Справа № 2-а-1176/11
Суддя: Дзюба М. В.
Дата ухвалення: 2011-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №2-а-1176/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2011 рокум. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Дзюба М.В.,

при секретарі Петрухіной Т.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Старосуд А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати винесену відносно нього постанову АН № 899766 від 19.03.2011 року про притягнення його до відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та закрити провадження у справі.

В суді позивач підтримав позов, просив його задовольнити в повному обсязі та скасувати винесену відносно нього постанову від 19.03.2011 року про притягнення його до відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, провадження по справі закрити. В обґрунтування посилався на те, що він в той день рухався по вул.Набережній, правил дорожнього руху не порушував, був зупинений інспектором ДПС безпідставно. З постановою не згодний та вважав її безпідставною, правопорушення не скоював.

Представник відповідача за довіреністю Старосуд А.М. проти позову заперечував, заперечення обґрунтовував тим, що Куклінський був зупинений у зв`язку із скоєнням адміністративного правопорушення, передбаченого ст..122 ч.2 КУпАП, а саме під час перестроювання з лівою у праву смугу та перед зупинкою не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 а та 9.2.б ПДР України. В його діях є склад адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом.

Суд, вислухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги необґрунтованими та у задоволенні позову відмовляє з наступних підстав.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою АН № 899766 від 19.03.2011 року на ОСОБА_1

за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Тою ж постановою його визнано винним в тому, що він 19.03.2011 року, о 17 годині 51 хвилині, в м.Маріуполі, на вул..Набережній, в районі поста ДАІ, керував автомобілем «Опель» держномер НОМЕР_1 , перед перестроюванням з лівої смуги в праву та перед зупинкою не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2.а та 9.2.б ПДР України.

Відповідно до п.9.2 ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед началом руху та зупинкою, б) перед перестроюванням, поворотом та розворотом.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми світловими приладами або попереджувальними сигналами при початку руху або зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, які дозволяють вести перемови без допомоги рук, а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу від 25 до 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Ствердження позивача про відсутність складу правопорушення суд вважає безпідставним та недоведеним, оскільки судом витребуваний з Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м.Маріуполя та АТІ Донецької області відеозапис правопорушення, скоєного ОСОБА_1 19.03.2011 року, при перегляді якого в судовому засіданні видно як автомобіль марки «Опель`держномер НОМЕР_1 , після проїзду регульованого перехрестя на вул..Набережній, без увімкнення правого покажчика повороту, перестроївся з лівої смуги в праву та під час зупинення також не увімкнув покажчик повороту. При цьому посилання позивача на те, що водії автомобілів, які рухались позаду нього, також не вмикали покажчик повороту під час перестроювання, не звільняє його від адміністративної відповідальності за порушення ним п.9.2.а та 9.2.б ПДР України.

Таким чином, суд вважає, що подія правопорушення мала місце, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а його вина у його скоєнні доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 19.03.2011 року АН1 488052, складеним уповноваженою на те посадовою особою та який відповідає вимогам ст..256 КУпАП, та відеозаписом правопорушення, який суд відносить до показань засобів відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху і відповідно до ст..251 КУпАП України приймає як доказ. Стягнення на нього накладене в ніжній межі санкції ч.2 ст.122 КУпАП.

Інших переконливих доводів та доказів в їх обґрунтування, які би ставили під сумнів справжність викладених фактів в складених щодо позивача уповноваженою посадовою особою ДПС протоколі та постанові, суду не надано.

У зв`язку з викладеним, підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП, у суду не має та у його задоволенні суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 11, 61-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Донецькій області про скасування постанови АН №899766 від 19.03.2011 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст..122 ч.2 КУпАП відмовити.

Постанова є остаточною, набуває чинності з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя