Справа № 120/1057/20-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 квітня 2020 р. Справа № 120/1057/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому проваджені в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними ти зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

11.03.2020 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Головного управління ПФУ у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що загальний стаж її роботи складає 27 років 1 місяць 7 днів, з яких більше 20 років стажу роботи дояркою в сільськогосподарських підприємствах с.Шепіївки, Калинівського району, Вінницької області: - з 1985 року по 2000 рік КСП «Нове життя»; - з 2000 року по 2009 рік СТОВ «Лан»; - з 01.03.2009 року по 29.11.2009 року ТОВ «Лан-Агро», що підтверджується трудовою книжкою та архівними довідками.

В січні 2020 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

27.01.2020 року відповідачем прийнято рішення № 03, яким відмовлено їй у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю підстав для зарахування до пільгового стажу періодів роботи згідно наданих уточнюючих довідок.

На переконання позивача, відсутність документів первинного обліку обслуговування тварин, виконання яких повинно враховуватися при призначенні пільгової пенсії за віком, не може свідчити про невиконання нею таких норм та не спростовує факт виконання нею робіт за посадою доярка.

Вважаючи відмову про призначення їй пенсії протиправною, позивач звернулась з цим позовом до суду, в якому просила:

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницької області щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу роботи який дає право на пільгову пенсію, як доярці (оператору машинного доїння) в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства нею роботу на посаді доярки: з 1985 року по 1990 рік включно - КСП «Нове життя» с. Шепіївка, Калинівського району Вінницької області; з 1992 року по 2000 рік включно - КСП «Нове життя» с. Шепіївка, Калинівського району Вінницької області; з 2001 року по 2009 рік - СТОВ «Лан» с. Шепіївка. Калинівського району Вінницької області; 2009 рік ТОВ «ЛАН-АГРО» с. Шепіївка, Калинівського району Вінницької області та призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах, як доярці (оператору машинного доїння) в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства з 20.01.2020 року, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою суду від 16.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

31.03.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зокрема вказав, що рішення № 03 від 27.01.2020 року позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із відсутністю пільгового (спеціального) стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При зверненні за призначенням пенсії, позивачем надано уточнюючу довідку про пільговий характер роботи №37 від 04.09.2019 р., видану СТОВ «ЛАН», згідно якої вона в період з 2000 р. по 28.02.2009 року працювала дояркою і виконувала встановлені норми обслуговування тварин. При цьому, дана довідка видана на підставі трудової книжки, що свідчить про відсутність первинних документів.

Згідно акту зустрічної перевірки № 700 від 11.10.2019 р. достовірності видачі даної пільгової довідки всі первинні документи були передані на зберігання в Калинівський районний трудовий архів, що підтверджується актом прийому-передачі № 95 від 20.05.2011 року, дані про виконання норм обслуговування кількості тварин доярками не надані.

Також, ОСОБА_1 надано уточнюючу довідку про пільговий характер роботи № 36 від 04.09.2019 року, видану ТОВ «ЛАН-АГРО», згідно якої вона в період з 01.03.2009 по 29.11.2009 року працювала дояркою і виконувала встановлені норми обслуговування тварин. При цьому, дана довідка видана на підставі трудової книжки, що може свідчити про відсутність первинних документів.

Згідно акту зустрічної перевірки № 738 від 30.10.2019 р. достовірності видачі даної пільгової довідки, позивач працювала дояркою в штатному розписі, дані про виконання норм обслуговування кількості тварин доярками відсутні.

Згідно акту зустрічної перевірки № 95 від 20.05.2019 р. всі первинні документи за період існування колгоспу «Нове Життя» передані на зберігання в Калинівський районний трудовий архів. При цьому, архівна установа, яка прийняла документи на зберігання не має повноважень щодо визначення права на дострокову пенсію, підтвердження факту роботи із шкідливими умовами праці та видачі пільгової довідки, оскільки колгосп «Нове Життя» знаходиться в стадії ліквідації, то довідку підтверджуючу пільговий характер роботи має надати арбітражний керуючий на підставі первинних документів, що підтверджують пільговий характер роботи.

Враховуючи вище викладене, для зарахування до пільгового стажу періодів роботи згідно наданих уточнюючих довідок законодавчі підстави відсутні.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні фактичні обставини.

Згідно відомостей трудової книжки колгоспника №102, ОСОБА_1 1967 року народження з 1985 року по 10.02.2000 року працювала дояркою в Колективному сільськогосподарському підприємстві «Нове життя», що також підтверджується архівними довідками Комунальної установи "Калинівський районний трудовий архів" від 19.08.2019 року № №433, 434, 435 .

10.02.2000 року КСП "Нове життя" перейменовано у СТОВ "Лан", в якому позивач працювала дояркою з 2000 року по 28.02.2009 рік. Згідно довідки СТОВ "Лан" від 04.09.2019 року №37 позивач з 2000 року по 2009 рік працювала дояркою та виконувала встановлені норми обслуговування тварин.

З 01.03.2000 року позивач прийнята на роботу дояркою в ТОВ "Лан-Агро", де працювала до 20.11.2011 року. Згідно довідки ТОВ "Лан-Агро" від 04.09.2019 року №36 ОСОБА_1 працювала дояркою з 01.03.2009 року по 29.11.2009 року та виконувала встановлені норми обслуговування тварин.

20.01.2020 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

27.01.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення №03 від 27.01.2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . Мотивуючи відмову зазначили, що згідно акту зустрічної перевірки №700 від 11.10.2019 року достовірності видачі СТОВ "Лан" пільгової довідки №37 від 04.09.2019 року, всі первинні документи передані на зберігання в Калинівський районний трудовий архів, що підтверджується актом прийому-передачі №95 від 20.05.2011 року, дані про виконання норм обслуговування кількості тварин доярками не надані.

Згідно акту зустрічної перевірки №738 від 30.10.2019 року, достовірності видачі ТОВ "Лан-Агро" пільгової довідки №36 від 04.09.2019 року, заявниця в штатному розписі значиться дояркою, однак дані про виконання норм обслуговування кількості тварин доярками відсутні.

Згідно акту прийому-передачі №95 від 20.05.2011 року всі первинні документи за період дії колгоспу «Нове Життя» передані на зберігання до Калинівського районного трудового архіву. При цьому, архівна установа, яка прийняла документи на зберігання не має повноважень щодо визначення права на дострокову пенсію, підтвердження факту роботи зі шкідливими умовами праці та видачі пільгової довідки.

Враховуючи вищевикладене, страховий стаж, обчислений у відповідності до чинного законодавства складає 27 років 1 місяць 7 днів. Пільговий стаж, що дає право на дострокове призначення пенсії за віком відсутній.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернулась з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Пунктом «д» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацом третім - тринадцятим пункту «б» частини першої цієї статті.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу підпунктів 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1).

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п. 20).

Із матеріалів справи судом встановлено, що на час звернення з заявою до відповідача позивач мала страховий стаж 27 роки 1 місяць 7 днів, з яких більше 20 років на посаді доярки.

Відмовляючи у призначені позивачу пільгової пенсії відповідач, вказав що за результатами зустрічної перевірки пільгових довідок №36, №37 від 04.09.2019 року встановлено відсутність даних про виконання норм обслуговування дояркою кількості тварин.

Водночас, стаття 46 Конституції України говорить, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7, згідно з яким до доярок належать працівники, які оформлені на роботу доярками, свинарками, мають відповідні посвідчення, які постійно зайняті протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Дояркам, свинаркам, які відпрацювали повний польовий період на колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, доярки та свинарки яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «доярка» та свинарка, запроваджена в 1961 році.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт дояркою, досягнення відповідного віку, а також наявність стажу дояркою понад 20 років.

Підтвердженням того, що позивач працювала повний робочий день дояркою у вищевказаних господарствах є записи в її трудовій книжці колгоспника та наявні у матеріалах справи довідки про підтвердження пільгового стажу, що відповідають вимогам законодавства і не потребує інших способів доведення цього факту.

Разом з тим, відсутність документів первинного обліку обслуговування тварин, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах, не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умова та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних підтвердних документів) норм обслуговування тварин для доярок господарства за вказані роки на відповідному підприємстві, де працювала позивач, не може свідчити про невиконання нею таких норм та не спростовує факту роботи позивача повного робочого дня робіт за посадою доярка, в тому числі по догляду за тваринами, що перебували в її обслуговуванні.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10 липня 2018 року та 7 лютого 2019 року №№709/1360/17, 699/155/17.

Вищенаведені висновки суду свідчать про те, що позивач не повинна нести тягар відповідальності через те, що посадові особи господарства не встановили норми надоїв та обслуговування тварин, чи відповідні документи про встановлення таких норм станом на день звернення не збережені.

Щодо посилань відповідача на те, що архівна установа, яка прийняла всі первинні документи за період існування колгоспу "Нове Життя", не має повноважень щодо визначення права на дострокову пенсію, підтвердження факту роботи із шкідливими умовами праці та видачі пільгової довідки, оскільки колгосп "Нове Життя" знаходиться в стадії ліквідації, то довідку підтверджуючу пільговий характер роботи має надати арбітражний керуючий на підставі первинних документів, що підтверджують пільговий характер роботи, суд зазначає наступне.

"Правила роботи архівних установ України», затверджені наказом Міністерства юстиції України від 08.04.2013 №656/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 квітня 2013 року за № 584/23116 (далі Правила).

Правила роботи архівних установ України встановлюють вимоги щодо забезпечення формування, обліку, зберігання та використання Національного архівного фонду (далі - НАФ), документи якого є власністю держави та власністю територіальних громад (пункт 1.1 Правил).

Згідно пункту 1.2 Правил архівна довідка це документ архівної установи, оформлений відповідно до законодавства, що містить інформацію про предмет запиту на підставі архівних документів із зазначенням їх пошукових даних;

02 березня 2015 року наказом Міністерства юстиції України №295/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 березня 2015 року за №251/26696, затверджений «Порядок виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів).»

Пунктом 2 розділу ІІІ цього Порядку встановлено, що до архівної довідки для призначення пенсії або перерахунку пенсії включаються відомості, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

Архівна довідка про заробітну плату оформлюється на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату.

Розмір заробітної плати в архівній довідці зазначається в грошових одиницях, що діяли в період, за який витребується інформація. Дані зазначаються окремо за кожен місяць конкретного року. Розрахунок середньомісячного та середньорічного заробітку архівом не проводиться.

У випадках, коли архів не має можливості видати архівну довідку про заробітну плату з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, він видає архівну довідку, що відповідає даним, наявним в архівних фондах.

Водночас, суд вважає, що архівна установа в виданих Архівних довідках № №433, 434, 435 від 19.08.2019 року не визначає права позивача на дострокову пенсію, не підтверджує факт роботи зі шкідливими умовами праці, а лише зазначає запитувану інформацію, яка міститься в архівних документах та оформляє її відповідно до вимог законодавства.

Крім того, відповідачем нормативно не обґрунтовано те, що архівна установа не має повноважень щодо визначення права на дострокову пенсію, підтвердження факту роботи зі шкідливими умовами праці та видачі пільгової довідки.

Доказів про перебування колгоспу "Нове Життя" в стадії ліквідації, відповідачем не надано та судом не встановлено.

При цьому суд зазначає, що право особи на пенсійне забезпечення, не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, позаяк збереження таких відомостей не може контролюватися пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Зазначені конституційні положення розвинуті в розділі II Конституції України Права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Тим самим право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

У пункті 54 Рішення ЄСПЛ у справі Пічкур проти України ЄСПЛ також зазначив про порушення статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в даному випадку є порушення конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.

Дане право позивача є абсолютним та не нього не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові № 687/975/17 від 21.02.2018 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у межах спірних правовідносин адміністративним судом не здійснюється призначення пенсії, а перевіряється виключно законність рішення органу пенсійного фонду про відмову в призначенні пенсії, за наслідками чого суд може визнати протиправними такі рішення, дії чи бездіяльність, а як наслідок - зобов`язати вчинити певні дії.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий у ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, суд не може перебирати на себе функції, які відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, зокрема-функції щодо призначення пенсії та зобов`язувати відповідача прийняти те чи інше рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №752/20012/16-а, від 12 червня 2018 року у справі № 800/248/17, від 12 лютого 2019 року у справі №825/1602/17 та від 05 березня 2019 року у справі №2040/6320/18.

Таким чином, суд дійшов висновку по відсутність правових підстав для задоволення позову у спосіб, який просить позивач, оскільки зобов`язання відповідача призначити їй пенсію, свідчить про перебирання судом повноважень суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі), до компетенції якого, віднесено розгляд заяви про призначення пенсії.

В той же час, приписи абз. 2 ч.4 ст.245 КАС України визначають, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, судом враховано, що пунктом 27 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, передбачено, що у тих випадках, коли в поданому документі про стаж указано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця.

З огляду на відсутність в трудовій книжці та архівних документах точної дати прийняття ОСОБА_1 в 2000 році на роботу, суд бере за належну дату, з якої слід обчислювати трудовий стаж з 01.07.2000 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених права позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ПФУ у Вінницькій області №03 від 27.01.2020 року про відмову у призначенні позивачу пенсії та зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи дояркою з 15.04.1985 року по 15.11.1985 року, з 15.04.1987 року по 15.01.1990 року, з 15.04.1992 по 31.12.1999 року, з 01.07.2000 року по 28.02.2009 рік, з 01.03.2009 року по 29.11.2009 року та повторно розглянути її заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №03 від 27.01.2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи дояркою з 15.04.1985 року по 15.11.1985 року, з 15.04.1987 року по 15.01.1990 року, з 15.04.1992 по 31.12.1999 року, з 01.07.2000 року по 28.02.2009 рік, з 01.03.2009 року по 29.11.2009 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на корить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Рішення у повному обсязі виготовлено 15.04.2020 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович