Справа № 400/1502/20
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань щодо забезпечення позову

17 квітня 2020 р. Справа № 400/1502/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Управління служби безпеки України в Миколаївській області, вул. Спаська, 40, м. Миколаїв, 54001
про:визнання протиправним та скасування рішення від 26.03.2020 р. № 64/93-2917 дск,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасувати рішення Управління Служби безпеки України в Миколаївській області, яке викладене у повідомлені № 64/93-2917 дек від 26.03.2020 року про скасування допуску до державної таємниці директору Кравченко Ю.Г.

16 квітня 2020 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупиненя дії розпорядження (наказу) Управління Служби безпеки України в Миколаївській області, яке викладене у повідомлені № 64/93-2917 дек від 26.03.2020 року про скасування допуску до державної таємниці директору ОСОБА_1 до набрання рішенням у справі законної сили.

В обгрунтування своєї заяви позивач зазначив, що Державне підприємство «Миколаївський бронетанковий завод» є підприємством військово-оборонного комплексу і забезпечує броньованою колісною технікою військові частини і з`єднання Збройних Сил України. Підприємство утворене з метою одержання прибутку шляхом виконання державного контракту і державного замовлення з виготовлення, ремонту та модернізації озброєння військової техніки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.2019 № 913 державне підприємство «Миколаївський бронетанковий завод» внесене до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Наразі, підприємство виконує державне оборонне замовлення в рамках програми пов`язаної з підвищенням обороноздатності і безпеки держави затвердженої Кабінетом Міністрів України. Наявність доступу до державної таємниці прямо пов`язана з можливістю займати відповідну посаду, виконувати обов`язки керівника підприємства, вчиняти дії направлені на якісне та своєчасне виконання державного контракту з ремонту та модернізації броньованої техніки у строк, встановлений у контракті. Порушення умов контракту призведе до значних штрафних санкцій, які негативно вплинуть на фінансовий стан державного підприємства.

Крім цього, частиною 5 стані 26 Закону України «Про державну таємницю» встановлено, що громадянина, якому скасовано допуск до державної таємниці, якщо виконання трудових чи службових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці, а переміщення на інше робоче місце чи іншу посаду неможливе, може бути в передбаченому законодавством порядку переведено па іншу роботу або службу, не пов`язану з державною таємницею, чи звільнено.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та/або унеможливити виконання рішення суду, що призведе до порушення прав позивача на ефективний судовий захист.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд встановив наступне:

Відповідно до положень ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання заяви, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Перелік видів забезпечення позову встановлено частиною 1 статті 151 КАС України, а саме: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 4 ст. 154 КАС України).

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Однак, у ході розгляду заяви позивача судом не виявлено фактів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

При цьому, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Самі по собі негативні наслідки не можуть бути підставою для забезпечення позову. У будь-якому випадку всі ці наслідки є юридичними, зворотними, а тому, навіть у разі задоволення позову, для поновлення права позивача не буде необхідно докладати значних зусиль та втрат.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Ухвала підписана суддею 17.04.2020 року.

Суддя О.В. Малих