Справа № 672/339/20
Суддя: Сакенов Ю. К.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№672/339/20
Провадження №2-а/672/10/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2020 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Сакенова Ю.К.

за участю секретаря Ратушняк Л.В.

представника позивача Чухась М.С.

третьої особи ОСОБА_1

представника відповідача Чорного С.У.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Городок справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача для захисту своїх прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 березня 2020 року начальником СРПП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, молодшим лейтенантом поліції Чорним Сергієм Устиновичем винесено постанову про визнання ОСОБА_2 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Підставою для прийняття означеного рішення, як вказано у постанові, є те, що позивач, керував автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Грушевського у с.Велика Левада Городоцького району і не мав при собі та не пред`явив на вимогу поліцейського документи зазначені в п.2.1,2.4 ПДР України.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова не може залишатись в силі, оскільки викладені в ній обставини не відповідають дійсності.

Так 02 березня 2020 року близько 2 години 40 хвилин позивач із товаришем перебували в автомобілі «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого було включено світло та який був припаркований біля будинку, де проживає позивач, тобто, по вулиці Грушевського, 15 в с.Велика Левада Городоцького району.

Через деякий час до них під`їхав автомобіль поліції, у якому, як пізніше зрозумів позивач, знаходились працівники поліції - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Останні безпідставно та незаконно, всупереч приписам ст.45 Закону України «Про Національну поліцію» та відповідним приписам локальних нормативних актів, застосували до них спецзасоби: газ та кайданки, нецензурно висловлювались на їх адресу, вели себе агресивно, та з явними перевищеннями наданої їм влади та владних повноважень.

Як доказ позивач додає відеозапис даної події, яку зафіксувала камера зовнішнього спостереження за будинком, та стверджує наступне.

Без дотримання відповідних вимог чинного законодавства, яке б давало підстави щось вимагати від позивача та його товариша ОСОБА_4 , який теж проживає у с.Велика Левада Городоцького району, вказані особи не представились, не пояснили причини, на яких ґрунтується хоча б якась їх дія.

Із доданого запису очевидним є те, що позивач та його товариш добровільно вийшли із машини для з`ясування причин такої «уваги» до них зі сторони поліцейських та не несли ніякої загрози останнім. При цьому, вони вели себе спокійно, нічим (рухами, словами, будь-якими іншими діями) навіть не провокували працівників поліції. До позивача, коли той знаходився в автомобілі, був застосований газовий балончик із відстані менше 10-15 см. Після цього позивач втратив орієнтацію, не міг відкрити очі, що дало можливість правоохоронцям силоміць витягти його із автомобіля та покласти лицем на капот службової автомашини працівників поліції і одягти кайданки таким чином, що його руки були відведені назад.

Фактично, позивач у такий жорсткий спосіб був обмежений у русі, ніякої загрози для поліцейських не становив (як, власне, і до цього часу), проте до нього вдруге був застосований газ із відстані не більше 15 см.

Обох затриманих повезли до відділу поліції, в окремих автомобілях: у належному позивачу автомобілі, за кермо якого сів поліцейський Городецький В ОСОБА_5 повезли ОСОБА_6 , а у службовому автомобілі, за кермом якого був поліцейський ОСОБА_1 - позивача.

У відділі поліції поліцейські щось писали, не пояснюючи їм, а потім - відпустили приблизно через 3 години. Місце складання протоколу зазначено м.Городок, вул.Червоний майдан.

Автомобіль позивача був поміщений на майданчик відділу поліції. Вказані поліцейські заборонили йому забрати з автомобіля особисті речі: телефони, гаманець, гроші в сумі 170 грн., які пізніше, як йому стало відомо, пропали.

Автомобіль без будь-яких претензій зі сторони працівників поліції був повернутий на другий день. При цьому, копія постанови не була вручена, а надіслана поштовим зв`язком та вручена матері позивача - ОСОБА_7 13 березня 2020 року, про що додано довідку начальника відділення поштового зв`язку с.В.Левада ОСОБА_8 .

Такими діями поліцейські грубо порушили вимоги п.п. 1,3 ч.3 ст.45 Закону України «Про Національну поліцію» щодо підстав та порядку застосування спецзасобів (відстані, надання домедичної допомоги і т.ін.) та нанесли шкоду здоров`ю означених вище осіб, з приводу чого позивач звернувся до медичного закладу. В даний час проводиться медична експертиза отриманих тілесних ушкоджень позивачем у рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000269, внесеного у ЄРДР Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Хмельницькому, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. Копію витягу із ЄРДР додано.

Внаслідок упередженого відношення до позивача, чи з інших причин, винесена неправомірна постанова, чим порушено приписи ст.280 КУпАП, відповідно до якої орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У частині 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Малоун проти Сполученого Королівства (1984 року) Європейський Суд з прав людини у рішенні зазначив, що для визнання дій або заходів з боку держави такими, що були вжиті «згідно із законом» в термінах Конвенції, вони мають бути одночасно доступними і передбачуваними, а у рішенні у справі «Михайлюк та Петров проти України» від 10.12.2009 року, Суд нагадує, що вираз «згідно із законом», насамперед, вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.212 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Також представник позивача визнав той факт, що позивач не пред`являв працівникам поліції свої особисті документи про право на керування транспортними засобами, оскільки такій вимозі поліцейського мала передувати подія вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху. Оскільки відсутній протокол чи постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, то відповідно поліцейський не мав права вимагати від водія будь-які документи на право керування транспортним засобом.

Відповідно до приписів ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.12б КУпАП, а тому, згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача позов не визнав та у своєму відзиві на позовну заяву зазначив, що ГУНП в Хмельницькій області заперечує проти скасування постанови ДП 18 №328619 від 02.03.2020 року про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП, та вважає, що вона була винесена суб`єктом владних повноважень начальником СРПП Городоцького відділення поліції ГУНП в Хмельницькій області молодшим лейтенантом поліції Чорним С.У. з дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України «Про Національну поліцію».

Як вбачається із позову ОСОБА_2 близько 02 год. 30 хв. 02.03.2020 року керував транспортним засобом «Шкода Октавія» номерний знак д.н.з. НОМЕР_1 у с. Велика Левада по вул.Грушевського та не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), чим порушив п.2.4 «а» та п. 2.1. Правил дорожнього руху.

Отже, підставою для розгляду справи та притягнення позивача до адміністративної відповідальності є скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 статті 126 КУпАП, про що зазначено в постанові, винесеній суб`єктом владних повноважень молодшим лейтенантом поліції Чорним С.У.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи (з відеореєстратора службового автомобіля), вбачається, що працівники поліції намагались наздогнати транспортний засіб, а саме «Шкода Октавія» НОМЕР_1 у селі Велика Левада. Під`їхавши до вищевказаного транспортного засобу працівники поліції зупинились, увімкнувши відповідні проблискові маячки та до автомобіля позивача вийшов молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 , який запропонував ОСОБА_2 пред`явити документи для перевірки, визначені у пункті 2.1. ПДР, так як, саме позивач вийшов до працівників поліції із місця розташування водія у вказаного транспортного засобу.

Однак, на вимогу працівника поліції ОСОБА_2 , будь-які документи не пред`явив, натомість почав заперечувати, що керував транспортним засобом.

Також не може бути підставою для задоволення позовних, те що порушення п.п 1,3, ч.3 ст.45 Закону України «Про Національну поліцію» працівниками поліції (щодо підстав та порядку застосування спецзасобів працівниками поліції), які, як зазначає позивач, нанесли йому шкоду здоров`ю та ті обставини, що за даним фактом внесено відомості Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Хмельницькому, до ЄРДР за ч.2. ст.365 КК України, а тому вони не можуть бути доказами спростування вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене визнається сумнівною правомірність користування позивачем даним транспортним засобом, який при собі немає відповідних документів, передбачених Правилами дорожнього руху, та на вимогу працівника поліції їх не пред`явив. Таким чином законність дій позивача щодо правомірного використання даного транспортного засобу «Шкода Октавія» НОМЕР_1 працівниками поліції не була встановлена, що як наслідок є підставою для складання адміністративних матеріалів за вчинення адміністративного правопорушення.

Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні даного позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 02 березня 2020 року начальником СРПП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, молодшим лейтенантом поліції Чорним Сергієм Устиновичем винесено постанову про визнання ОСОБА_2 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Підставою для прийняття означеного рішення, як вказано у постанові, є те, що позивач, 02 березня 2020 року о 02 год.26 хв. керував автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Грушевського у с.Велика Левада Городоцького району і не мав при собі та не пред`явив на вимогу поліцейського документи, зазначені в п.2.1,2.4 ПДР України.

Представник позивача визнав той факт, що позивач не пред`являв працівникам поліції свої особисті документи про право на керування транспортними засобами, оскільки такій вимозі поліцейського мала передувати подія вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху. Оскільки відсутній протокол чи постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, то відповідно поліцейський не мав права вимагати від водія будь-які документи на право керування транспортним засобом.

Те, що ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції не пред`являв їм документи на право керування транспортним засобом, підтвердив у суді свідок ОСОБА_4 , який пояснив, що 02 березня 2020 року біля 02 год.30 хв. ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Шкода» і зупинив його біля свого будинку по АДРЕСА_1 . Свідок в цей час був у зазначеному автомобілі. До них під`їхали працівники поліції і сказали ОСОБА_2 пред`явити документи на машину. Останній не пред`явив їм документи на машину, оскільки працівники поліції не пояснили причину такої перевірки документів.

Допитаний як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 пояснив, що 02.03.2020 року ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Шкода» і після зупинки на вимогу працівників поліції не пред`явив їм документи про право керування транспортним засобом.

При прийнятті рішення суд не бере до уваги відеозапис, долучений до матеріалів справи (з відеореєстратора службового автомобіля), оскільки застосування зазначеного технічного приладу не відображено у постанові поліцейського, що є предметом розгляду, що суперечить вимогам ст.383 КУпАП.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується й представником позивача, ОСОБА_2 відмовився пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для перевірки на вимогу працівника поліції, оскільки вважав, що такій вимозі мав передувати факт вчинення ним порушення ПДР України, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП, що узгоджується із висновками, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.09.2019 року у справі №127/19283/17.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Так судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення складена з огляду на непред`явлення позивачем на вимогу працівника поліції посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб. Цей факт підтверджується матеріалами справи, показаннями третьої особи ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_4 та не заперечується представником позивача, яка помилково вважає, що такій вимозі поліцейського мав передувати факт вчинення позивачем порушення ПДР України.

Що стосується дій поліцейських при оформленні документів на ОСОБА_2 , то їм дадуть правову оцінку слідчі Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Хмельницькому, під час розслідування кримінального провадження №0000269, внесеного у ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Керуючись ст. 242, 243, 245, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДП 18 №328619 від 02.03.2020 року, винесеної начальником СРПП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області молодшим лейтенантом поліції Чорним Сергієм Устиновичем, про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Даний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Позивач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Хмельницькій області, , місце знаходження м.Хмельницький, вул.Зарічанська,7.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , місце знаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.К.Сакенов