Справа № 826/4679/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4679/18
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

15 квітня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Кузьмишиної О.М., суддів Костюк Л.О. та Пилипенко О.Є., перевіривши на відповідність вимогам ст. ст. 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій щодо видання наказу від 12 березня 2018 року №393 "Про поновлення документальної планової виїзної перевірки", а також визнання протиправним й скасування зазначеного наказу.

Разом з позовною заявою Товариством подано заяву про забезпечення адміністративного позову, яку ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2018 року задоволено та зупинено дію наказу начальника Офісу великих платників податків ДФС від 12 березня 2018 року №393 "Про поновлення документальної планової виїзної перевірки" до вирішення спору по суті; заборонено Офісу великих платників податків ДФС вчиняти дії на підставі наказу від 12 березня 2018 року №393 "Про поновлення документальної планової виїзної перевірки", у тому числі, але не виключно щодо проведення документальної планової перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2017 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2017 року, щодо оформлення результатів зазначеної документальної планової перевірки (складання, підписання, реєстрацію актів чи довідок), щодо прийняття податкових повідомлень-рішень відносно Товариства до вирішення спору по суті.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Офісу великих платників податків ДФС про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2018 року.

Вважаючи, що під час постановлення ухвали від 30 квітня 2018 року судом першої інстанції не в повній мірі наведено обґрунтування й мотиви, з яких він виходив, позивач 06 липня 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції змінити шляхом доповнення її мотивувальної частини вказівкою на очевидність ознак протиправності оскаржуваного наказу суб`єкта владних повноважень. При цьому позивачем в тексті апеляційної скарги порушено й питання поновлення строку апеляційного оскарження.

Ухвалою від 17 липня 2018 року Київський апеляційний адміністративний суд залишив апеляційну скаргу позивача без руху, надавши йому строк до 25 липня 2018 року для усунення її недоліків, зокрема, шляхом подання заяви про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою із наведенням підстав для його поновлення, оскільки прийшов до висновку про пропуск Товариством такого строку, а в подальшому ухвалою від 26 липня 2018 року - відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку із неусуненням позивачем недоліку апеляційної скарги.

Не погоджуючись із постановленою судом ухвалою від 26 липня 2018 року, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив її скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постановою Верховного Суду від 13 лютого 2020 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укрататнафта" задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2018 року скасовано, а справу направлено до цього ж суду для продовження розгляду.

25 лютого 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли матеріали справи, яка відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була розподілена на суддю Кузьмишину О.М.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 р. апеляційну скаргу залишено без руху. Апелянту на усунення недоліків апеляційної скарги слід було надати докази сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із доказами на підтвердження поважності причин їх пропуску.

До Шостого апеляційного адміністративного суду 18.03.2020 р. за вх. № 10122 від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги. До заяви додано платіжне доручення № від 11.03.2020 р. на суму 1 762,00 грн, а також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2018 р.

Заява обґрунтована тим, що ПАТ «Укртатнафта» не відноситься до кола осіб, інтереси яких у суді можуть бути представлені законним представником. Відповідно для забезпечення представництва інтересів в суді потрібна угода з адвокатом.

Апелянт зазначає, що на час винесення оскаржуваної ухвали ст. 295 КАС України передбачала, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

На час отримання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2018 р. підприємство не укладало угод із адвокатами на представництво інтересів, а тому було позбавлено можливості вчасно оскаржити ухвалу суду. В подальшому така угода була укладена.

Частиною 1 ст. 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів враховує те, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

При оцінці підстав для поновлення строку на оскарження, колегія суддів враховує, що право на апеляційне оскарження є складовою права особи на судовий захист, а тому будь-яка відмова у допуску до апеляції, в тому числі із підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, не повинна суперечити самій суті такого права.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом направлено заяву на усунення недоліків апеляційної скарги, в строк визначений процесуальним законодавством, відтак заявник мав «законні сподівання», що стосовно до нього орган публічної влади буде діяти саме так, а не інакше, тобто розгляне його законні вимоги та прийме законне рішення щодо обставин, викладених ним у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши їх в повній мірі.

Поняття «законні очікування» (legitimate expectations) слід розглядати як елементи верховенства права та «юридичної визначеності» (legal certainty), які знайшли своє відображення в практиці Європейського Суду з прав людини, який забезпечує єдність застосування права ЄС в державах-членах.

Відповідна позиція цього Суду закріплена в його рішенні у хрестоматійній справі Державне управління фінансами проти промислових ковбасних виробів Південної Італії та інші (Amministrazione delle Finanze dello Stato vMeridionale Industria Salumi and others (Joined Cases 212/80 to 217/80)) щодо ретроактивної дії законодавства: «Зазначена інтерпретація забезпечує визнання принципів юридичної визначеності та захисту законних очікувань, за змістом яких дія (наслідки) права Співтовариства повинна бути чіткою і передбачуваною для тих, на кого воно розповсюджується».

При цьому колегія суддів зазначає, що вирішуючи адміністративний спір, слід врахувати положення статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне визнати підстави пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити апелянту пропущений строк звернення до суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга подана за правилами та з додержанням вимог ст. ст. 295, 296 КАС України.

Підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження або повернення апеляційної скарги не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що є підстави для відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 295, 296, 300 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, скасування наказу.

Визнати підстави пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити апелянту пропущений строк звернення до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, доповненого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням короновірусної хвороби «COVID-19» (опубліковано в газеті Верховної Ради України «Голос України» № 62(7319) 02.04.2020 р.) встановити учасникам справи строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали, але не пізніше ніж десять днів з дня закінчення дії карантину для подання відзиву на апеляційну скаргу.

З урахуванням тієї обставини, що на всій території України згідно із ст. 30 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», ст. 11 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. N 211 запроваджено карантин, враховуючи рекомендації Ради суддів України від 16 березня 2020 р. N 9рс-186/20 про запровадження особливого режиму роботи на період проведення карантинних заходів, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 запропонувати учасникам справи подати клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Запропонувати учасникам справи подати відзив на апеляційну скаргу, в тому числі заяви чи клопотання в електронному вигляді через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд».

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є. Пилипенко