Справа № 177/191/20
Суддя: Суботіна С. А.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/191/20
Провадження № 2-а/177/11/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 квітня 2020 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шеремета Артема Сергійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови серії ЕАК № 2050862 від 01.02.2020 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн, а також скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що підставою притягнення його до адміністративної відповідальності є те, що він 01.02.2020 о 04 год. 20 хв., на автошляху М-12 «Кропивницький-Тернопіль-Стрий», на 702 км, у Кіровоградській області, керуючи транспортним засобом SCANIA R420 LA, р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною ППЦ 24, р/н НОМЕР_2 , перевозив небезпечний вантаж, - паливо котельне, при цьому мав залишки небезпечного вантажу на зовнішній поверхні цистерни, чим порушив п. 22.5 ПДР України. Після зупинення транспортного засобу та перевірки наявності у нього всіх документів, працівник поліції повідомив, що цистерна автомобілю нібито забруднена залишками палива. Зазначені вище обставини він заперечив, повідомивши, що на цистерні наявні залишки талого снігу, який, через наявні погодні умови, не встиг просохнути. Працівник поліції на його заперечення не зважив, та склав постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в у розмірі 510,00 гривень.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним. При цьому, позивач вказує, що поліцейським незаконно розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу без складання протоколу про адміністративне правопорушення, та стверджує, що він правопорушення не вчиняв, докази вчинення ним даного правопорушення відсутні. За таких обставин, він вважає недоведеним факт вчинення ним правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а постанову такою, що винесена з порушенням норм КУпАП, а відтак, ця постанова підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Корець О.Г. правом на участь у судовому засіданні не скористалися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Інспектор роти № 1 батальйону № 1 УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенант поліції Шеремет А.С. у судове засідання не з`явився. При цьому, останнім подано відзив, відповідно до якого він позовні вимоги не визнав, оскільки вони є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своїх запереч вказував, що 01.02.2020 о 04 год. 20 хв., на автодорозі М-12 «Стрий-Тернопіль-Крпивницький Знам`янка», на 702 км, у Кіровоградській області, при здійсненні патрулювання екіпажем, до складу якого він входив, був зупинений автомобіль марки SCANIA R420 LA, р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною ППЦ 24, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , по факту виявлення ознак порушення водієм правил дорожнього руху, а саме п. 22.5. ПДР України та п. 4.5.8 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів. На підтвердження своїх доводів відповідачем надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського з фіксацією правопорушення, розгляду справи та складення постанови. Інспектор поліції Шеремет А.М. звертає увагу на відсутність порушень законодавства при розгляді даної справи та винесенні оскаржуваної постанови, що підтверджує зазначений відеозапис. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи

Згідно з ч. 4 ст. 299 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Шеремет А.С., серії ЕАК № 2050862 від 01.02.20202019, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень (а.с.9).

Відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_1 , 01.02.2020 о 04 год. 20 хв., на автошляху М-12 «Кропивницький-Тернопіль-Стрий», на 702 км, у Кіровоградській області, керуючи транспортним засобом SCANIA R420 LA, р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною ППЦ 24, р/н НОМЕР_2 , перевозив небезпечний вантаж, - паливо котельне, при цьому мав залишки небезпечного вантажу на зовнішній поверхні цистерни, чим порушив п. 22.5 ПДР України, а саме, правила здійснення дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 цього Закону).

За правилами ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 1ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

З врахуванням Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 №5-рп/2015, положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша статті 132-1 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до статті 258 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу, що в свою чергу свідчить про дотримання відповідачем процедури розгляду справи.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями) визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з постановою ЕАК № 2050862 від 01.02.2020, на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, оскільки останній перевозив паливо котельне, залишки якого малися на поверхні цистерни, чим порушив п. 22.5 ПДР України, який передбачає, зокрема, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів.

Диспозицією ч. 1 ст. 132-1 КУпАП передбачено, серед іншого, адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів автомобільними дорогами.

Пунктом 22.5 ПДР передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів.

Отже, дорожнє перевезення небезпечних вантажів здійснюється за спеціальними правилами.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на п. 4.5.8 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС України від 26.07.2004 № 822, згідно з якими, не допускаються залишки небезпечних вантажів на зовнішній поверхні завантажених та порожніх цистерн.

Разом з тим, суд зауважує, що вказані правила втратили чинність 04.08.2018.

Також суд не бере до уваги посилання відповідача на п. 3 розділу ІІ Порядку перевірки цистерн для перевезення небезпечних вантажів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України та МВС України від 12.05.2015 № 166/550, оскільки вказаним порядком визначаються правила надання для перевірки, зокрема цистерн, уповноваженому органу для проведення випробувань та їх внутрішнього огляду, а також ним визначаються повноваження суб`єктів господарювання, уповноважених МВС України, на здійснення таких перевірок.

Згідно з ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього ж Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, долучений до матеріалів справи DVD диск, на якому зафіксовано розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу за участі ОСОБА_1 , суд визнає неналежним доказом, оскільки даний відеозапис не містить даних вчинення останнім порушення п. 22.5 ПДР України. Крім того, вказаним відеозаписом не спростовуються твердження позивача, щодо наявності на цистерні не залишків котельного палива, а залишків талого снігу, який, через наявні погодні умови не встиг просохнути.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Положеннями ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За ч. 2 ст. 62 Конституції України, правопорушник не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 06.12.1988) зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення. (п. 21 рішення)

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд вважає, що суб`єктом владних повноважень не доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, та не надано до суду жодних доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, зважаючи на те, що відповідачем, на якого, згідно зі ст. 77 КАС України покладено обов`язок доведення правомірності прийнятого рішення, не доведено факту допущення позивачем порушення п. 22.5 ПДР України, та, відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, а справу закрити.

Керуючись ст. ст. 9, 211, 242-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шеремета Артема Сергійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задовольнити частково.

Постанову інспектора роти № 1 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Шеремета Артема Сергійовича від серії ЕАК № 2050862 від 01.02.2020 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до пп. 15.5) п. 15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: