Справа № 640/9210/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року м. Київ № 640/9210/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фермерський Двір"
до про Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фермерський Двір" (далі - ТОВ "Фермерський Двір") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації від 24.05.2018: № 725326/38146750, № 725324/38146750, № 725325/38146750, № 725327/38146750, № 725328/38146750, № 725323/38146750, від 04.03.2019 № 1093854/38146750 та рішення комісії з питань розгляду скарг від 25.03.2019 № 17188/38146750/2;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 21.03.2018 № 327, від 24.03.2018 № 371, від 28.03.2018 № 437, від 31.03.2018 № 494, від 26.03.2018 № 396, від 29.03.2018 № 464, від 16.04.2018 № 224.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення вмотивовані ненаданням позивачем первинних та розрахункових документів. Однак, з урахуванням наявних власних та орендованих виробничих потужностей, штату працівників, господарських операцій, які притаманні та відповідають діяльності товариства, а також тих документів, що були надані для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, не дають підстав для сумніву щодо реальності постачання м`яса та м`ясної продукції на адресу ТОВ "Фудком" і Підприємства з 100 % іноземними інвестиціями "Білла-Україна" та відповідної відмови у реєстрації зазначених податкових накладних. Пояснює, що факт постачання товару зумовлював обов`язок позивача сформувати та направити для реєстрації податкові накладні за правилом "першої події".

Ухвалою суду від 03.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/9210/19 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

25.06.2019 до суду від представника відповідачів Дробовича Є . Р. надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що ТОВ "Фермерський Двір" не було надано акти приймання-передачі товарів, складські документи, документи на зберігання товарів. Стверджує, що обсяг поданих позивачем документів не відповідає вичерпному переліку, а їх зміст не дозволяє однозначно з`ясувати фактичні обставини здійснення фінансово-господарської операції, тому спірні рішення є обґрунтованими.

01.08.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому останній просить задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Звернув увагу і на те, що м`ясна продукція віднесена до категорії швидкопсуючих товарів. У свою чергу, позивач дотримується принципу реалізації свіжих продуктів, а тому вимога відповідачів у наданні складських документів та документів на зберігання товару є необґрунтованою.

Ухвалою суду від 14.04.2020 допущено заміну первинних відповідачів їх правонаступниками.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Основним видом діяльності ТОВ "Фермерський Двір" є "Виробництво м`яса свійської птиці" КВЕД 10.12 (а.с. 16).

01.01.2015 між Підприємством з 100 % іноземними інвестиціями "Білла-Україна" (Покупець) та ТОВ "Фермерський Двір" (Постачальник) укладено договір поставки № 500325, за умовами якого Постачальник зобов`язується відповідно до замовлень Покупця передавати у власність (постачати) Покупцю, а Покупець - приймати та оплачувати товар на умовах, передбачених цим договором, у тому числі додатковими умовами поставки, котрі погоджуються Сторонами в Додатку № 1, Додатку № 2 та Додатку № 3, які є невід`ємними частинами цього договору.

31.01.2017 між ТОВ "Фудком" (Покупець) та ТОВ "Фермерський Двір" (Постачальник) укладено договір поставки № , за умовами якого Постачальник зобов`язується поставляти Товари по цінах і в асортименті, вказаним у Специфікації, разом з товаросупровідною документацією, відповідно до поданих Покупцем Замовлень, а Покупець зобов`язується приймати такі Товари і оплачувати.

На виконання умов вказаних договорів було здійснено наступні поставки:

- згідно видаткової накладної від 29.03.2018 № РН-0001357 та товарно-транспортної накладної від 29.03.2018 № ТОВ "Фермерський Двір" здійснило поставку Підприємству з 100 % іноземними інвестиціями "Білла-Україна" м`яса курячого охолодженого "Курка по домашньому" у кількості 40 кг, вартістю 2968,80 грн, у тому числі ПДВ - 494,80 грн;

- згідно видаткової накладної від 26.03.2018 № РН-0001289 та товарно-транспортної накладної від 29.03.2018 № ТОВ "Фермерський Двір" здійснило поставку Підприємству з 100 % іноземними інвестиціями "Білла-Україна" м`яса курячого охолодженого "Курка по домашньому" у кількості 30 кг, вартістю 2226,60 грн, у тому числі ПДВ - 371,10 грн;

- згідно видаткової накладної від 21.03.2018 № РН-0001220 та товарно-транспортної накладної від 21.03.2018 № ТОВ "Фермерський Двір" здійснило поставку ТОВ "Фудком" 18 ящиків м`яса курячого охолодженого "Курка по домашньому", 4 ящика м`яса курячого охолодженого "Курчата по домашньому", 7 ящиків м`яса курячого охолодженого "Курка по домашньому" в вакуумній упаковці, 3 ящика м`яса курячого охолодженого "Курчата по домашньому" в вакуумній упаковці, 2 ящика крила охолодженого "Курки по домашньому" в вакуумній упаковці, 11 ящиків окорока охолодженого "Курки по домашньому" в вакуумній упаковці, 5 ящиків філе охолодженого "Курки по домашньому" в вакуумній упаковці, 3 ящика м`яса охолодженого в/у "Качка по домашньому", загальною вартістю 46382,64 грн, у тому числі ПДВ - 7730,44 грн;

- згідно видаткової накладної від 24.03.2018 № РН-0001262 та товарно-транспортної накладної від 24.03.2018 № ТОВ "Фермерський Двір" здійснило поставку ТОВ "Фудком" 13 ящиків м`яса курячого охолодженого "Курка по домашньому", 1 ящик м`яса курячого охолодженого "Курчата по домашньому", 2 ящика м`яса курячого охолодженого "Курка по домашньому" в вакуумній упаковці, 3 ящика м`яса курячого охолодженого "Курчата по домашньому" в вакуумній упаковці, 2 ящика крила охолодженого "Курки по домашньому" в вакуумній упаковці, 2 ящика окорока охолодженого "Курки по домашньому" в вакуумній упаковці, 3 ящиків філе охолодженого "Курки по домашньому" в вакуумній упаковці, загальною вартістю 23023,86 грн, у тому числі ПДВ - 3837,31 грн;

- згідно видаткової накладної від 31.03.2018 № РН-0001388 та товарно-транспортної накладної від 31.03.2018 № ТОВ "Фермерський Двір" здійснило поставку ТОВ "Фудком" 25 ящиків м`яса курячого охолодженого "Курка по домашньому", 4 ящика м`яса курячого охолодженого "Курчата по домашньому", 2 ящика м`яса курячого охолодженого "Курка по домашньому" в вакуумній упаковці, 2 ящика м`яса курячого охолодженого "Курчата по домашньому" в вакуумній упаковці, 2 ящика крила охолодженого "Курки по домашньому" в вакуумній упаковці, 5 ящиків окорока охолодженого "Курки по домашньому" в вакуумній упаковці, 2 ящика філе охолодженого "Курки по домашньому" в вакуумній упаковці, 7 ящиків м`яса охолодженого в/у "Качка по домашньому", загальною вартістю 47529,96 грн, у тому числі ПДВ - 7921,66 грн.

Також згідно видаткової накладної від 16.04.2018 № РН-0001617 та товарно-транспортної накладної від 16.04.2018 № ТОВ "Фермерський Двір" здійснило поставку ПП "Таврія Плюс" м`яса курячого охолодженого "Курка по домашньому" у кількості 10 кг, та м`яса курячого охолодженого "Курчата по домашньому" у кількості 6 кг, загальною вартістю 1377,96 грн, у тому числі ПДВ - 229,66 грн.

За фактом поставки ТОВ "Фермерський Двір" виписало наступні податкові накладні:

- від 21.03.2018 № 327 на суму 43788,95 грн, у тому числі ПДВ - 7298,16 грн;

- від 24.03.2018 № 371 на суму 21976,26 грн, у тому числі ПДВ - 3662,72 грн;

- від 28.03.2018 № 437 на суму 45047,94 грн, у тому числі ПДВ - 7507,99 грн;

- від 31.03.2018 № 494 на суму 47529,96 грн, у тому числі ПДВ - 7921,66 грн;

- від 26.03.2018 № 396 на суму 2226,60 грн, у тому числі ПДВ - 371,10 грн;

- від 29.03.2018 № 464 на суму 2968,80 грн, у тому числі ПДВ - 494,80 грн;

- від 16.04.2018 № 224 на суму 1377,96 грн, у тому числі ПДВ - 229,66 грн.

Відповідно до квитанції від 13.04.2018 реєстрацію податкової накладної від 21.03.2018 № 327 зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України. Податкова накладна відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

23.05.2018 ТОВ "Фермерський Двір" було скеровано до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено за № 6, у якому повідомило, що ТОВ "Фермерський Двір" є сільськогосподарським товаровиробником курячої продукції; придбавши добові курчата, комбікормом та інше вирощують до курки: далі на особистому забійному цеху оброблюють та доставляють до магазинів; мають свої виробничі потужності.

Відповідно до квитанції від 13.04.2018 реєстрацію податкової накладної від 24.03.2018 № 371 зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України. Податкова накладна відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

22.05.2018 ТОВ "Фермерський Двір" було скеровано до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено за № 5, у якому повідомило, що ТОВ "Фермерський Двір" є сільськогосподарським товаровиробником курячої продукції; придбавши добові курчата, комбікормом та інше вирощують до курки: далі на особистому забійному цеху оброблюють та доставляють до магазинів; мають свої виробничі потужності.

Відповідно до квитанції від 13.04.2018 реєстрацію податкової накладної від 28.03.2018 № 437 зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України. Податкова накладна відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

23.05.2018 ТОВ "Фермерський Двір" було скеровано до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено за № 5, у якому повідомило, що ТОВ "Фермерський Двір" є сільськогосподарським товаровиробником курячої продукції; придбавши добові курчата, комбікормом та інше вирощують до курки: далі на особистому забійному цеху оброблюють та доставляють до магазинів; мають свої виробничі потужності.

Відповідно до квитанції від 13.04.2018 реєстрацію податкової накладної від 31.03.2018 № 494 зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України. Податкова накладна відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

22.05.2018 ТОВ "Фермерський Двір" було скеровано до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено за № 3, у якому повідомило, що ТОВ "Фермерський Двір" є сільськогосподарським товаровиробником курячої продукції; придбавши добові курчата, комбікормом та інше вирощують до курки: далі на особистому забійному цеху оброблюють та доставляють до магазинів; мають свої виробничі потужності.

Відповідно до квитанції від 15.04.2018 реєстрацію податкової накладної від 26.03.2018 № 396 зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України. Податкова накладна відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

15.05.2018 ТОВ "Фермерський Двір" було скеровано до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено за № 1, у якому повідомило, що ТОВ "Фермерський Двір" є сільськогосподарським товаровиробником курячої продукції; придбавши добові курчата, комбікормом та інше вирощують до курки: далі на особистому забійному цеху оброблюють та доставляють до магазинів; мають свої виробничі потужності.

Відповідно до квитанції від 15.04.2018 реєстрацію податкової накладної від 29.03.2018 № 464 зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України. Податкова накладна відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

22.05.2018 ТОВ "Фермерський Двір" було скеровано до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено за № 2, у якому повідомило, що ТОВ "Фермерський Двір" є сільськогосподарським товаровиробником курячої продукції; придбавши добові курчата, комбікормом та інше вирощують до курки: далі на особистому забійному цеху оброблюють та доставляють до магазинів; мають свої виробничі потужності.

Відповідно до квитанції від 15.05.2018 реєстрацію податкової накладної від 16.04.2018 № 224 зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України. Податкова накладна відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами розгляду поданих позивачем документів та пояснень, Комісією Головного управління ДФС у Київській області прийнято наступні рішення:

- від 24.05.2018 № 725326/38146750 про відмову у реєстрації податкової накладної від 21.03.2018 № 327. Мотивуючи прийняте рішення, відповідач зазначив про ненадання платником податку: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- від 24.05.2018 № 725324/38146750 про відмову у реєстрації податкової накладної від 24.03.2018 № 371. Мотивуючи прийняте рішення, відповідач зазначив про ненадання платником податку: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- від 24.05.2018 № 725325/38146750 про відмову у реєстрації податкової накладної від 28.03.2018 № 437. Мотивуючи прийняте рішення, відповідач зазначив про ненадання платником податку: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- від 24.05.2018 № 725327/38146750 про відмову у реєстрації податкової накладної від 31.03.2018 № 494. Мотивуючи прийняте рішення, відповідач зазначив про ненадання платником податку: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- від 24.05.2018 № 725328/38146750 про відмову у реєстрації податкової накладної від 26.03.2018 № 396. Мотивуючи прийняте рішення, відповідач зазначив про ненадання платником податку: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- від 24.05.2018 № 725323/38146750 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29.03.2018 № 464. Мотивуючи прийняте рішення, відповідач зазначив про ненадання платником податку: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- від 04.03.2019 № 1093854/38146750 про відмову у реєстрації податкової накладної від 16.04.2018 № 224. Мотивуючи прийняте рішення, відповідач зазначив про ненадання платником податку: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Не погодившись з рішенням від 04.03.2019 № 1093854/38146750, позивач оскаржив останнє в адміністративному порядку, проте рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 25.03.2019 № 17188/38146750/2 залишено без задоволення скаргу, а рішення комісії ДФС без змін.

Вважаючи, що у відповідача не було правових підстав для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних та про відмову у задоволенні скарги, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) № 37801/97 від 01.07.2003, яке, відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватись виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

В той же час, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за визначенням пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 341) (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200 1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 N 117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок N 117, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 3 Порядку N 117 податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,03, P < P м х 1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування; P м - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування.

Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Відповідно до пункту 5 Порядку N 117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з пунктом 10 Порядку N 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Пунктом 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Зі змісту квитанцій вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, визначених підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку (далі - Критерії № 959).

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом грубо порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а і норми пункту 13 Порядку № 117, оскільки ним не зазначено у квитанціях конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкових накладних.

Такий висновок суду базується на тому, що Головним управлінням ДФС у Київській області у квитанціях зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критерію ризиковості платника податку, визначених підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв № 959.

Натомість, як принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, так і пункт 13 Порядку № 117 вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Відзив Головного управління ДФС у Київській області також не містить будь-яких пояснень, який саме критерій ризиковості платника податку застосовано у даному випадку.

Відповідно, контролюючий орган не пояснив обставини, на підставі яких останній дійшов висновку про відповідність податкової накладної критеріям ризиковості платника податку і не довів правомірність зупинення реєстрації зазначених накладних.

Слід звернути увагу, що підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв № 959 містить у собі визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків: платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Таким чином, відповідач був зобов`язаний у квитанціях чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв № 959, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Крім того, відповідачем також не надано суду ані самого протоколу засідання Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

При цьому, пунктами 6 та 7 Порядку № 117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

З аналізу змісту вказаних норм вбачається, що підставами для зупинення реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Таким чином, положення зазначених пунктів Порядку № 117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Разом з тим, реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена, як зазначено в квитанціях, через те, що "ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку".

Таким чином, відповідачем застосовано критерії ризиковості платника податку до податкових накладних, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкової накладної зупинено з підстав, які не передбачені законодавством - Порядком № 117.

В той же час, згідно з пунктами 14, 15 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/ розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктами 18-21 Порядку № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у спосіб, визначений Порядком № 117, було направлено відповідачу пояснення та копії документів до зазначеної господарської операції та податкових накладних.

При цьому, в оспорюваному рішенні відповідач зазначає про ненадання платником податків розрахункових та первинних документів.

З даного приводу суд зазначає, що позивач виконав свій обов`язок та надав до пояснень підтвердні документи щодо господарської операції з покупцями та документи, що підтверджують придбання реалізованого товару.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Матеріалами справи підтверджено, що підставою для складання податкових накладних стала поставка ТОВ "Фермерський Двір" товару для ТОВ "Фудком", Підприємства з 100 % іноземними інвестиціями "Білла-Україна" та ПП "Таврія Плюс", що засвідчено відповідними видатковими накладними.

Суд звертає увагу, що господарські операції між ТОВ "Фудком", Підприємства з 100 % іноземними інвестиціями "Білла-Україна" та ПП "Таврія Плюс" оформлені з чітким дотримання умов, визначених договорами.

Враховуючи, що підставою для складання податкової накладної була перша подія - відвантаження товарну, а не надходження коштів, суд вважає необґрунтованим висновок контролюючого органу про те, що відсутність розрахункового документа є підставою для відмови у реєстрації податкової накладної.

При цьому, відсутність складських документів, актів приймання-передачі товару та документів на зберігання товару пояснюється тим, що основним видом діяльності ТОВ "Фермерський Двір" є "Виробництво м`яса свійської птиці", що включає у себе забій, оброблення та фасування м`яса свійської птиці виробництво свіжого, охолодженого або замороженого м`яса (тушки та окремі частини тушок).

Встановлені у сукупності обставини свідчать про реальний характер господарських операцій між позивачем та покупцями.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (надання послуг/послуг або отримання коштів), що підтверджується тільки первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Фудком", Підприємства з 100 % іноземними інвестиціями "Білла-Україна" та ПП "Таврія Плюс" та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Приймаючи до уваги викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення від 24.05.2018: № 725326/38146750, № 725324/38146750, № 725325/38146750, № 725327/38146750, № 725328/38146750, № 725323/38146750, від 04.03.2019 № 1093854/38146750 є необґрунтованими, безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.

В той же час, варто зазначити, що оскаржувані рішення Головного управління ДФС у Київській області у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України - є індивідуальними актами.

Так, загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржувані рішення контролюючого органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості індивідуального акта, та породжує їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до абзацу 1 частини четвертої вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що законодавством передбачено право суду, у випадку визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За вказаних обставин, в контексті наведених норм, суд вважає, що для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної виконано всі умови, визначені законом, і прийняття таких рішень у даному випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) у справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (заява № 28924/04) зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

У даному випадку, суд, вважає правильним обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, що є правовою підставою для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні датами їх фактичного подання, позаяк такий спосіб захисту порушеного права є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Пунктом 20 Порядку № 1246 встановлено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у Головного управління ДФС у Київській області правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної шляхом прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного прав позивача є зобов`язання ДПС зареєструвати в ЄРНП податкові накладні від 21.03.2018 № 327, від 24.03.2018 № 371, від 28.03.2018 № 437, від 31.03.2018 № 494, від 26.03.2018 № 396, від 29.03.2018 № 464, від 16.04.2018 № 224 датою їх фактичного надходження до контролюючого органу.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Комісії ДФС з питань розгляду скарг від 25.03.2019 № 171/38146750/2, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси

Таким чином, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 дав визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес", який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

<...> поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" має один і той же зміст.

Таким чином, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші порушення прав та свобод позивача.

В контексті наведених правових норм суд зазначає, що рішення про результати розгляду скарги не відповідає критерію юридичної значимості, не створює для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків, оскільки за своєю суттю лише підтверджує підстави прийняття спірного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги ТОВ "Фермерський Двір" про скасування рішення Комісії ДФС з питань розгляду скарг від 25.03.2019 № 17188/38146750/2, а тому відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерський Двір" (07513, Київська область, Баришівський район, с. Лукаші, вул. Єдності, 13, ідентифікаційний код 38146750) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ідентифікаційний код 39393260) про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2018 № 725326/38146750.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 327 від 21.03.2018, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Фермерський Двір", датою її фактичного отримання - 13.04.2018.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ідентифікаційний код 39393260) про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2018 № 725324/38146750.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 371 від 24.03.2018, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Фермерський Двір", датою її фактичного отримання - 13.04.2018.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ідентифікаційний код 39393260) про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2018 № 725325/38146750.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 437 від 28.03.2018, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Фермерський Двір", датою її фактичного отримання - 13.04.2018.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ідентифікаційний код 39393260) про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2018 № 725327/38146750.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 494 від 31.03.2018, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Фермерський Двір", датою її фактичного отримання - 13.04.2018.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ідентифікаційний код 39393260) про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2018 № 725328/38146750.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 396 від 26.03.2018, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Фермерський Двір", датою її фактичного отримання - 15.04.2018.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ідентифікаційний код 39393260) про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2018 № 725323/38146750.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 464 від 29.03.2018, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Фермерський Двір", датою її фактичного отримання - 15.04.2018.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ідентифікаційний код 39393260) про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.03.2019 № 1093854/38146750.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 224 від 16.04.2018, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Фермерський Двір", датою її фактичного отримання - 15.05.2018.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5А, ідентифікаційний код 43141377) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерський Двір" (07513, Київська область, Баришівський район, с. Лукаші, вул. Єдності, 13, ідентифікаційний код 38146750) 13447,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.П. Катющенко