Справа № 160/2913/20
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2020 року Справа № 160/2913/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
16.03.2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про розмір поновленої пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести розрахунок пенсії позивача, починаючи з 01.07.2016 року у розмірі відповідно до ч. 2 ст. 40 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосувавши, відомий розмір заробітної плати позивача, коефіцієнти його заробітної плати та стажу, показник середньої заробітної плати за 2016-2017 роки - в розмірі 5 377,90 грн., з проведенням розрахунку, відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії, починаючи з 01.07.2016 року, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно нараховані суми позивача, починаючи з 01.07.2016 року до їх фактичної виплати з дотриманням норм Закону про те, що пенсія позивача не може бути меншою за мінімум, встановлений законом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2020 року відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 17.04.2020 року, відповідно до ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є громадянином України, хоча виїхав до Ізраїлю на постійне місце проживання. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 року у справі № 160/5325/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести поновлення виплати його пенсії з 01.07.2016 року, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів. Проте, листом від 26.11.2019 року №332/03.7-22 пенсійним фондом повідомлено, що ним проведено поновлення пенсії з 01.07.2016 року у розмірі - 1762,89 грн. Позивач вважає, що таке рішення щодо розрахунку пенсії містить очевидні порушення, а саме: не враховані показники заробітної плати позивача та не вірно розраховано середньомісячний заробіток, не враховані вимоги законодавства стосовно мінімального розміру пенсії, не врахований показник середньої заробітної плати з 2016-2017 року у розмірі 5 377,90 грн., не виконано перерахунку відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії, не проведено індексації та компенсації втрати частини доходів відповідно до чинного законодавства. Таким чином, рішення відповідача про перерахунок пенсії позивач вважає незаконним та протипрпавним, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду з даним позовом.
10.04.2020 року представником відповідача подано письмовий відзив на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що пенсію позивачу поновлено на виконання рішення суду у справі № 160/5325/19 з 01.07.2016 pоку, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та нараховано борг у розмірі 61 712,07 грн. за період з 01.07.2016 року - 30.11.2019 року, який має бути виплачено на поточний рахунок пенсіонера, який відкрито в ПАТ «ПриватБанк» з 05.12.2019 року разом із пенсією за грудень 2019 року (1762,89 грн.). При цьому, суми пенсії позивача за період з 01.07.2016 року по теперішній час не підлягають індексації, оскільки згідно п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнобов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100%. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці 1 цього пункту, не нараховуються, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Крім того, компенсації підлягають доходи, які нараховані, але своєчасно не виплачені, оскільки суму доплати по перерахунку пенсії нараховано в листопаді 2019 року, вона не підлягає компенсації. Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області діяло в межах повноважень, згідно діючого законодавства.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , дата видачі паспорту - 26.11.2010 року , ІПН - НОМЕР_2 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 року у справі № 160/5325/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2016 року, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів.

На виконання рішення суду листом від 26.11.2019 року №332/03.7-22 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило про розрахунок поновленої пенсії.

При цьому, як вважає позивач, розрахунок відповідача містить очевидні помилки та порушення закону.

Позивач не погоджується з розрахунком Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області щодо нарахованої йому пенсії, вважає його невірним та помилковим і звернувся з позовом до суду за захистом та відновленням його порушеного права та законного інтересу на належний йому розмір пенсійних виплат.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.

Передбачене Конституцією право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок та виплата пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон України № 1058-ІV), законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Середня заробітна плата відповідно до інформації, що міститься на офіційній веб сторінці Пенсійного фонду в мережі Інтернет показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за 2016 рік становить 4 482, 35 грн., за 2017 рік - 6 273, 45 грн.

Таким чином, Зс позивача дорівнює - 5 377,90 грн., оскільки це розмір середньої заробітної плати, за два календарні роки, що передують звернення за призначенням пенсії (сума середніх заробітних плат за 2016-2017 роки : 2).

Як вбачається з розрахунків, наданих відповідачем, розмір середньої заробітної плати під час проведення розрахунку брався не виходячи із середньої заробітної плати за два календарні роки, а виходячи із середньої заробітної плати за 2011-2013 роки.

Таким чином, відповідачем не був врахований розмір середньої заробітної плати за два календарні роки, що передують зверненню в сумі 5 377,90 грн., а тому проведений перерахунок є неправомірним в результаті чого, в порушення ч. 2 ст. 42 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачем не виконано перерахунку відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 2 Закону України № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії. Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України №1058, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року №2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст. 4 Закону України № 2050-III). За змістом наведених норм обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Строки виплати пенсії встановлені Законом України №1058-IV, відповідно до частини 1 статті 47 якого пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 6 вищевказаного закону, компенсацію виплачують в тому числі за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, розглядаючи дану справу, суд не надає оцінку обставинам, що були предметом розгляду іншої справи.

При цьому, судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 року у справі № 160/5325/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести поновлення виплати його пенсії з 01.07.2016 року, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів.

Рішення пенсійним фондом в апеляційному порядку не оскаржувалось, та є таким, що набрало законної сили.

Суд зазначає, що згідно із ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

З аналізу викладеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим до виконання всіма учасниками справи.

Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання рішення суду листом 26.11.2019 року №332/03.7-22 повідомило про проведення поновлення пенсії з 01.07.2016 року позивачу без проведення індексації та компенсації втрати частини доходів, що не заперечується самим відповідачем у відзиві на позов.

Отже, рішення суду від 06.09.2019 року, яке набрало законної сили, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишається на даний час не виконаним у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи, що пенсія позивачу була не виплачена з вини Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, та приймаючи до уваги те, що рішенням суду від 06.09.2019 року відповідач зобов`язаний був провести поновлення та виплату пенсії з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів, однак цього не зробив, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, викладене в листі від 26.11.2019 року №332/03.7-22 щодо розміру поновлення пенсії позивача з 01.07.2016 року.

При цьому, судом не досліджується та не надається оцінка самому висновку пенсійного органу щодо не доцільності проведення індексації та компенсації пенсії позивача, оскільки підстави їх проведення були предметом розгляду іншої справи, рішення у якій набрало законної сили.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, з метою повного захисту порушених прав позивача, суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії позивача у розмірі відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосувавши коефіцієнт заробітної плати позивача, показник середньої заробітної плати за 2016-2017 роки, до дати розрахунку, з проведенням перерахунку, відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії, починаючи з 01.07.2016 року, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно нараховані суми з 01.07.2016 року, до їх фактичної виплати з дотриманням норм Закону про те, що пенсія позивача не може бути меншою за мінімум, встановлений законом.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені в ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що розрахунок пенсії позивача проведено всупереч Конституції України та чинному законодавству України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією № 83609 від 11.03.2020 року.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, викладене в листі від 26.11.2019 року №332/03.7-22 щодо розміру поновлення пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2016 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосувавши коефіцієнт заробітної плати, показник середньої заробітної плати за 2016 -2017 роки до дати розрахунку, з проведенням перерахунку, відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії, починаючи з 01.07.2016 року, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно нараховані суми, починаючи з 01.07.2016 року до їх фактичної виплати з дотриманням норм Закону про те, що пенсія не може бути меншою за мінімум, встановлений законом.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 840,80 (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець