Справа № 204/258/20
Суддя: Дубіжанська Т. О.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/258/20
Провадження № 2-а/204/32/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора батальйону № 3 роти № 3 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Боронило Ігоря Владиславовича, третя особа Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Інспектора № 3 роти № 3 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Боронило Ігоря Владиславовича, в якій просить визнати незаконними дії інспектора роти № 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Боронило Ігоря Владиславовича щодо складання постанови серії ЕАК № 1972477 від 13 січня 2020 року про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.; визнати постанову серії ЕАК № 1972477 від 13 січня 2020 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати, а провадження у справі закрити. В обґрунтування вимог зазначає, що постановою інспектора роти № 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Боронило Ігоря Владиславовича серії ЕАК № 1972477 від 13 січня 2020 року, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 13.01.2020 року о 17 год. 38 хв. у м. Дніпрі по пр. Д.Яворнцького, 48, керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , здійсним зупинку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив п. 8.4 в ПДР України. 13 січня 2020 року близько 17 год. 30 хв. керуючи автомобілем Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , він рухався по м. Дніпро, а саме повертав з автозупинки, яка розташована між площею Героїв Майдану та ТРЦ «Пассаж» на пр. Д.Яворницького. При виїзді з автозупинки жодні знаки про заборону зупинки чи стоянки були відсутні. У той час по пр. Д.Яворницького рух транспорту було ускладнено, у зв`язку з тим, що на зупинці була встановлена новорічна ялинку та проводився новорічний ярмарок, а пішоходи постійно перетинали проспект Д.Яворницького по пішохідному переходу. Намагаючись об`їхати затор, він рухався крайньою правою смугою. Під час руху перед його машиною зупинився автомобіль Scoda Octavia та увімкнув аварійну сигналізацію. Через декілька секунд до його авто підійшов інспектор поліції Боронило І.В. незрозуміло відрекомендувавшись, попросив надати документи та страховий поліс. Взявши його документи інспектор повідомив, що він зупинився в забороненому місці та почав складати постанову про адміністративне правопорушення. На його доводи, що він не зупинявся інспектор ніяк не реагував. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним та необґрунтованим. Під час складання протоколу інспектор повідомив, що ведеться відеозапис, однак на прохання продемонструвати відеозапис його порушення відмовив. Постанова у свою чергу не містить жодних посилань на технічний засіб, яким здійснювався відеозапис, а отже останній, не може братись до уваги, як доказ інкримінованого адміністративного правопорушення. Враховуючи те, що він не зупинявся ні на 3,5 ні на 10 хвилин, жодних законних підстав для винесення постанови у інспектора не було. Зазначене місце розгляду справи та скоєння правопорушення пр. Д.Яворницького,48, не відповідає дійсності, оскільки адреса пр. Д.Яворницького 48 знаходиться на перетині з вул. М. Грушевського. Повертаючи з автозупинки, яка розташована між площею Г.Майдану та ТРЦ «Пассаж», він ніяк не міг знаходитись за адресою вказаною у постанові. Враховуючи незаконність вказаної постанови, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

27 лютого 2020 року від представника третьої особи до суду надійшли пояснення, в яких він зазначає, що позовні вимоги вважає необгрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що 13 січня 2020 року інспектором батальйону № 3 роти № 3 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі рядовим поліції Боронило Ігорем Владиславовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1972477 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови серії ЕАК № 1972477 від 13 січня 2020 року, водій ОСОБА_1 13 січня 2020 року о 17 год. 25 хв. здійснив зупинку транспортним засобом Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , в зоні дії знаку 3.34 (стоянка зупинка заборонена), чим порушив п. 8.4 в ПДР України порушення вимог заборонних знаків.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема за частиною першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 8.4 в Правил дорожнього руху, визначено заборонючі знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови вбачається, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 13 січня 2020 року о 17 год. 25 хв. здійснив зупинку транспортним засобом Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , в зоні дії знаку 3.34.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 96 КАС України, зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, що вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Однак, жодних належних та допустимих доказів того, що позивач ОСОБА_1 13 січня 2020 року о 17 год. 25 хв. здійснив зупинку транспортним засобом Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , в зоні дії знаку 3.34., стороною відповідача суду не надано та матеріали справи, окрім оскаржуваної постанови, таких доказів не містять. А сам позивач заперечує дані обставини.

Так, матеріали справи взагалі не містять жодних доказів того, що позивач 13 січня 2020 року о 17 год. 25 хв. здійснив зупинку транспортним засобом Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , в зоні дії знаку 3.34. При цьому, позивач даний факт заперечує.

У силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 13 січня 2020 року о 17 год. 25 хв. здійснив зупинку транспортним засобом Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , в зоні дії знаку 3.34., тобто не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Статтею 286 КАС України, передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАК № 1972477 від 13 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, оскільки не надано інших належних та допустимих доказів, окрім оскаржуваної постанови, стосовно вини позивача та правомірності рішення відповідача.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 122, 251, 280, 283, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Інспектора батальйону № 3 роти № 3 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Боронило Ігоря Владиславовича (місцезнаходження: м. Дніпро, пл. Троїцька, 2а), третя особа Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Дніпро, пл. Троїцька, 2а) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1972477 від 13 січня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська