Справа № 826/11005/18
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/337
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року м. Київ № 826/11005/18

за позовомОСОБА_1
до Головного управління ДФС у Київській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №45963-5302-1002 від 15.02.2018р.
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.02.2018 року №45963-5302-1002.

Ухвалою суду від 25.07.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі матеріалів без виклику сторін.

20.08.2018 р. відповідачем надано відзив на позов.

13.08.2018 р. позивачем подано заяву про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає їх достатніми для розгляду справи в письмовому провадженні.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з даними Державного земельного кадастру ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, кадастровий номер :02:147:0104, цільове призначення 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1516 га, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

15.02.2018 р. Головним управлінням ДФС у Київській області винесено податкове повідомлення рішення №45963-5302-1008, згідно з яким ОСОБА_1 нараховано податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб в сумі 9 769, 1 грн. за 2018 р.

Вказане податкове повідомлення-рішення отримане ОСОБА_1 13.03.2018 р. згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та просить його скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що ним не отримано розрахунку до податкового повідомлення-рішення, тому йому не зрозуміло, на якій підставі нараховане податкове зобов`язання, тоді як позивач є власником трьох земельних ділянок.

Також позивач посилається на положення п. 281.4 ст. 284 Податкового кодексу України, згідно з яким він, як учасник бойових дій, має право до 01 травня поточного року подати письмову заяву у довільній формі до контролюючого органу за місцем знаходження земельної ділянки про самостійне обрання земельної ділянки для застосування пільги, тоді як оскаржуване рішення позивач отримав у березні 2018 р.

Акт податкової перевірки позивачу не вручено.

Позивач посилається на нарахування йому податкового зобов`язання не на підставі даних Державного земельного кадастру, не роз`яснення йому граничних строків на оскарження податкового повідомлення-рішення.

Відповідач - Головне управлінням ДФС у Київській області - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначає, що податкове зобов`язання з земельного податку нараховано позивачу на підставі даних Державного земельного кадастру щодо належної йому земельної ділянки, кадастровий номер :02:147:0104, цільове призначення 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1516 га, що знаходиться у АДРЕСА_1

Розрахунок податку зроблено на підставі чинного законодавства з використанням кумулятивного коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель, згідно з формулою: 113, 22 грн. - базова вартість 1 кв.м., встановлена Новопетрівською сільською радою рішенням від 13.06.2014 р. №778-32-VI, 1, 249 - коефіцієнт індексації у 2015 р., 1, 433 - коефіцієнт індексації у 2016 р., 1,06 - коефіцієнт індексації у 2017 р., 3% ставка податку згідно з рішенням Новопетрівської сільської ради №912-38-VI від 27.01.2015 р. (зі змінами) 0, 1516 = 1516 кв.м.

П. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України не передбачено обов`язкового долучення розрахунку до податкового повідомлення-рішення.

Також відповідач зазначає, що позивач скористався на використання пільги, передбаченої п. 281.4 ст. 284 Податкового кодексу України, щодо земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 області площею 0, 25 га.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Приписами п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності (ст. 270 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності) (ст. 274 Податкового кодексу України).

Ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області (ст. 277 Податкового кодексу України).

У силу п. 284.1 ст. 284 Податкового кодексу України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Нові зміни щодо зазначеної інформації надаються до 1 числа першого місяця кварталу, що настає за звітним кварталом, у якому відбулися зазначені зміни.

Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу (п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 281.4 ст. 281 Податкового кодексу України якщо фізична особа, визначена у пункті 281.1 цієї статті, має у власності декілька земельних ділянок одного виду використання, то така особа до 1 травня поточного року подає письмову заяву у довільній формі до контролюючого органу за місцем знаходження земельної ділянки про самостійне обрання/зміну земельної ділянки для застосування пільги.

Пільга починає застосовуватися до обраної земельної ділянки з базового податкового (звітного) періоду, у якому подано таку заяву.

Згідно з даними Державного земельного кадастру (наданим відповідачем витягом) ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, кадастровий номер :02:147:0104, цільове призначення 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1516 га, що знаходиться у АДРЕСА_1

Вказану обставину позивач не заперечу, посилаючись натомість на наявність у його власності трьох земельних ділянок.

Також ним не заперечується факт отримання ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у строки, передбачені п. 284.1 ст. 284 Податкового кодексу України.

Згідно з положеннями п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій, тобто, не є обов`язковим.

Крім того, у випадку оскарження рішення предметом дослідження суду є також і розрахунок податку.

Згідно з вказаними положеннями Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є наявність у власності особи земельної ділянки, а не податкова перевірка, тому акт перевірки перед визначенням податкового зобов`язання з земельного податку не складається, і відповідні твердження позивача не можуть бути визнані обґрунтованими.

Помилкове зазначення адреси позивачу у оскаржуваному рішенні не призвело до його неотримання та не завадило позивачу його оскаржити в судовому порядку, як і відсутність у рішення опису процедури оскарження.

Відповідачем надано до відзиву копії рішень Новопетрівської сільської ради рішенням від 13.06.2014 р. №778-32-VI "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель села Нові Петрівці", а також від 27.01.2015 р. №912-38-VI (зі змінами) "Про встановлення місцевих податків і зборів та ставки акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на території територіальної громади села Нові Петрівці", яким встановлено справляння, в тому числі, земельного податку, затверджено Положення про податок на майно, який складається і з плати за землю, встановленого його ставку (п. 4), тощо, на підставі яких проведено розрахунок земельного податку за належну позивачу земельну ділянку, кадастровий номер :02:147:0104.

Також у позові наведено розрахунок податку згідно наведеної формули, і у суду відсутні підстави для визнання його таким, що не відповідає вимогам законодавства.

Щодо посилання позивача на п. 281.4 ст. 281 Податкового кодексу України, то позивач як власник трьох земельних ділянок сам визначає та повідомляє контролюючий органу про земельну ділянку, щодо якої він вирішив скористатися пільгою. Натомість, в позові така інформація відсутня, тоді як позов подано у липні 2018 р., після того, як позивач мав визначитися з вказаного питання.

В той же час, відповідач зазначає, що позивач скористався вказаною пільгою, передбаченою п. 281.4 ст. 284 Податкового кодексу України, щодо земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 області площею 0, 25 га.

По факту ознайомлення з відзивом позивач вказану обставину не спростував.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вказаних принципів в даному випадку.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 16.04.2020 р.