Справа № 520/1384/2020
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 квітня 2020 р. справа № 520/1384/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служба України в особі Головного управління ДПС в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області до застрахованої особи ОСОБА_1 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску на суму 788,76 грн. №Ф-154784-57 від 03.12.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області № від 11.01.2020 року до застрахованої особи ОСОБА_1 про нарахування пені зі сплати єдиного соціального внеску на суму 2068,15 грн. та застосування штрафу в розмірі 1265,47 грн. за період з 20.04.2018 року до 30.09.2019 року;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України в Харківській області терміново повернути на банківський рахунок фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в АБ "Приватбанк", з якого в 2019 році сплачувався єдиний податок, надміру сплачені з цього податку кошти в сумі 1745 (одна тисяча сімсот сорок п`ять) гривень 39 копійок.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення, зобов`язання вчинити певні дії за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. Відповідно до п.10 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 року прийнято до розгляду клопотання позивача про збільшення позовних вимог у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення, зобов`язання вчинити певні дії: визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску №Ф-154784-57 від 10.03.2020 року.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивачем 30.10.2019 року згідно з поштовим описом вкладення була заявлена вимога про повернення сум надміру сплачених податків, однак кошти в сумі 1745,39 грн. не були повернуті на банківський рахунок фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в АБ "Приватбанк", з якого в 2019 році сплачувався єдиний податок. Відповідач на вказане звернення позивача надав лист, в якому зазначив, що виконання обов`язку повернення грошей поставлене у залежність від надання позивачем даних про його банківський рахунок та від проведення перевірки відповідачем. З вказаним позивач не погоджується та вважає порушеними його права суб`єктом владних повноважень. Також позивач зазначив, що згідно з ліквідаційною декларацією з нарахованого єдиного внеску відповідно до Закону 2464 та заявою-поясненням до неї обґрунтовано та попереджено відповідача, що будь-яка наступна перевірка обставин справляння позивачем ЄСВ до 31 липня поточного року буде протизаконною. При цьому, позивачем 08.12.2019 року отримано вимогу Київської ДПІ №Ф-154784-57 від 03.12.2019 року про сплату боргу з ЄСВ за період з 30.04.19 до 30.11.19 на суму 788,76 грн. на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. Вказана вимога була оскаржена в адміністративному порядку та 23.01.2020 року позивачем отримано рішення ДПСУ за скаргою позивача, яким вимога залишена в силі. Також позивачем отримано рішення відповідача № від 11.01.2020 року, яке не містить обґрунтувань, баз розрахунку (сум, з яких провадиться нарахування), методик розрахунку, посилань на джерела застосованої інформації, на проведену перевірку; переплутує результати розрахунків: пеню визначає штрафом, і - навпаки, та порушує права позивача. Позивач в адміністративному позові зазначив, що вказана вимога та рішення є необґрунтованими, винесеними з порушеннями порядку винесення, матеріального законодавства, не відповідають фактичним даним та порушують права позивача. Окрім цього, позивачем зазначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску №Ф-154784-57 від 10.03.2020 року є компіляцією оскаржуваних вимоги та рішення, не містить жодних розрахунків, підстав чи обґрунтувань та також підлягає скасуванню. Позивач у адміністративному позові зазначив, що платника єдиного соціального внеску не існує, доки у особи не виникнуть обов`язки платника внеску (ч.4 ст.5 Закону), зобов`язання платника внеску виникають не раніше, ніж особа стає платником внеску, борг (недоїмка) виникає у платника внеску виключно на підставі законного донарахування йому суми зобов`язань органом доходів і зборів, штрафів та/або пені не існує без та до такого донарахування, яке є базою розрахунку штрафів і пені. З огляду на викладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що згідно даних інформаційної системи органів доходів і зборів «Податковий блок» Гриценко Євген Вікторович перебував на обліку як фізична особа-підприємець (КВЕД 69.10 Дiяльнiсть у сферi права) з 26.12.2018 року по 30.09.2019 року. 30.09.2019 року припинено підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , однак дані щодо зняття з обліку платника податків в АІС «Податковий блок» відсутні. Таким чином, станом на поточну дату, платник ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Київському управлінні Головного управління ДПС у Харківській області, як фізична особа, яка отримувала дохід від підприємницької діяльності. Зняття з обліку ФОП платників ЄСВ здійснюється контролюючими органами на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку (ст.5 Закону № 2464), при цьому такі перевірки проводяться у порядку, встановленому ПК України. Стосовно вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 03.12.2019 року № Ф-154784-57 представник відповідача вказав, що ним не заперечується оплата позивачем сум єдиного внеску у повному обсязі, зокрема (за період лютого-вересня 2019 року) згідно самостійного поданого Звіту типу «ліквідаційна», що підтверджується даними інтегрованої картки платника єдиного внеску за 2019 рік у розмірі 7344,48 грн. Всього ОСОБА_2 за період 2019 року сплачено - 7374,78 гривень. З урахуванням наявної переплати у сумі 30,30 грн. та наявності заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску за січень 2019 року в сумі 819,06 грн., сума недоїмки станом на 30.11.2019 року склала 788,76 гривень. При цьому, нарахування сум заборгованості з єдиного соціального внеску здійснювалось контролюючим органом на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів. З урахуванням приписів законодавства, Головним управлінням ДПС у Харківській області було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 03.12.2020 року № Ф-154784-57 на суму 788,76 гривень, рішення від 11.01.2020 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 10.03.2020 року № Ф-154784-57 на суму 4122,38 гривень. З огляду на викладене, з адміністративним позовом не погоджується та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відзив не містить заперечень та обґрунтувань щодо вимоги про повернення надміру сплачених коштів. Також, відзив містить єдині фактичні дані та посилання відповідача - дані його ж інформаційної системи та веденої ним інтегрованої картки позивача, які не пояснюють підстав вимог відповідача та не містять арифметичної бази нарахування ним недоїмки позивачу згідно з оскаржуваною вимогою та/або визначення штрафу і пені згідно з оскаржуваним Рішенням. З огляду на викладене, обчислення недоїмки згідно з вимогою та штрафу і пені згідно з рішенням, вчинені відповідачем за відсутності випадків, передбачених Законом "Про збір та облік ЄСВ" та поза межами повноважень відповідача, ним встановлених; є безпідставними, такими що не ґрунтуються на даних звітів позивача та/або на даних матеріалів його документальної перевірки; не відповідають реальним правовідносинам щодо ЄСВ, які виникли відповідно до закону; базуються на сумах походженням від самого відповідача, частково скасованих ним самим, не підтверджених документально, які не узгоджуються з методиками розрахунку та результатами обчислення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно даних інформаційної системи «Податковий блок», ОСОБА_1 26.12.2018 року був зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця (КВЕД - 69.10 - Діяльність у сфері права) та з 26.12.2018 року перебував на обліку в Головному управлінні ДПС в Харківській області на спрощеній системі оподаткування.

З наявних матеріалів справи судом встановлено 30.09.2019 року проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням".

Згідно даних інформаційної системи «Податковий блок» стан платника податків ОСОБА_1 припинено за рішенням засновника, але не знято з обліку.

Окрім цього, судом встановлено, що 01.11.2019 року позивачем подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік з поміткою ліквідаційна. Відповідно до вказаного звіту позивачем самостійно задекларовано суму єдиного внеску у розмірі 7344,48 грн. за період з лютого по вересень 2019 року.

Судом встановлено, що позивачем було фактично сплачено єдиний соціальний внесок у розмірі 7374,78 грн., що не заперечувалось сторонами у справі.

Згідно даних інтегрованої картки платника ОСОБА_1 , вбачається відображення зайвих нарахувань ЄСВ у розмірі 16638,60 гривень. За результатом коригувань щоквартальних нарахувань, вказана сума була самостійно виключена контролюючим органом, та інтегрована картка платника по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування для фізичних осіб-підприємців приведена у відповідність скасовано зайві нарахування.

З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідачем самостійно на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів донараховано позивачу суму недоїмки з єдиного соціального внеску за січень 2019 року у розмірі 819,06 грн. та винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 03.12.2020 року №Ф-154784-57 на суму 788,76 гривень, з урахуванням переплати у розмірі 30,30 грн.

На підставі пункту 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464 відповідачем прийнято рішення від 11.01.2020 року № про застосування штрафних санкцій у розмірі 1265,47 грн. та нарахування пені у розмірі 2068,15 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 20.04.2018 року по 30.09.2019 року.

В подальшому, відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 10.03.2020 року № Ф-154784-57 на суму 4122,38 гривень, з яких 788,76 грн. - недоїмка, 1265,47 грн. - штраф, 2068,15 грн. - пеня.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України від 08.07.2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі - Закон №2464-VI).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону №2464-VI, виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VІ, платниками єдиного внеску є фізичні особи підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, незалежно від того, чи є такі особи найманими працівниками.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.

Крім того, Законом України від 06.12.2016 року №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до Закону №2464, що діють з 01.01.2017, зокрема, щодо обов`язковості визначення бази нарахування ЄВ у разі неотримання доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року.

Фізичні особи - підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування нараховують єдиний внесок на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п.2 ч. 1 ст.7 Закону № 2464).

Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону №2464-VI, єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

Згідно з ч. 7 ст. 9 Закону №2464-VI, єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до абз. 3, 5 ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Абзацом сьомим частини першої статті 5 Закону №2464 визначено, що зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - за їхньою заявою.

Судом встановлено, що на час розгляду справи контролюючим органом не було здійснено проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, відповідно платник ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Київському управлінні Головного управління ДПС у Харківській області, як фізична особа, яка отримувала дохід від підприємницької діяльності, дані щодо зняття з обліку платника податків в АІС «Податковий блок» відсутні.

Окремо суд зазначає, що посилання позивача на той факт, що 30.09.2019 року було припинено підприємницьку діяльність та позивач з цього часу не є платником єдиного внеску, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини 2 пункту 13 розділу ІV Інструкції, обчислення і строки сплати єдиного внеску платниками, зазначеними у підпунктах 3, 4 та 6 пункту 1 розділу ІІ цієї Інструкції, у разі зняття їх з обліку в органах доходів і зборів, зокрема, для платників, зазначених у підпунктах 4, 6 пункту 1 розділу ІІ цієї Інструкції, останнім періодом, за який необхідно обчислити та сплатити єдиний внесок, буде період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня надходження до органу доходів і зборів заяви про зняття з обліку платника єдиного внеску. Єдиний внесок сплачується протягом 10 календарних днів після граничного строку подання звіту із зазначенням типу форми «ліквідаційна». При цьому зазначені платники користуються правами, виконують обов`язки та несуть відповідальність, передбачені для платника єдиного внеску в частині діяльності, яка здійснювалася ними як платниками єдиного внеску.

Судом встановлено, що позивач не звертався до органу доходів і зборів з заявою про зняття з обліку платника єдиного внеску, доказів протилежного матеріали справи не містять.

При цьому, факт подання позивачем 01.11.2019 року звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік з поміткою ліквідаційна, жодним чином не свідчить про факт подання позивачем до органу доходів і зборів заяви про зняття з обліку платника єдиного внеску.

Судом встановлено, що позивачем не виконано обов`язку, покладеного на нього відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст.7, ч. 7 ст. 9 Закону №2464-VI, а саме не нараховано та не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за січень 2019 року.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону №2464-VI, органи доходів і зборів мають право, серед іншого: отримувати безоплатно від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання і від осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату єдиного внеску, а також інші відомості, необхідні для виконання органами доходів і зборів функцій, передбачених цим Законом; застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом; стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску; у разі виявлення фактів порушення порядку нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску звертатися в установленому законом порядку до відповідних правоохоронних органів; здійснювати інші функції, передбачені законодавством.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 25 Закону №2464-VI, рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Також, Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі - Інструкція №449), розділ VI якої регулює порядок стягнення заборгованості з платників.

Так, відповідно до п. 1-4 розділу VI Інструкції №449, до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно із пунктом 3 розділу VI Інструкції №449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Вказаними нормами надано право податковому органу нарахувати єдиний внесок з облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів без складання акту перевірки.

Позивач є платником єдиного внеску, а відповідач вправі обчислювати суми єдиного внеску, не нараховані і не сплачені платником сум єдиного внеску, та зазначати це у вимозі про сплату боргу (недоїмки).

Враховуючи, що позивач не виконав свого обов`язку щодо нарахування та сплати єдиного внеску за січень 2019 року, суд приходить до висновку, що фіскальним органом правомірно на підставі вимог Закону №2464-VI обчислено суми єдиного внеску, однак розмір заборгованості визначено у розмірі, меншому, ніж встановлено законодавчо.

Судом встановлено, що відповідачем у вимозі Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області до застрахованої особи ОСОБА_1 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску №Ф-154784-57 від 03.12.2019 року визначено суму 788,76 грн. (819,06 грн.- 30,30 грн. переплати). Однак ставка єдиного внеску у розмірі 819,06 грн. підлягала застосуванню виключно у 2018 року, натомість у 2019 році сума єдиного внеску, що підлягала сплаті позивачем повинна була скласти 918,06 грн.

Таким чином, відповідачем визначено суму недоїмки з єдиного внеску меншу, ніж належало, однак вказаний факт не свідчить про наявність підстав для скасування вказаної вимоги та відсутність у позивача обов`язку щодо сплати платником сум єдиного внеску, та як наслідок позовна вимога про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області до застрахованої особи ОСОБА_1 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску на суму 788,76 грн. №Ф-154784-57 від 03.12.2019 року не підлягає задоволенню.

Відносно позовної вимоги визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області № від 11.01.2020 року до застрахованої особи ОСОБА_1 про нарахування пені зі сплати єдиного соціального внеску на суму 2068,15 грн. та застосування штрафу в розмірі 1265,47 грн. за період з 20.04.2018 року до 30.09.2019 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що на підставі пункту 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464 відповідачем прийнято рішення від 11.01.2020 року № про застосування штрафних санкцій у розмірі 1265,47 грн. та нарахування пені у розмірі 2068,15 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 20.04.2018 року по 30.09.2019 року.

Відповідно до приписів ч.10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу та податковий орган застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Судом досліджено зміст оскаржуваного рішення та встановлено, що застосовані у відношенні позивача штрафна санкція та пеня не відповідають ані сумі недоїмки, ані періоду, за який утворилась заборгованість. Зокрема, штраф у розмірі 20% від своєчасно не сплаченої суми недоїмки 788,76 грн. у жодному випадку не можу складати 1265,47 грн., а застосування пені за період з 20.04.2018 року по 30.09.2019 року не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки позивач був зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця лише 26.12.2018 року та не мав обов`язку сплати єдиного соціального внеску з 20.04.2018 року.

Таким чином суд приходить до висновку, що вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску №Ф-154784-57 від 10.03.2020 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 10.03.2020 року відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску №Ф-154784-57 на суму 4122,38 гривень, з яких 788,76 грн. - недоїмка, 1265,47 грн. - штраф, 2068,15 грн. - пеня, тобто до складу зобов`язань за вказаної вимогою увійшли сума недоїмки, визначена у вимозі Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску на суму 788,76 грн. №Ф-154784-57 від 03.12.2019 року та сума пені та штрафної санкції, визначена у рішенні від 11.01.2020 року № про застосування штрафних санкцій у розмірі 1265,47 грн. та нарахування пені у розмірі 2068,15 грн.

Відповідно до положень п.3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року № 469), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 р. за № 508/26953, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій); платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Згідно з положеннями підпункту 3 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підставою для винесення вимоги про сплату недоїмки є виникнення, збільшення або часткове зменшення суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Однак, в даному випадку жодної із зазначених подій не відбулось.

При цьому, у вказаній вимозі зазначено таку саме необґрунтовану суму штрафної санкції та пені, як і рішенні від 11.01.2020 року № про застосування штрафних санкцій, розраховану не у відповідності до приписів законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно та протиправно прийняв 10.03.2020 року вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску №Ф-154784-57, що свідчить про наявність підстав для її скасування.

Відносно позовної вимоги зобов`язати Головне управління Державної податкової служби України в Харківській області терміново повернути на банківський рахунок фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в АБ "Приватбанк", з якого в 2019 році сплачувався єдиний податок, надміру сплачені з цього податку кошти в сумі 1745 (одна тисяча сімсот сорок п`ять) гривень 39 копійок, суд зазначає наступне.

30.10.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій повідомив, що відповідно до ліквідаційної декларації за 2019 рік, поданої до Центральної ОДПІ. протягом звітного періоду (до 30 вересня 2019 року, включно) ФОП ОСОБА_1 отриманий в 2019 році сукупний оподатковуваний дохід в сумі 70017,18 гривень. Відповідно до закону за цей самий період було нараховано за ставкою 5% єдиний податок в сумі 3500,86 гривень. За цей самий період було фактично сплачено податків в сумі 5246,25 гривень. Тобто, в звітному періоді надміру помилково сплачено 5246,25 - 3500,86 = 1745,39 гривень. Виходячи з наведеного, позивач просив повернути надміру сплачені кошти в сумі одна тисяча сімсот сорок п`ять гривень на його розрахунковий рахунок ФОП, з якого були здійснені зазначені бюджетні платежі.

З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідачем повідомлено, що визначення надміру сплачених сум податкових платежів та здійснення їх повернення платнику є можливим лише після проведення документальної позапланової перевірки, за результатами якої буде підтверджено факт надміру сплачених сум податків.

Згідно з положеннями п.295.6 ст.295 ПКУ, суми єдиного податку, сплачені відповідно до абзацу другого пункту 295.1 і пункту 295.5 цієї статті, підлягають зарахуванню в рахунок майбутніх платежів з цього податку за заявою платника єдиного податку. Помилково та/або надміру сплачені суми єдиного податку підлягають поверненню платнику в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.295.8 ст.295 ПКУ, у разі припинення платником єдиного податку провадження господарської діяльності податкові зобов`язання із сплати єдиного податку нараховуються такому платнику до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому анульовано реєстрацію за рішенням контролюючого органу на підставі отриманого від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності.

Статтею 43 Податкового кодексу України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Відповідно до п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Судом, з наявних матеріалів справи не встановлено, а позивачем не надано до суду доказів наявності надміру (помилково) сплачених коштів або доказів проведення контролюючим органом відповідної перевірки, за наслідками якої встановлено факт надміру (помилково) сплачених сум єдиного податку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача обов`язку щодо повернення позивачу на банківський рахунок, з якого в 2019 році позивачем сплачувався єдиний податок, надміру сплачені з цього податку кошти в сумі 1745 (одна тисяча сімсот сорок п`ять) гривень 39 копійок, та як наслідок відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в цій частині.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області № від 11.01.2020 року до застрахованої особи ОСОБА_1 про нарахування пені зі сплати єдиного соціального внеску на суму 2068,15 грн. та застосування штрафу в розмірі 1265,47 грн. за період з 20.04.2018 року до 30.09.2019 року та визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску №Ф-154784-57 від 10.03.2020 року.

В іншій частині позовних вимог підстави для задоволення відсутні.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області № від 11.01.2020 року до застрахованої особи ОСОБА_1 про нарахування пені зі сплати єдиного соціального внеску на суму 2068,15 грн. та застосування штрафу в розмірі 1265,47 грн. за період з 20.04.2018 року до 30.09.2019 року.

Визнати протиправною та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску №Ф-154784-57 від 10.03.2020 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16.04.2020 року.

Суддя Біленський О.О.