Справа № 826/391/16
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року м. Київ № 826/391/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" щодо невключення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Радикал Банк" у розмірі 191000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено вичерпний перелік підстав, при яких Фонд не відшкодовує кошти, а тому не включення позивача до Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду свідчить про порушення відповідачем законодавства України. Враховуючи, що позивач є вкладником Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" в розумінні положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", останній вважає, що він повинен був бути включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Звертає увагу і на те, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" не визначено конкретної підстави нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що передбачені частиною третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та не наведено, що трансакція 09.07.2015 (зарахування Банком на власний рахунок позивача № НОМЕР_1 грошових коштів в національній валюті) має ознаки нікчемного правочину.

Ухвалами суду від 15.01.2016 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/391/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

11.04.2016 до суду від представника відповідача Семенець Н.В. надійшли письмові заперечення проти позову, за змістом яких остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснила, що включення певного вкладника банку до повного переліку вкладників, а потім і до загального реєстру означає підтвердження права цієї особи на отримання коштів від Фонду, проте позивач не набув такого права і не має законних підстав для включення його до такого повного переліку, оскільки реальних коштів позивачем не вносилось, про що було відомо працівникам банку, укладання договору банківського вкладу та проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів на рахунок, відкритий на ім`я позивача, погіршувало фінансове становище банку і сприяло приведенню банку до неплатоспроможності. Дані обставини визначені пунктом 2 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" як підстава для визнання нікчемності правочинів.

12.04.2016 до суду від представника відповідача Семенець Н.В. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Конституційним Судом України подання Верховного Суду України від 08.07.2015 та винесення рішення.

03.09.2016 представника позивача Слюзенком В.О. подано до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалами суду, постановленими без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 04.08.2016:

- відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі;

- на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 12.05.2017 призначено справу до судового розгляду у судове засідання.

Відповідно до ухвали суду від 17.11.2017 адміністративну справу № 826/391/16 прийнято до провадження судді Катющенка В.П. та призначено справу до судового розгляду у судове засідання на 18.12.2017.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 18.12.2017, відкладено розгляд справи на 01.02.2018.

26.12.2017 до суду від представника відповідача Семенець Н.В. надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Стверджує, що в операційній системі АБС Б2 були внесені зміни також і щодо часу (і можливо дати) реєстрації спірної трансакції позивача, яка, приймаючи до уваги, що рахунок позивачеві було відкрито не раніше 09.07.2015 о 23:58, була зареєстрована поза межами роботи каси Головного офісу ПАТ "Радикал Банк". Наведене унеможливлює фактичну присутність клієнта - позивача у відділенні банку, а враховуючи час відкриття рахунку, стає зрозумілим,що і документи по відкриттю рахунків, а також квитанцію про внесення коштів на рахунок позивач міг отримати не раніше 10.07.2015.

Також, 26.12.2017 до суду надійшли пояснення Гусєва Д.С. - заступника начальника відділу інформаційних технологій в ПАТ "Радикал Банк" щодо обставин реєстрації в операційній системі АБС Б2 операцій по відкриттю рахунків.

01.02.2018 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження обставин щодо дати та часу реєстрації операції по відкриттю рахунку позивача.

Зважаючи на перебування судді Катющенка В.П. на лікарняному, 01.02.2018 адміністративну справу № 826/391/16 знято з розгляду та призначено наступне судове засідання на 29.03.2018.

Враховуючи неприбуття учасників справи у судове засідання 29.03.2018, суд на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

09.07.2015 між ПАТ "Радикал Банк" (Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) укладено договір банківського рахунку № 18578/П-1-980, за умовами якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у гривні № НОМЕР_1 та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

09.07.2015 на рахунок позивача зараховано 191000,00 грн на підставі квитанції ПАТ "Радикал Банк" № 13923.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 № 452/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" до категорії неплатоспроможних" Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 09.07.2015 № 130 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "Радикал Банк", згідно з яким з 10.07.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Радикал Банк".

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ "Радикал Банк", запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду, керуючись частиною 4 статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 184 від 08.10.2015 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Радикал Банк" до 09.11.2015 включно та продовження повноважень Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Радикал Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Савельєвої А.М. до 09.11.2015 включно.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 09.11.2015 № 769 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 09.11.2015 № 203 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Радикал Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", яким призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Радикал Банк", визначені статтями 37, 38 47-51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Савельєвій А.М. на два роки з 10.11.2015 до 09.11.2017 включно.

Відповідно до наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" Савельєвої А.М. від 09.11.2015 № 204 "Про визнання правочинів нікчемними" визнано нікчемними відповідно до частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (трансакції в системі АБС Б-2 щодо розміщення коштів на депозитний/поточний рахунок клієнта через каси банку 09.07.2015 поза межами робочого часу та/або операційного дня, а також трансакції в системі АБС Б-2 щодо розміщення коштів на депозитний рахунок клієнта через каси банку за одним й тим самим часом проведення транзакції), які пов`язані з вкладними операціями за договорами банківського вкладу та/або договорами банківського рахунку згідно додатку № 1, серед яких значиться правочин (трансакція) щодо перерахуванням на поточний рахунок позивача грошових коштів.

На виконання зазначеного наказу на адресу позивача направлено повідомлення від 18.11.2015 № 3614/15, яким проінформовано позивача про те, що відповідно до положень частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", є нікчемними правочини - трансакції банку щодо перерахування на користь позивача коштів з призначенням платежу: "поповнення поточного рахунку" на суму 191000,00 грн.

Вважаючи протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до Загального реєстру вкладників, останній звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, визначені Законом України від 23.02.2012 N 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон N 4452-VI).

Частиною 1 статті 3 Закону N 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону N 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною четвертою указаної статті Закону N 4452-VI передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти:

1) передані банку в довірче управління;

2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень;

3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника;

4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення);

5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення);

6) розміщені на вклад власником істотної участі банку;

7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку;

8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань;

9) за вкладами у філіях іноземних банків;

10) за вкладами у банківських металах;

11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

За визначенням частини першої статті 2 Закону N 4452-VI:

вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до положень статті 27 Закону N 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000,00 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється ФГВФО відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Суд зазначає, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом N 4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

З матеріалів справи вбачається, що станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку між банком і позивачем діяв договір банківського рахунку, на який позивачем внесено кошти в сумі 191000,00 грн.

Таким чином, позивач належить до числа осіб, на яких поширюються гарантії відшкодування вкладів.

Згідно наявних в матеріалах справи виписок по особовому рахунку, зарахування коштів на рахунок позивача відбулось 09.07.2015.

За визначенням пункту 1.22 статті 1 Закону України 05.04.2001 N 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон N 2346-III) операційний час - частина операційного дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього ж робочого дня. Тривалість операційного часу встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Згідно з пунктом 8.1 статті 8 Закону N 2346-III банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що обставини здійснення переказу коштів на рахунок позивача в післяопераційний час не можуть бути доказом нікчемності укладеного договору, оскільки вкладник не несе відповідальності за фактичне здійснення переказу працівниками банку в післяопераційний час.

Також суд звертає увагу, що Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15 зазначено, що перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону N 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання про віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону N 4452-VI.

Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону N 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону N 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторони правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його Уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК та частини третьої статті 38 Закону N 4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписала уповноважена особа Фонду як особа, що здійснює повноваження органу управління банку.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону N 4452-VI, кошти надійшли на рахунок в ПАТ "Радикал Банк" до запровадження тимчасової адміністрації, а тому ОСОБА_1 підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону N 4452-VI. При цьому Уповноваженою особою не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Радикал Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону N 4452-VI.

Оскільки, позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладників банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача та задоволенню позову у цій частині.

Правова позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17.05.2019 у справі № 826/26437/15, від 31.05.2019 у справі № 826/6552/16, від 17.07.2019 у справі № 826/27778/15.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 7 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (у редакції рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 № 823), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою статті 26 Закону.

Виплата гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчується після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, здійснюється Фондом після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування кошти за договорами банківського рахунку до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунку здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

З інформації, розміщеної на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вбачається, що відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої етапі 44, частини третьої статті 48 Закону N 4452-VI, з метою виконання всіх заходів, пов`язаних з ліквідацією ПАТ "Радикал Банк" Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 24.10.2019, яким продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "Радикал Банк" на один рік з 10.11.2019 до 09.11.2020 включно.

Також, Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 312 від 11.02.2020, згідно якого Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" з 12.02.2020 призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Матвієнка Андрія Анатолійовича, якому делеговані всі повноваження ліквідатора ПАТ "Радикал Банк", визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон), зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень щодо звернення до пов`язаної з банком особи з вимогою про відшкодування шкоди та звернення з такою вимогою до суду, а також з вимогою до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з Законом прирівнюються до вкладів, та повноважень в частині організації реалізації активів банку.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) у справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (заява № 28924/04) зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

У даному випадку, суд вважає, що дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, є зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Матвієнка Андрія Анатолійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Радикал Банк" у розмірі 191000,00 грн, згідно з договором банківського рахунку від 09.07.2015 № 18578/П-1-980, укладеним між позивачем та ПАТ "Радикал Банк".

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись вимогами статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Леніна, буд. 2-В, ідентифікаційний код 36964568) щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Матвієнка Андрія Анатолійовича (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Леніна, буд. 2-В, ідентифікаційний код 36964568) подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Радикал Банк" у розмірі 191000,00 грн, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно з договором банківського рахунку від 09.07.2015 № 18578/П-1-980, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ "Радикал Банк".

Стягнути за рахунок Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Матвієнка Андрія Анатолійовича (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Леніна, буд. 2-В, ідентифікаційний код 36964568) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 487,20 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко