Справа № 752/19594/17
Суддя: Плахотнюк К. Г.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/15/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 лютого 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Рєзнік В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірним рішення щодо відмови у призначенні пенсії та зобов`язання здійснити призначення пенсії за вислугою років,

встановив:

27.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірним рішення щодо відмови у призначенні пенсії та зобов`язання здійснити призначення пенсії за вислугою років до Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві.

28.09.2017 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Шумко А.В. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі.

23.10.2017 року на підставі розпорядження керівника апарату суду ОСОБА_2 . № 482 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ», у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 з посади судді Голосіївського районного суду м. Києва на підставі рішення Вищої ради правосуддя № 3231/0/15-17 від 10.10.2017 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2017 року, справу № 752/19594/17 передано до провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко О.Л.

27.10.2017 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко О.Л. постановлено ухвалу про прийняття справи № 752/19594/17 до свого провадження.

21.06.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про заміну відповідача у справі Правобережне об`єднане управління ПФУ в м. Києві на його правонаступника Головне управління ПФУ в м. Києві.

21.11.2018 року на підставі розпорядження керівника апарату суду ОСОБА_4 № 4308 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ», у зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 з посади судді Голосіївського районного суду м. Києва на підставі рішення Вищої ради правосуддя № 2970/0/15-18 від 25.09.2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2018 року, справу № 752/19594/17 передано до провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г.

02.01.2019 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про прийняття справи № 752/19594/17 до свого провадження.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 11.07.2017 року він звернувся до Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві з заявою про призначення йому пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Листом № 39661/05 від 14.07.2017 року його було повідомлено про прийняття рішення щодо відмови у призначенні йому пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з огляду на наступне. Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі, спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошову утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв`язку з викладеним вище, з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених зазначеними Законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 76-VIII від 28.12.2014 року) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років, зокрема, станом на 04.05.2017 року з 01.10.2016 року по 30.09.2017 року - 23 роки, утому числі, стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури, не менше 13 років. До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у ст. 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі, час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася. За результатами вивчення документів встановлено, що загальний стаж складає 22 роки, 6 місяців, 16 днів, стаж за вислугу років складає 20 років, 2 місяці, 16 днів, в тому числі, на посадах прокурора - 13 років, 9 місяців, 8 днів.

Вважає, що прийняте Правобережним об`єднаним управлінням ПФУ в м. Києві рішення про відмову йому у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» є незаконним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом зазначає, що з 01.09.1994 року по 30.06.1999 року навчався у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого та отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» і здобув кваліфікацію юриста, а з 16.09.1999 року працював в органах прокуратури.

На день звернення до Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві стаж його роботи становив 22 роки, 2 місяці, 16 днів, у тому числі, на посадах прокурорів - 17 років, 9 місяців, 26 днів, що підтверджується приєднаними до матеріалів справи копіями диплому спеціаліста ХА № 11782587 від 30.06.1999 року, архівної довідки № К-141/287 від 30.03.2017 року та трудової книжки НОМЕР_1 .

Частиною 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 26.07.2001 року, яка діяла понад 10 років до 01.01.2011 року) було передбачено, що прокурори зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі, зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах, пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Вважає, що зміни до Закону України «Про прокуратуру» від 01.10.2011 року щодо збільшення стажу роботи необхідного для отримання пенсії за вислугою років та положення Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року, яким скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» порушують його права, оскільки зазначеними нормативно-правовими актами звужено зміст та обсяг його права на пенсійне забезпечення, що протирічить нормам Конституції України, як нормам прямої дії.

Просив визнати протиправними дії Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві щодо відмови йому у призначені пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»; зобов`язати Правобережне об`єднане управління ПФУ в м. Києві здійснити призначення йому пенсії за вислугу років з 11.07.2017 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи; стягнути з Державного бюджету України на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору.

05.05.2018 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві, відповідно до змісту якого останні заперечували проти задоволення заявленого ОСОБА_1 позову про визнання неправомірним рішення щодо відмови у призначенні пенсії та зобов`язання здійснити призначення пенсії за вислугою років з наступних підстав.

11.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», додавши необхідні документи.

Розпорядженням Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», про що останнього повідомлено листом № 39661/05 від 14.07.2017 року з роз`ясненням причин відмови.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі, спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошову утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки до 01.06.2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі, спеціальних, на загальних підставах, не прийнято, відповідно з 01.06.2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних законів (у тому числі, Закону України «Про прокуратуру») є скасованими.

ОСОБА_1 також повідомлено, що відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 76-VIII від 28.12.2014 року) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років, зокрема, станом на 04.05.2017 року з 01.10.2016 року по 30.09.2017 року - 23 роки, утому числі, стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури, не менше 13 років.

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у ст. 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі, час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

За правилами ст. 15 Закону України «Про прокуратуру», прокурором органу прокуратури є: 1) Генеральний прокурор України; 2) перший заступник Генерального прокурора України; 3) заступник Генерального прокурора України; 4) заступник генерального прокурора України - Головний військовий прокурор; 4-1) заступник Генерального прокурора України - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; 5) керівник підрозділу Генеральної прокуратури України (у тому числі, перший заступник та заступник Головного військового прокурора, керівник підрозділу Головної військової прокуратури на правах структурного підрозділу Генеральної прокуратури України); 6) заступник керівника підрозділу Генеральної прокуратури України (у тому числі, Головної військової прокуратури та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України); 7) прокурор Генеральної прокуратури України (у тому числі, Головної військової прокуратури та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України); 8) керівник регіональної прокуратури (у тому числі, військової прокуратури на правах регіональної); 9) перший заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі, військової прокуратури на правах регіональної); 10) заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі, військової прокуратури на правах регіональної); 11) керівник підрозділу регіональної прокуратури (у тому числі, військової прокуратури на правах регіональної); 12) заступник керівника підрозділу регіональної прокуратури (у тому числі, військової прокуратури на правах регіональної); 13) прокурор регіональної прокуратури (у тому числі, військової прокуратури на правах регіональної); 14) керівник місцевої прокуратури (у тому числі, військової прокуратури на правах місцевої); 15) перший заступник керівника місцевої прокуратури (у тому числі, військової прокуратури на правах місцевої); 16) заступник керівника місцевої прокуратури (у тому числі, військової прокуратури на правах місцевої); 17) керівник підрозділу місцевої прокуратури (у тому числі, військової прокуратури на правах місцевої); 18) заступник керівника підрозділу місцевої прокуратури (у тому числі, військової прокуратури на правах місцевої); 19) прокурор місцевої прокуратури (у тому числі, військової прокуратури на правах місцевої); прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.

Після здійснення попереднього розрахунку встановлено, що загальний стаж ОСОБА_1 складає 22 роки, 6 місяців, 16 днів, стаж за вислугу років складає 20 років, 2 місяці, 16 днів (із врахуванням половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання), в тому числі, на посадах прокурора - 13 років, 9 місяців, 8 днів, при необхідному стажі за вислугу років, не менше 23 роки, у тому числі, стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Крім того, зазначили, що вирішення питання щодо невідповідності норм закону нормам Конституції України належить до компетенції Конституційного Суду України, тому у відповідача відсутні правові підстави не застосовувати норму закону, яка є чинною та такою, що не визнана неконституційною.

У судовому засіданні 27.02.2020 року позивач та представник відповідача відсутні.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши, що заявлений позов підтримує, просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач Головне управління ПФУ в м. Києві, явку свого представника у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Врахувавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, подані учасниками заяви по суті справи, суд вважає, що вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Розпорядженням Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», про що останнього повідомлено листом № 39661/05 від 14.07.2017 року (а.с. 16-17).

Позивач ОСОБА_1 не погодившись із зазначеним вище розпорядженням, звернувся до суду з адміністративним позовом.

В обґрунтування підстав для позову, позивач зазначає наступні обставини.

З 01.09.1994 року по 30.06.1999 року ОСОБА_1 навчався у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого та отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» і здобув кваліфікацію юриста, а з 16.09.1999 року працював в органах прокуратури.

На день звернення до Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві стаж його роботи становив 22 роки, 2 місяці, 16 днів, у тому числі, на посадах прокурорів - 17 років, 9 місяців, 26 днів, що підтверджується приєднаними до матеріалів справи копіями диплому спеціаліста ХА № 11782587 від 30.06.1999 року, архівної довідки № К-141/287 від 30.03.2017 року, довідки № 18-27 зп від 11.07.2017 року і додатку до неї та трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 18-21, 22, 23, 24, 25).

Вважає, що зміни до Закону України «Про прокуратуру» від 01.10.2011 року щодо збільшення стажу роботи необхідного для отримання пенсії за вислугою років та положення Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року, яким скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» порушують його права, оскільки зазначеними нормативно-правовими актами звужено зміст та обсяг його права на пенсійне забезпечення, що протирічить нормам Конституції України, як нормам прямої дії.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, оскільки до 01.06.2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі, спеціальних, на загальних підставах, не прийнято, відповідно з 01.06.2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних законів (у тому числі, Закону України «Про прокуратуру») є скасованими.

Крім того, позивача також повідомлено, що відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 76-VIII від 28.12.2014 року) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років, зокрема, станом на 04.05.2017 року з 01.10.2016 року по 30.09.2017 року - 23 роки, утому числі, стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури, не менше 13 років.

Однак, після здійснення попереднього розрахунку встановлено, що загальний стаж ОСОБА_1 складає 22 роки, 6 місяців, 16 днів, стаж за вислугу років складає 20 років, 2 місяці, 16 днів (із врахуванням половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання), в тому числі, на посадах прокурора - 13 років, 9 місяців, 8 днів, у той час, як необхідним є стаж за вислугу років, не менше 23 років, включаючи, стаж роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Згідно з ч. 1 ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-XII) (у редакції, чинній до 08.07.2011 року) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-XII) (у редакції, чинній з 08.07.2011 року), прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років 6 місяців; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років 6 місяців; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 14 років; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 14 років 6 місяців; з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 15 років.

Частиною 13 ст. 50-1 Закону №1789-XII встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

З 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 02.03.215 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VІІІ).

Пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Поряд з цим, з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України від 14.10.2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII) (за винятком окремих його положень), який теж містить положення щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури (ст. 86).

Відповідно до п. п. 1 п. 3 розділу ХІІ Закону № 1697-VII із набранням чинності цим Законом таким, що втратив чинність, зокрема, є Закон № 1789-ХII З, крім <…> частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 <…>.

Норми щодо призначення пенсій, відповідно до Закону № 1798-ХІІ, що містились у ч. ч. 13, 18 ст. 50-1 цього Закону, з набранням чинності Законом № 1697-VII втратили чинність.

Відповідно до правил ст. 86 Закону № 1697-VII, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців; з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років ; пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що обставини, якими відповідач обґрунтував відмову ОСОБА_1 у призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» заслуговують на увагу, з огляду на те, що норма права, яку просить застосувати позивач втратила чинність.

Крім того, судом також встановлено, що відповідно до вимог законодавства, станом на час звернення позивача до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років, а саме 11.07.2017 року, стаж роботи ОСОБА_1 повинен становити 23 роки, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Відповідно до наданих ОСОБА_1 доказів, а саме копій диплому спеціаліста ХА № 11782587 від 30.06.1999 року, архівної довідки № К-141/287 від 30.03.2017 року та трудової книжки НОМЕР_1 стаж його роботи становив 22 роки, 2 місяці, 16 днів, у тому числі, на посадах прокурорів - 17 років, 9 місяців, 26 днів, про що також зазначено самим позивачем у позовній заяві.

Відтак, стаж роботи позивача не дає йому права на призначення пенсії за вислугу років.

З урахування спірних правовідносин та обґрунтувань позивачем підстав для позову, слід також навести практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо предмету спору.

Так, в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, Суд зазначає, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічна права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державною, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішення ЄСПЛ став на бік держави Україна та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремо.

ЄСПЛ у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії», від 12.10.200 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» зазначав, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і рівень такого положення поширюється й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог про визнання неправомірним рішення щодо відмови у призначенні пенсії та зобов`язання здійснити призначення пенсії за вислугою років до Головного управління ПФУ в м. Києві.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 94, 160, 161, 162, 171, 192-228, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірним рішення щодо відмови у призначенні пенсії та зобов`язання здійснити призначення пенсії за вислугою років, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів, з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Г. Плахотнюк