Справа № 640/5012/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
16 квітня 2020 року м. Київ № 640/5012/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України (далі відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 2), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 і Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій під час проходження військової служби за період з 2015 року по 2018 рік;

зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій під час проходження військової служби за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 21.08.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представником відповідача 1 подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Відповідач 1, посилаючись на порушення позивачем строку звернення до суду, обраховує початок перебігу такого строку з моменту звільнення позивача з військової служби.

Позивач у позовній заяві вказує на те, що грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки є частиною заробітної плати, а тому звернення до суду з такими вимогами про зобов`язання її виплатити не обмежується будь-яким строком.

Розглянувши подане клопотання та матеріали справи, викладені позиції учасників справи, суд зазначає наступне.

В силу приписів частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів не з моментом, коли права особи були порушені, а з моментом, коли особи дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з тим, спір у цій справі стосується виплати грошової компенсації за невикористану щорічну додаткову відпустку, а отже, звернення до суду з такими вимогами не обмежене будь-яким строком позовної давності у відповідності до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України.

Водночас, матеріали справи не містять жодного доказу того, що позивач в момент звільнення з військової служби був обізнаний про порушення свого права на виплату грошової компенсації за невикористану щорічну додаткову відпустку.

При цьому судом враховується рішення Конституційного суду України від 15.10.2013 № 9-рп/2013 зі змісту якого слідує, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Крім того, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.08.2019 у зразковій справі №620/4218/18 спеціальним законодавством прямо не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак за змістом пункту 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 грошова компенсація виплачується за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки. Отже, право на отримання таких виплат не обмежується жодним строком.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись положеннями статей 122, 123, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Шулежко