Справа № 380/1636/20
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/1636/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження, без виклику сторін та проведення судового засідання) ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною постанови та поновлення виконавчого провадження,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 18.02.2020 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до управління державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з такими вимогами:
- «визнати виконавче впровадження відповідача державного виконавця щодо примусового виконання рішення суду від 20.03.2019 не завершеним, бо ним відновлена лише доплата до пенсії в розмірі 83% від суми грошового забезпечення з 25.06.2019 по 31.07.2019 в сумі 389,07 грн., а постанову державного виконавця ВП №59260882 від 10.12.2019 щодо повернення виконавчого листа №442/305/19 від 25.04.2019 мені, а не до суду протиправною, бо суперечить п.8 статті 37 та ч.3 статті 76 Закону України «Про виконавче впровадження»;
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 повідомив, що 20.03.2019 Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення №442/305/19, відповідно до якої суд задовольнив позов ОСОБА_1 , серед іншого, зобов`язав ГУ ПФУ у Львівській області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, виходячи з розрахунку 83% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 та в подальшому здійснювати її в такому розмірі. Це рішення набрало законної сили 22.04.2019, на примусове його виконання 25.04.2019 суд видав виконавчий лист.
Ухвалою №380/1437/20 від 24.02.2020 суд (головуючий суддя Москаль Р.М.) відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом. Ухвалою №380/1437/20 від 24.02.2020 суд роз`єднав позовні вимоги ОСОБА_1 , які заявлені до управління державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в самостійні провадження з такими позовними вимогами:
ІІ) до управління державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) «визнати виконавче впровадження відповідача державного виконавця щодо примусового виконання рішення суду від 20.03.2019 не завершеним, бо ним відновлена лише доплата до пенсії в розмірі 83% від суми грошового забезпечення з 25.06.2019 по 31.07.2019 в сумі 389,07 грн., а постанову державного виконавця ВП №59260882 від 10.12.2019 щодо повернення виконавчого листа №442/305/19 від 25.04.2019 мені, а не до суду протиправною, бо суперечить п.8 статті 37 та ч.3 статті 76 Закону України «Про виконавче впровадження».
Ці позовні вимоги виділено в самостійне провадження, за наслідками автоматизованого розподілу 25.02.2020 їм присвоєно єдиний унікальний номер справи №380/1636/20, тобто цій справі. Цю справу згідно з абзацом 2 частини шостої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України передано на розгляд судді Москалю Р.М.
Ухвалою №380/1636/20 від 30.03.2020 (а.с. 69-74) суд визнав поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду та поновив його. Суд, з огляду на клопотання відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо заміни неналежного відповідача ухвалою від 30.03.2020 залучив відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) до участі у справі як другого відповідача.
Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) подало відзив на позовну заяву ОСОБА_1 (а.с.80-84). Відповідач позов не визнає, вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Зазначає, що державний виконавець діяв у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження». Вказує, що з огляду на дію Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» виключена можливість проведення виконавчих дій стосовно боржника. У відзиві відповідач також посилається на правові позиції Верховного Суду, викладені, зокрема, у постанові від 24.01.2018 у справі № К/9901/1598/18 (405/3663/13-а) про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більш ускладнює його фінансове становище, тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.
Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) є пенсіонером, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262-XII), пенсію призначено в розмірі 83% від грошового забезпечення. Позивач також є інвалідом ІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 (а.с. 4).
На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103) відповідач здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018, в процесі перерахунку зменшив відсоток грошового забезпечення, що враховується для визначення основного розміру пенсії, з 83% до 70%.
Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо такого перерахунку його пенсії ОСОБА_1 звернувся до суду.
20.03.2019 Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення №442/305/19, відповідно до якого задовольнив повністю позов ОСОБА_1 , суд:
- визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018 в розмірі 83% грошового забезпечення;
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, виходячи з розрахунку 83% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 та в подальшому здійснювати її в такому розмірі.
Восьмий апеляційний адміністративний суд 25.06.2019 відмовив ГУ ПФУ у Львівській області в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та повернув апеляційну скаргу на рішення №442/305/19 від 20.03.2019 скаржнику.
Львівський окружний адміністративний суд 25.04.2019 видав виконавчий лист № 442/305/19 (а.с. 6).
Державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ на підставі заяви стягувача про примусове виконання цього виконавчого листа прийняв постанову ВП № 59260882 про відкриття виконавчого провадження від 05.06.2019 (а.с. 7).
29.08.2019 державний виконавець виніс постанову про накладення на боржника штрафу в розмірні 5100 грн.
На виконання згаданого рішення суду №442/305/19 від 20.03.2019 ГУ ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з 01.08.2019 виплачується основний розмір пенсії в розмірі 83% від розміру грошового забезпечення (а.с. 110).
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).
Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону (пункт 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ).
Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до норм частини першої, другої статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до пункту 9) частини першої статті 37 Закону №1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;
Виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262-XII), та членам їх сімей, згідно зі статтею 8 цього Закону, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Згідно з приписами статті 7 Бюджетного кодексу України (далі БК України) одним із принципів бюджетної системи України є принцип цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями (п. 8 частини першої статті 7 БК України).
Відповідно до норм частини першої, другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно із пунктами 20, 24, 29 частини першої статті 116 БК України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; нецільове використання бюджетних коштів; здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушеннями бюджетного законодавства.
22.08.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», якою затвердив Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.
Пунктом 2 цієї постанови Кабінет Міністрів України установив, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою (далі Порядок №649). Цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
За визначеннями, наведеними в пункті 2 Порядку №649:
- боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення;
- стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення;
- рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувачу нараховано пенсію або щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці (надбавки, підвищення, компенсацію втрати частини доходу, грошову допомогу), що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету та залишаються невиплаченими, або рішення суду про стягнення коштів.
Відповідно до пунктів 3,4 Порядку №649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.
Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі комісія). Комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку. Рішення комісії приймаються відкритим голосуванням і вважаються прийнятими, якщо за них проголосували більшість присутніх на її засіданні членів. Рішення оформляються протоколом, у якому за наявності підстав зазначаються пропозиції щодо перерахунку коштів на рахунок боржника. Протокол підписується всіма членами комісії і подається Голові правління Пенсійного фонду України, який не пізніше трьох робочих днів приймає рішення про виділення коштів (п. 6,8,9 Порядку №649).
Згідно з пунктом 10 Порядку №649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.
Боржник у триденний строк повідомляє стягувачу про виділення коштів та не пізніше десяти робочих днів з дня надходження коштів у межах встановленого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду виплати пенсії зобов`язаний здійснити виплату стягувачу суми, що підлягає виплаті, у порядку, встановленому статтею 47 зазначеного Закону (пункт 11 Порядку №649).
З огляду на те, що належним відповідачем за позовом ОСОБА_1 є відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) (мотиви для такого висновку детально описані в ухвалі суду від 30.03.2020 про залучення цього відповідача) суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, оскільки такий є неналежним відповідачем у цьому спорі.
При вирішенні цього спору та визначені обґрунтованості позовних вимог до належного відповідача суд керується такими мотивами:
відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду №442/305/19 від 20.03.2019 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зобов`язано перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, виходячи з розрахунку 83% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018, та надалі здійснювати її в такому розмірі. Це рішення суду має зобов`язальний характер ГУ ПФУ у Львівській області зобов`язано вчинити на користь позивача певні дії; таке не встановлює порядку виплати перерахованої пенсії.
Державний виконавець на підстави заяви стягувача 05.06.2019 відкрив виконавче провадження ВП №59260882. Боржник у цьому виконавчому провадженні, ГУ ПФУ у Львівській області повідомило державного виконавця про перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до покладених згаданим судовим рішення зобов`язань.
Як встановив суд ГУ ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок та виплату перерахованої ОСОБА_1 пенсії таким чином:
1) заборгованість за період з 23.06.2019 (дата набрання законної сили ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги ГУ ПФУ у Львівській області на рішення суду №442/305/19 від 20.03.2019) по 01.08.2019 виплатив відомостями серпня 2019;
2) починаючи з 01.08.2019 основний розмір пенсії ОСОБА_1 визначено та виплачується в розмірі 83% від суми грошового забезпечення;
3) заборгованість, що виникла внаслідок перерахунку пенсії за період з 01.01.2018 по 24.06.2019, внесена до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
Повідомлення про ці дії ГУ ПФУ у Львівській області державний виконавець прийняв як таке, що підтверджує виконання рішення суду та унеможливлює вчинення інших виконавчих дій щодо боржника. Оцінюючи правомірність такого рішення державного виконавця суд керується такими міркуваннями:
виплата виду пенсії, яку отримує ОСОБА_1 , забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідач після прийняття на виконання рішення суду розпорядження про перерахунок пенсії виплатив позивачу перераховану суму пенсії починаючи з 23.06.2019 та надалі виплачує пенсію у розмірі, визначеному рішенні суду. Спір фактично виник щодо процедури виплати заборгованості з перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 по 24.06.2019. З огляду на те, що механізм погашення такого виду заборгованості (що утворилася внаслідок перерахунку пенсійних виплат на виконання судових рішень) норми Порядку №649 визначають норми Порядку №649, а відповідач вчинив всі передбачені цим Порядком дії щодо заборгованості перед ОСОБА_1 , суд вважає обґрунтованим прийняте державним виконавцем рішенням про повернення виконавчого документа (з мотивів неможливості проведення інших виконавчих дій стосовно боржника).
З огляду на викладене суд вважає, що прийнята державним виконавцем постанова від 10.12.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу є такою, що відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені частиною другою статті 2 КАС України, оскільки: - прийнята обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження». Доводи позивача є помилковими та свідчать про безпідставність позовних вимог.
Питання про розподіл судових витрат за приписами статті 139 КАС України суд не вирішує, оскільки позивач згідно з пунктом 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 287, 295, п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення», пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про визнання протиправною постанови та поновлення виконавчого провадження, - відмовити повністю.
Судові витрати не розподіляти.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його складання. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Москаль Р.М.