Справа № 580/344/20
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року справа № 580/344/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Гаращенка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Соснівського районного відділу у місті Черкаси управління ДМС у Черкаській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Соснівського районного відділу у місті Черкаси управління ДМС у Черкаській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Соснівського районного відділу у місті Черкаси Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області від 17 січня 2020 року номер: НОМЕР_1 видане громадянці Російської Федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно якого відмовлено ОСОБА_1 в продовженні строку перебування на території України.

- зобов`язати Соснівський районного відділ у місті Черкаси Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області розглянути заяву громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо продовження строку перебування її на території України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 серпня 2016 року знялася з місця реєстрації в Російській Федерації та з 2016 року постійно проживає на території України, а саме в АДРЕСА_1 .

23.10.2019 керівником Соснівського районного відділу у місті Черкаси Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області Черниш В.П. позивачу продовжено строк перебування в Україні до 10.01.2020 за місцем проживання в АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що внаслідок вихідних днів не мала змоги вчасно подати заяву про продовження строку перебування на території України, тому її прийнято 09 січня 2020 року Соснівським районним відділом у місті Черкаси Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області та рішенням від 17.01.2020 відмовлено в продовженні строку перебування на території України на підставі підпункту 6 пункту 10 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 №150 .

Позивач стверджує, що відповідач у справі при прийнятті заяви на продовження строку перебування на території України не повідомив, не довів до її відома, що в нього виникли сумніви щодо достовірності певних фактів чи справжності мотивів перебування в Україні, та в подальшому також не проінформовано.

На підставі наведеного позивач вважає, що її право на продовження строків перебування в Україні порушене, оскільки стороною відповідача не надано можливості обґрунтувати та надати всі докази того чому позивач просить продовжити строк перебування в Україні.

У письмовому відзиві на адміністративний позов відповідач просив у його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позивачем до заяви не подано відповідного підтвердження мети перебування в Україні та зазначено мету перебування подання заяви про набуття громадянства України.

Листом від 09.01.2020 №7111.1/96-20 відповідачем направлено запит до Черкаського районного відділу Управління ДМС України в Черкаській області щодо підтвердження факту подання заяви про набуття громадянства України та необхідністю надсилання копії заяви про набуття громадянства України громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 .

Листом від 11.01.2020 №7130/31-20 отримано відповідь про відсутність факту подання до Черкаського районного відділу Управління ДМС України в Черкаській області заяви про набуття громадянства України громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 .

Відповідач вважає, оскаржене рішення прийнято законно, оскільки відповідач мав обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 має інші, ніж заявлені у заяві, підстави та мету перебування в Україні, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Також відповідач наголосив, що не є юридичною особою, тому не може виступати самостійним відповідачем у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Вирішуючи питання про можливість Соснівського районного відділу у місті Черкаси управління ДМС у Черкаській області виступати самостійним відповідачем у справі, суд враховує, що в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 7 наведеної частини статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, відповідачем у справах адміністративної юрисдикції може виступати будь-який державний орган, наділений владними, управлінськими функціями у спірних правовідносинах.

За наведених підстав, Соснівський районний відділ у місті Черкаси управління ДМС у Черкаській області може виступати самостійним відповідачем у справі.

Щодо суті спору судом встановлено, що 23.10.2019 Соснівським районним відділом у місті Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області Черниш В.П. позивачу на підставі рішення №587710000/03 продовжено строк перебування в Україні до 10.01.2020 за місцем проживання в АДРЕСА_1 , про що проставлено печатку в закордонному паспорті громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 .

Позивач 09.01.2020 звернулась із заявою про продовження строку перебування на території України до 09.05.2020 у зв`язку із закінченням терміну перебування в Україні та підставою такого звернення зазначила: подання заяви про набуття громадянства України.

До заяви додані документи, які передбачені п.9 Порядку №150:

- копія паспорта громадянки Російської Федерації, з перекладом на українську мову, завіреним в установленому законодавством порядку, виданого на їм я ОСОБА_1 ;

- договір купівлі-продажу житлового будинку від 16 вересня 2016 року про те що ОСОБА_2 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №49 від 10 вересня 2016 року;

- гарантійний лист від ОСОБА_2 , згідно якого він бере на себе зобов`язання зі сплати всіх витрат ОСОБА_1 , пов`язаних з перебуванням вказаної особи на території України у період з 09 січня 2020 року по 09 травня 2020 року та виїздом з України і гарантує, що має для цього достатньо коштів;

- паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 08 квітня 2000 року Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області на ім`я ОСОБА_2 ;

- квитанції про сплату мита №53348038 від 09 січня 2020 року та №53348044 від 09 січня 2020 року.

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідачем 17.01.2020 прийнято рішення №2537 про відмову в продовженні строку перебування позивача на території України на підставі пп.6 п.10 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року №150 (далі Порядок №150).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що правовідносини щодо продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI (далі - Закон №3773-VI).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів.

За приписами п.9 ч.1 ст.1 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.

Положеннями статті 9 Закону №3773-VI визначено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Пунктом 2 Порядку №150 передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: 1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; 2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС; 3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону №3773-VI документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

Також, пунктом 8 Порядку №150 визначено, що заяви про продовження строку перебування на території України (далі - заяви) подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразок заяви та порядок її розгляду затверджуються МВС.

Відповідно до п. 8 Порядку розгляду заяв іноземців та осіб без громадянства про продовження строку перебування на території України, затвердженого Наказом МВС України 25.04.2012 року № 363 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.05.2012 року за №778/21091, працівник територіального органу чи підрозділу ДМС при надходженні заяви про продовження строку перебування на території України вивчає обґрунтованість наведених підстав стосовно необхідності продовження строку перебування, перевіряє дійсність поданих документів, своєчасність їх подання, наявність відміток про реєстрацію (відмітки органів охорони державного кордону «В`їзд» («Виїзд») або документа, що підтверджує законність перебування іноземця, особи без громадянства в Україні) чи продовження строку перебування, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їх паспортних документах, з даними, що містяться в цих зверненнях, з`ясовує законність перебування іноземців та осіб без громадянства в державі та відсутність відомостей, що перешкоджають подальшому перебуванню цих осіб в Україні та завіряє копії прийнятих документів своїм підписом.

Таким чином, основною умовою для подання іноземцем заяви про продовження строку перебування (за наявності законних підстав) є його перебування на території України на законних підставах, іншими умовами є: подання цієї заяви не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України; наявність законних підстав для продовження строку перебування на території України.

Всупереч наведених вимог законодавчих актів позивач вказавши в заяві в якості підстави для продовження строку перебування в Україні подачу заяви про набуття громадянства України, зазначила відомості, які не відповідають дійсності.

Так, на запит відповідача від 09.01.2020 №7111.1/96-20 до Черкаського районного відділу Управління ДМС України в Черкаській області щодо підтвердження факту подання заяви про набуття громадянства України та необхідністю надсилання копії заяви про набуття громадянства України громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , отримано лист Черкаського районного відділу Управління ДМС України в Черкаській області від 11.01.2020 №7130/31-20, в якому стверджується про відсутність факту подання до Черкаського районного відділу Управління ДМС України в Черкаській області заяви про набуття громадянства України громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд звертає увагу, що для дотримання вимог щодо обґрунтованості та добросовісності не достатньо лише посилання на норму Порядку №150, рішення повинно містити посилання на фактичні обставини його прийняття та документи, які слугували для цього.

Рішення відповідача не відповідає усім вказаним вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, вимогам обґрунтованості та добросовісності, оскільки не містить конкретних мотивів його прийняття.

Вказаним створюються додаткові перешкоди в реалізації позивачем свого права на продовження строку перебування на території України, оскільки для з`ясування підстав прийняття рішення доводиться ініціювати судовий процес.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскарженого рішення.

При цьому для відновлення порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо продовження строку перебування її на території України та прийняти за результатами розгляду рішення з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково необґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 132, 134, 137, 241-246, 255, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Соснівського районного відділу у місті Черкаси Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області від 17 січня 2020 року №2537, яким відмовлено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в продовженні строку перебування на території України;

Зобов`язати Соснівський районний відділ у місті Черкаси Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області повторно розглянути заяву громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 09.01.2020 щодо продовження строку перебування її на території України та прийняти за результатами розгляду рішення з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Соснівського районного відділу у місті Черкаси Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області (місцезнаходження: вул. Смілянська, 116, м. Черкаси, Черкаська обл., 18000, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення, з урахуванням особливостей визначених п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Суддя В.В. Гаращенко