Справа № 640/18249/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року м. Київ № 640/18249/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оллі-Транс»

до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішення

від 03 червня 2019 року № та № ,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оллі-Транс» (далі по тексу - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення від 03 червня 2019 року № та № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірні податкові повідомлення - рішення прийняті передчасно, всупереч рішенню Верховного Суду, до закінчення процедури судового оскарження, а тому, на думку позивача, податкові повідомлення - рішення від 03 червня 2019 року № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

16 жовтня 2019 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач стверджує, що станом на момент проведення камеральної перевірки та прийняття спірних податкових повідомлень - рішень, грошові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями від 22 вересня 2017 року № 2 та № 2 були узгоджені.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Оллі-Транс" податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, валютного законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ "Оллі-Транс":

1. пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, вимог абзацу 11 статті 1 Закону, п. 6 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.12.1999 за №860/4153, наслідком чого стало заниження податку на прибуток на загальну суму 15391 грн., у тому числі за 2014 рік в сумі 11303 грн., за 2015 рік - 4088 грн.;

2. п. 44.1 статті 44, п. 198.1 , п. 198.6 статті 198, п. 201.1, п. 201.2 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 1, 2 статті 9 Закону, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 на загальну суму 244729 грн., в тому числі по періодах: за серпень 2014 року в сумі 3232 грн., за вересень 2014 року в сумі 1609 грн., за листопад 2014 року в сумі 217 грн., за березень 2015 року в сумі 27822 грн., за травень 2015 року в сумі 16617 грн., за червень 2015 року в сумі 11267 грн., за грудень 2015 року в сумі 2559 грн., за березень 2016 року в сумі 13008 грн., за квітень 2016 року в сумі 80058 грн., за вересень 2016 року в сумі 80156., за листопад 2016 року в сумі 8184 грн.

За наслідками перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби в м. Києві складено акт від 28.08.2017 №316/26-15-14-02-04/36049543 (далі- акт перевірки) та прийняті податкові повідомлення-рішення від 22.09.2017:

- №2, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 18260,75 грн., з яких 15391 грн. нараховано за основним зобов`язанням та 2825,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- №2, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 301871,25 грн., з яких 241497 грн. нараховано за основним зобов`язанням та 60374,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач не погоджуючись з вказаними рішеннями оскаржив їх до суду (справа № 826/16685/17).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року у справі №826/16685/17 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оллі-Транс» - задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 22 вересня 2017 року №2 та 2.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № №826/16685/17 у задоволенні клопотання ТОВ "Оллі-Транс" про забезпечення позову - відмовлено. Заяву ТОВ "Оллі-Транс" про зупинення дії постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року у справі № 826/16685/17 - задоволено. Зупинено дію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року у справі № 826/16685/17.

Постановою Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі №826/16685/17 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оллі-Транс" задоволено. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року у справі № 826/16685/17 скасовано, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року в даній справі залишено в силі.

Отже, постановою Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 826/16685/17 скасовані податкові повідомлення-рішення від 22 вересня 2017 року №2, 2 на підставі яких у Товариства з обмеженою відповідальністю "Оллі-Транс" виник борг.

Позивач зазначає, що у зв`язку з внесенням відомостей до інтегрованої картки платника податків згідно податкових повідомлень - рішень від 22 вересня 2017 року №2, 2, позивачем, згідно платіжних доручень № 2295 від 23 листопада 2018 року, № 2296 від 23 листопада 2018 року та № 2297 від 26 листопада 2018 року, сплачено кошти у розмірі 449 612,47 грн, 54 156,05 грн та 600,00 грн відповідно в рахунок погашення податкового боргу.

У подальшому, за результатом проведеної камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ТОВ «Оллі Транс» складено акт перевірки від 10 травня 2019 року № 10414/26-15-12-13-20, яким встановлено, серед іншого порушення граничного терміну сплати суми боргу за податковим повідомленням - рішенням від 22 вересня 2017 року № 6711402.

У задоволенні заперечень позивача від 21 травня 2019 року на акт перевірки відмолено, висновки акту залишено без змін (копія рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 29 травня 2019 року № 100619/10/26-15-12-13-18 міститься в матеріалах справи).

Податковим повідомленням - рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 03 червня 2019 року № за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, визначеного підпунктом 57.1 статті 57, пунктом 57.3 статті 57, статті 203 Податкового кодексу України на підставі статті 126 Податкового кодексу України зобов`язано сплатити штраф у сумі 54 615,81 грн.

Податковим повідомленням - рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 03 червня 2019 року № за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, визначеного підпунктом 57.1 статті 57, пунктом 57.3 статті 57, статті 203 Податкового кодексу України на підставі статті 126 Податкового кодексу України зобов`язано сплатити штраф у сумі 26517,85 грн.

За результатом адміністративного оскарження, податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 03 червня 2019 року № та від 03 червня 2019 року № залишені без змін, скарга ТОВ «Оллі-Транс» від 14 червня 2019 року № 331 - без задоволення (копія рішення Державної фіскальної служби України від 12 серпня 2019 року № 38717/6/99-99-11-06-01-25 міститься в матеріалах справи).

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 111.2 статті 111 Податкового кодексу України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

В підпункті 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено поняття пені як суми коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Порядок нарахування штрафу регулюється положеннями статті 126 Податкового кодексу України.

Зокрема, встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У разі порушення платником податків строку сплати до бюджету узгодженого грошового зобов`язання, передбаченого абзацом другим підпункту 222.1.2 пункту 222.1 статті 222 цього Кодексу, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків суми такого грошового зобов`язання.

У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) фізичній особі податкове/податкові повідомлення-рішення з податку на майно у строки, встановлені відповідними нормами цього Кодексу, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Таким чином, підставою для нарахування штрафу відповідно до статті 126 Податкового кодексу України за несплату грошового зобов`язання є узгодженість вказаного грошового зобов`язання.

Відповідно до висновків Верховного Суду щодо підстав нарахування пені за правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, які викладені у постановах від 19 червня 2018 року у справі № 820/3878/17 та від 08 травня 2018 року у справі № 822/2821/17, вбачається, що за наслідками системного аналізу положень пункту 14.1.153, 14.1.175 та 14.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України можна дійти висновку про те, що об`єктом нарахування пені є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплачена платником податків у встановлений строк.

При цьому за визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Суд зазначає, що дійсно постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Проте, ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі №826/16685/17 у заяву ТОВ "Оллі-Транс" про зупинення дії постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі № 826/16685/17 - задоволено. Зупинено дію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі № 826/16685/17.

Постановою Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі №826/16685/17 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оллі-Транс" задоволено. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року у справі № 826/16685/17 скасовано, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року в даній справі залишено в силі.

Таким чином, постановою Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі №826/16685/17 скасовані податкові повідомлення-рішення на підставі яких виник податковий борг у Товариства з обмеженою відповідальністю "Оллі-Транс".

Враховуючи залишення Верховним Судом рішення Окружного адміністративного суду міста Києва, яким скасовані рішення, на підставі яких виник податковий борг у Товариства з обмеженою відповідальністю "Оллі-Транс", нарахування штрафу за несвоєчасну сплату податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у м. Києві від 22 вересня 2017 року №2, №2 є протиправним.

Наведене свідчить, що спірні податкові повідомлення - рішення включають штраф за несвоєчасну сплату, визначених згідно податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у м. Києві від 22 вересня 2017 року №2, №2, а тому підлягають скасуванню у відповідній частині: податкове повідомлення-рішення від 03 червня 2019 року № підлягає скасуванню в частині суми штрафу у розмірі 26 037,51 грн, а податкове повідомлення - рішення від 03 червня 2019 року № в частині суми штрафу у розмірі 8290,85 грн.

Щодо сплати податкових зобов`язань згідно податкових декларацій від 17 вересня 2018 року № та від 19 жовтня 2018 року № , то як свідчить інтегрована картка платника податків за серпень 2018 року сплачено 30 вересня 2018 року у сумі 91135 грн, за вересень 2018 року сплачено 30 жовтня 2018 року у сумі 245783 грн.

Суд зазначає, що дослідивши інтегровану картку платника податків в розрізі сплати за податковими деклараціями від 17 вересня 2018 року № та від 19 жовтня 2018 року № , встановлено існування недоїмки після сплати, проте предметом дослідження в даному провадженні є своєчасність сплати податкових зобов`язань, а тому суд вважає достатніми обставини, встановлені в даній справі для скасування податкових повідомлень - рішень від 03 червня 2019 року № та від 03 червня 2019 року № .

Суд також зазначає, що обраний спосіб захисту, що зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведено правомірність винесення оскаржуваних рішень, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Оллі-Транс» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Оллі-Транс» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 03 червня 2019 року № та № .

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оллі-Транс» (01135, м. Київ, вул. Полтавська, 10, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду, відповідно до частин першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Аверкова