Справа № 160/4180/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 квітня 2020 року Справа 160/4180/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Голови сільської ради с. Єлизаветівка про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Голови сільської ради с. Єлизаветівка про зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо розробки документації по відведенню земельної ділянки задля безоплатної приватизації.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема: чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (частина 2 стаття 171 КАС України).

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161 КАС України, вважаю, що її слід залишити без руху з огляду на таке.

Частиною 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2020 року становить 2 102,00 грн.

При цьому, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання, зокрема, фізичною особою, до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на момент звернення до суду така становить 840,80 грн.

Позивачем не надано доказів на підтвердження сплати судового збору за подання адміністративного позову.

При цьому, позивач не підлягає звільненню від сплати судового збору в порядку пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» також передбачена можливість звільнення від сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони.

Згідно з частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Проте, позовна заява не містить вимог про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, оскільки предмет позову безпосередньо не стосується відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, то на позивача не розповсюджується встановлена пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» пільга зі сплати судового збору.

У випадку, якщо встановленим судом протиправним рішенням, діями чи бездіяльністю відповідача позивачу буде завдано негативних наслідків саме у вигляді шкоди (збитків), він може звернутися з відповідними вимогами до суду, і вони будуть звільнені від сплати судового збору з огляду на вказане положення Закону.

Окрім цього, позов складено російською мовою.

З цього приводу суддя зазначає, що частиною першою статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) встановлено, що судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Державною мовою в Україні є українська мова як то визначено частиною першою статті 10 Конституції України.

У рішенні Конституційного Суду України від 14.12.1999 (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють (частина третя статті 15 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 15 КАС України, учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З приписів наведених вище норм права слідує, що учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють через перекладача.

Водночас із цим, національний закон України не містить таких виключень для письмових процесуальних документів.

Відтак, позов, як процесуальний документ, повинен бути складений виключно державною мовою.

Аналогічні правові висновки з приводу мови процесуальних документів застосовані Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 03.01.2020 по справі № 620/1174/19, від 28.01.2020 по справі № 520/5024/19, від 12.02.2020 по справі № 9901/12/20, від 10.02.2020 по справі № 520/5126/19 і у силу положень частини п`ятої статті 242 КАС України ці висновки не можуть були залишені суддею поза увагою.

Отже, у розумінні статей 160, 169 КАС України, викладення тексту позову мовою, відмінною від державної (у спірних правовідносинах - російською), є недоліком оформлення матеріалів позовної заяви, який підлягає виправленню.

За приписами ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов - залишити без руху.

Надати позивачу термін - п`ять робочих днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання позивачем до канцелярії адміністративного суду: оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн за подання даного адміністративного позову; позовної заяви, складеної державною мовою (українською) в кількості для суду та інших учасників справи.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до цієї ухвали, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили згідно зі ст. 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кальник