Справа № 440/1955/20
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 квітня 2020 рокум. ПолтаваСправа №440/1955/20

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до Другої міської клінічної лікарні м. Полтави, Полтавського обласного центру (бюро) медико-соціальної експертизи про визнання бездіяльності протиправною, визнання неправомірним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 13.04.2020 надійшов позов ОСОБА_1 до Другої міської клінічної лікарні м. Полтави, Полтавського обласного центру (бюро) медико-соціальної експертизи, у якому позивач просив:

визнати протиправною бездіяльність посадових осіб, у тому числі профільних лікарів, 2-ої міської клінічної лікарні м. Полтави в частині підготовки матеріалів для проведення медико-соціальної експертизи щодо ОСОБА_1 ;

визнати неправомірним рішення Полтавського обласного ЦМСЕ про відмову у підтвердженні інвалідності ОСОБА_1 ;

зобов`язати Другу міську клінічну лікарню м. Полтави повторно оглянути ОСОБА_1 та направити відповідні матеріали до Полтавського обласного ЦМСЕ з цього приводу;

зобов`язати Полтавський обласний ЦМСЕ розглянути питання про встановлення інвалідності відповідно до Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом МОЗ України від 5.09.2011 №561, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою КМУ від 3.12.2009 №1317.

За змістом пунктів 3, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для повернення позовної заяви, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини шостої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною четвертою статті 172 цього Кодексу, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Суд враховує, що позов в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Полтавського обласного центру (бюро) медико-соціальної експертизи належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Разом з цим, позовні вимоги до Другої міської клінічної лікарні м. Полтави належить розглядати у порядку цивільного судочинства.

Так, згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового розгляду.

Крім того, суб`єктом владних повноважень згідно зі статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення цим суб`єктом публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або надання адміністративних послуг, при цьому ці управлінські функції чи адміністративні послуги суб`єкт здійснює саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 2.10.2018 у справі №911/488/18 зазначила, що у випадку, якщо суб`єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних відносинах не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого суб`єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції та, відповідно, не повинен вирішуватися адміністративним судом.

Друга міська клінічна лікарня м. Полтави є закладом охорони здоров`я та у спірних відносинах не виконує жодних публічно-владних управлінських функцій щодо позивача, а тому в цій частині між сторонами відсутній публічно-правовий спір.

На спірні відносини у зазначеній частині не поширюються положення пункту 9 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

При цьому суд виходить з того, що Друга міська клінічна лікарня м. Полтави не є органом, до повноважень якого віднесено проведення медико-соціальної експертизи, адже відповідно до абзацу першого пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3.12.2009 №1317, медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Згідно з частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, оскільки в одній позовній заяві зазначено вимоги, що належить розглядати у порядку різного судочинства.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Аналіз положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для висновку, що роз`єднання позовних вимог є можливим у разі, коли усі заявлені позивачем вимоги належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, адже відповідно до частини шостої вказаної статті суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

За таких обставин, зважаючи на те, що позовна заява ОСОБА_1 містить вимоги, що належить розглядати у порядку різного судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ініціатору звернення.

При цьому суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 21, 169, 172, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Другої міської клінічної лікарні м. Полтави, Полтавського обласного центру (бюро) медико-соціальної експертизи про визнання бездіяльності протиправною, визнання неправомірним рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу право звернутися з окремим позовом в частині позовних вимог до Полтавського обласного центру (бюро) медико-соціальної експертизи до Полтавського окружного адміністративного суду у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, а в частині позовних вимог до Другої міської клінічної лікарні м. Полтави - до місцевого загального суду у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Копію ухвали надіслати ініціатору звернення разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Кукоба