Справа № 640/8461/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 квітня 2020 року м. Київ № 640/8461/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши, до моменту відкриття провадження у справі, у порядку письмового провадження, заяву б/н від 13.04.2020 «Про забезпечення позову» ОСОБА_1 у адміністративній справі за позовом б/н від 13.04.2020

ОСОБА_1

до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни

про визнання протиправними дій та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (адреса (згідно позову): АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) (далі - позивач або ОСОБА_1 .) подано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни (адреса: 01033, м. Київ, вул. Тарасівська, буд. 2, оф. 21, номер та дата видачі посвідчення: № 0160 від 01.03.2018) (далі - позивач або Каращук К.Л. або Приватний виконавець), у якому позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук K.Л. щодо винесення постанови від 02.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди та постанови від 02.03.2020 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук K.Л. від 02.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 40 990, 51 грн. у виконавчому провадженні ВП № 61427612;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук K.Л. від 02.03.2020 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 107,64 грн. у виконавчому провадженні ВП № 61427612.

Мотивуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказує, що фактичного виконання судового рішення не відбулося, а тому відсутніми є підстави для визначення сум основної винагороди

Разом з позовом позивачем (по тексту альтернативно - Заявник) подано заяву про забезпечення позову, в якій викладені вимоги про вжиття, до прийняття рішення у справі, заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни (ВП № 61427612 від 02.03.2020).

Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 , за викладених у позові мотивів, а також посилаючись на приписи ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (в ухвалі скорочено - КАС України), відмічає, що 02.03.2020 Приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження серія ВП № 61427612 на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 761/12112/19 від 27.02.2020 про стягнення з позивача суми боргу у розмірі 409 905,17 грн.

Після чого Заявником, засобами пошти, отримано постанову від 02.03.2020 та 03.03.2020, винесені Каращук К.Л. про арешт майна боржника та арешт коштів боржника, звернення стягнення на заробітну плату та арешт грошових коштів на рахунках в банківських установах, внаслідок чого на сьогоднішній день існує реальна ймовірність того, що доки позивач буде відстоювати свої порушені права в судовому процесі, відповідачем буде розпочата процедура реалізації майна ОСОБА_1 , а також з рахунків в банківських установах будуть утримуватись грошові кошти останнього.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.04.2020, заяву про забезпечення позову внесено до системи автоматизованого розподілу та передано судді Пащенку К.С.

Вирішуючи по суті подану позивачем заяву, проаналізувавши наведені останнім обставини та наявні у матеріалах позовної заяви докази, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

2) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень;

4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, позов, згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Як слідує із позову, публічно-правовий спір між сторонами існує, за переконанням Заявника, за обставин прийняття оскаржуваних постанов з порушенням норм та вимог чинного законодавства України.

Виходячи з наведених у заяві фактичних обставин, суд відмічає, що правомірність та оцінка спірних рішень, процедурні питання дотримання їх прийняття підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті про таке оскарження та буде дана судом за результатами розгляду справи.

Окремо, варто наголосити, що на момент розгляду заяви, судом не виявлено очевидності ознак протиправності оспорюваних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, з огляду на те, що Заявником у заяві не доведено, в контексті ст. 150 КАС України, наявність обставин, що можуть слугувати підставами для вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи, що станом на момент розгляду заяви, судом не виявлено очевидності ознак протиправності рішень, з урахуванням того, що до поданої заяви не надано відповідних достатніх та беззаперечних доказів, а судом не виявлено фактів існування, на час прийняття даного судового рішення, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам Заявника до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача, суд вважає, що заява є необґрунтованою, а тому відсутніми є підстави для її задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви б/н від 13.04.2020 «Про забезпечення позову» ОСОБА_1 у адміністративній справі за позовом б/н від 13.04.2020.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України, може бути оскаржено.

Суддя К.С. Пащенко