Справа № 400/1560/20
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

16 квітня 2020 р. № 400/1560/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., розглянувши заяву про забезпечення позову, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

14.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (надалі Товариство) звернулось до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просило:

зупинити дію рішення Чорноморської митниці Держмитслужби (надалі Митниця), оформленого листом від 13.04.2020 № 7.16/08-1/18/13/3113, про відкликання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого 03.12.2019 на підставі заяви Товариства від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086, до набрання законної сили рішенням у справі;

зобов`язати Митницю вчиняти певні дії, а саме здійснювати митне оформлення заявлених Товариством до ввезення на митну територію України у митному режимі переробки на митній території товарів, які надходять Товариству на переробку за Контрактом № 1-NAP-RSI-COR/2013 від 20.02.2013 згідно з дозволом на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого Товариству 03.2.2019 на підставі його заяви від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086, до набрання законної сили рішенням у справі;

заборонити Митниці, до набрання законної сили рішенням у справі, відмовляти Товариству у митному оформленні заявлених до ввезення на митну територію України у митному режимі переробки на митній території товарів, які надходять Товариству на переробку за Контрактом № 1-NAP-RSI-COR/2013 від 20.02.2013 згідно з дозволом на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого Товариству 03.12.2019 на підставі його заяви від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086, з підстав прийняття рішень про відкликання дозволу на переробку, наданого за заявою Товариства від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086, аналогічних за змістом та підставами прийняття, рішенням Митниці від 24.03.2020 № 716/08-01/18/13/2668, від 01.04.2020 № 716/08-02/18-01/13/2823, від 06.04.2020 № 7.16/08-1/18/13/2964, від 09.04.2020 № 7.16/08-1/18/13/3061, від 13.04.2020 № 7.16/08-1/18/13/3113;

заборонити Митниці, до набрання законної сили рішенням у справі, приймати рішення про відкликання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, наданого Товариству 03.12.2019 на підставі його заяви від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086, з підстав, які є аналогічними підставам, наведеним у рішеннях Митниці від 24.03.2020 № 716/08-01/18/13/2668, від 01.04.2020 № 716/08-02/18-01/13/2823, від 06.04.2020 № 7.16/08-1/18/13/2964, від 09.04.2020 № 7.16/08-1/18/13/3061, від 13.04.2020 № 7.16/08-1/18/13/3113.

В обґрунтування заяви Товариство, зокрема, вказало, що за результатами розгляду заяви Товариства від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086 та доданих до неї документів Миколаївською митницею ДФС 03.12.2019 було надано дозвіл (шляхом заповнення відповідних розділів вказаної заяви) на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території України строком на 365 днів. При цьому, жодних зауважень з боку митного органу стосовно неповноти або недостовірності поданих документів, необхідних для отримання дозволу на переробку, до Товариства не надходило, рішення про відмову у видачі дозволу митним органом не приймалось. На підставі отриманого дозволу Товариство здійснювало переробку давальницької сировини та реекспорт готової продукції. 25.03.2020 на адресу Товариства надійшов лист Митниці від 24.03.2020 № 716/08-01/18/13/2668 (надалі Лист або Рішення від 24.03.2020), в якому вказано, що Митниця прийняла рішення про відкликання з 01.04.2020 дозволу, що був наданий Товариству 03.12.2019. Ухвалою від 27.03.2020 у справі № 400/1343/20 Миколаївський окружний адміністративний суд задовольнив заяву Товариства про забезпечення позову шляхом зупинення дії Рішення від 24.03.2020. За позовною заявою Товариства про визнання протиправним та скасування вказаного рішення Миколаївський окружний адміністративний суд 31.03.2020 відкрив провадження у справі № 400/1365/20.

Проте, Митниця в період з 01.04.2020 по 13.04.2020 прийняла ще 4 рішення, зміст яких співпадає зі змістом Рішення від 24.03.2020.

Товариство зазначило, що дію кожного з 4 рішень було зупинено, в порядку забезпечення позову, ухвалами Миколаївського окружного адміністративного суду.

Так, рішення Митниці, що було оформлено листом від 01.04.2020 № 716/08-02/18-01/13/2823 (надалі Лист або Рішення від 01.04.2020), відрізняється від Рішення від 24.03.2020 лише номером та датою; рішення, що були оформлені листами від 06.04.2020 № 7.16/08-1/18/13/2964 (надалі Лист або Рішення від 06.04.2020), від 09.04.2020 № 7.16/08-1/18/13/3061 (надалі Лист або Рішення від 09.04.2020), від 13.04.2020 № 7.16/08-1/18/13/3113 (надалі Лист або Рішення від 13.04.2020), відрізняються від Рішення від 24.03.2020 номером, датою та датою, з якої відкликаний дозвіл (з 06.04.2020, з 09.04.2020 та з 13.04.2020 відповідно).

Ухвалами від 06.04.2020 у справі № 400/1434/20, від 08.04.2020 у справі № 400/1486/20, від 13.04.2020 у справі № 400/1535/20 Миколаївський окружний адміністративний суд зупинив дію Рішень від 01.04.2020, від 06.04.2020 та від 09.04.2020 до набрання законної сили судовими рішеннями у справах про визнання цих рішень протиправними та їх скасування.

Як вказало Товариство, рішеннями Митниці, в тому числі Рішенням від 13.04.2020 (яке Товариство має намір оскаржити до суду), спричиняється істотна шкода правам та законним інтересам Товариства. Так, виробничий процес підприємства пов`язаний виключно з виробництвом глинозему шляхом переробки бокситів іноземного походження. Відтак, доходи від надання послуг з переробки іноземних товарів є основним джерелом доходів та прибутку Товариства. Відкликання дозволу на переробку спричинить дострокове розірвання контракту, втрату основної частини доходів, необхідність пошуку нового постачальника товарів для переробки (бокситів), значні (близько 560 млн. грн. щомісяця) додаткові витрати, пов`язані із закупівлею за власні кошти сировини для продовження основної виробничої діяльності на умовах митного режиму імпорту, та може призвести до повної зупинки підприємства з подальшими негативними соціально-економічними наслідками.

Невжиття заходів забезпечення позову, на думку Товариства, унеможливить ефективне поновлення порушених прийнятим рішенням прав підприємства на застосування митного режиму переробки на митній території, за захистом яких воно має намір звернутись до суду. Водночас, зупинення дії рішення про відкликання дозволу на переробку дозволить зберегти права підприємства на період здійснення судового контролю за правомірністю цього рішення та ефективно захистити їх від незаконно прийнятого рішення.

Товариство зауважило, що нормами Митного кодексу України Митниці не надано права повторного прийняття аналогічного рішення з питання, що вже було вирішено. Крім того, на думку Товариства, прийняття 13.04.2020 Митницею рішення, яке за змістом повністю збігається з рішеннями, правомірність яких є предметом судового розгляду, та дію яких судом було зупинено, свідчить про зловживання Митницею своїми повноваженнями з очевидною метою ухилення від виконання ухвал суду про забезпечення позову.

Також у заяві про забезпечення позову Товариство вказало, що на підставі Рішення від 06.04.2020, Рішення від 09.04.2020, Рішення від 13.04.2020 Митниця відмовила у митному оформленні ввезення давальницької сировини для переробки на митній території за вказаним контрактом, що підтверджується доданими до заяви копіями карток відмови. При цьому відмовлено було у митному оформленні поміщення у митний режим переробки одного і того самого товару, за одними і тими самим товаросупровідними документами та документами, доданими до митних декларацій. Через відмову у митному оформленні товару судна, що поставляють боксити Товариству, не можуть їх розвантажити для подальшої переробки підприємством. Відповідно, Товариство несе та буде змушено нести надані значні фінансові втрати через простій суден (плата за зберігання бокситів під митним контролем лише за одне судном станом на 13.04.2020 становить приблизно 850 000 грн.).

Тому, крім зупинення дії Рішення від 13.04.2020, Товариство просило суд заборонити Митниці приймати рішення про відкликання дозволу на переробку, заборонити Митниці, з посиланням на Рішення від 24.03.2020, від 01.04.2020, від 06.04.2020, від 09.04.2020, від 13.04.2020, відмовляти у митному оформленні товарів, а також зобов`язати Митницю здійснювати митне оформлення заявлених Товариством (згідно з дозволом від 03.12.2019) до ввезення на митну територію України у митному режимі переробки на митній території товарів, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних справ або інтересів Товариства, за захистом яких воно має намір звернувся до суду.

Відповідно до частин першої третьої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Відповідно, розгляд заяви про забезпечення позову у судовому засіданні є правом суду, яким він може скористатись у випадку, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви без повідомлення учасників справи.

Оскільки суд дійшов висновку про достатність наданих Товариством пояснень та доказів для розгляду заяви та про відсутність, у зв`язку з цим, необхідності виклику Товариства, розгляд заяви відбувся без повідомлення сторін.

Як встановлено судом, 03.12.2019 Товариство подало начальнику митного посту «Дніпро-Бузький» Миколаївської митниці ДФС заяву (№ НГЗ-Исх-01-19-1086) про надання, відповідно до глави 23 Митного кодексу України, дозволу на поміщення товарів (бокситів) у митний режим переробку на митній територій України. Ця заява була задоволена шляхом надання дозволу на 365 днів.

Частиною дев`ятою статті 149 Митного кодексу України передбачено, що дозвіл на переробку товарів на митній території України може бути змінено або відкликано митним органом, якщо його видано на підставі недостовірних даних, що мали істотне значення для прийняття рішення про його видачу, або якщо підприємство, якому видано такий дозвіл, не дотримується положень цього Кодексу та інших актів законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до пункту 10 розділу V затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.05.2012 № 657 «Порядку виконання митних формальностей», рішення про відкликання дозволу оформлюється листом митного органу, в якому зазначаються дата й причини відкликання цього дозволу та повідомляються права й обов`язки заявника режиму переробки та переробника (якщо окремі операції (або повний цикл) з переробки товарів здійснюються переробником). Лист реєструється в установленому порядку в митному органі та видається або надсилається поштою (з повідомленням про вручення) особі, відповідальній за дотримання митного режиму.

Листом від 24.03.2020 за підписом в.о. начальника Митниці Товариство було повідомлено «… що Чорноморською митницею Держмитслужби … прийняте рішення про відкликання з 01.04.2020 дозволу на поміщення товарів в митний режим переробки на митній території, який був наданий 03.12.2019 на підставі заяви ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» () від 03.12.2019 вих. № НГЗ-Исх-01-19-286. Додатково повідомляємо про наступне: відповідно до вимог ст. 161 МКУ протягом 20 днів від дня відкликання дозволу на переробку товарів на митній території України підприємство повинно завершити розпочаті операції з переробки, а товари, поміщені в митний режим переробки на митній території у строк до 30 днів з дати відкликання дозволу на переробку товарів повинні бути вивезені за межі митної території України або заявлені в інший митний режим в порядку, визначеному цим Кодексом. Якщо завершення розпочатих операцій з переробки протягом 20 днів є неможливим без спричинення безповоротної шкоди товарам або технологічному обладнанню, переробка зазначених товарів завершується відповідно до технологічної схеми переробки. У такому разі товари протягом 10 днів з дати фактичного завершення їх переробки підлягають вивезенню за межі митної території України або поміщенню в інший митний режим …».

Суд зауважив, що в цій частині Рішення від 24.03.2020 Митниця неправильно зазначила номер заяви Товариства, правильним є номер НГЗ-Исх-01-19-1086, що вказаний на стор. 4 Рішення від 24.03.2020.

Як повідомило Товариство, Рішення від 24.03.2020 воно отримало 25.03.2020.

26.03.2020 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства про забезпечення позову, за результатами розгляду якої ухвалою від 27.03.2020 у справі № 400/1343/20 суд зупинив дію Рішення від 24.03.2020.

27.03.2020 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява про визнання протиправним та скасування Рішення від 24.03.2020, та ухвалою від 31.03.2020 суд відкрив провадження у справі № 400/1365/20.

Як зазначено вище, 01.04.2020, 06.04.2020, 09.04.2020 та 13.04.2020 Митниця прийняла рішення, аналогічні за змістом Рішенню від 24.03.2020. Так, після того, як ухвалою суду від 06.04.2020 було зупинено дію Рішення від 01.04.2020, Митниця прийняла Рішення від 06.04.2020, після зупинення судом 08.04.2020 дії Рішення від 06.04.2020 Митниця прийняла Рішення від 09.04.2020, після зупинення судом 13.04.2020 дії Рішення від 09.04.2020 Митниця прийняла Рішення від 13.04.2020.

При вирішенні заяви Товариства про забезпечення позову суд виходив з такого.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулась до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частин першої та другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Нормами Кодексу адміністративного судочинства України суду не надано право забезпечувати позов шляхом зобов`язання відповідача вчиняти певні дії, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства в цій частині.

Пунктом 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

На думку суду, зміст цієї норми полягає в тому, що суд може заборонити відповідачу вчиняти певні дії, якщо ці дії випливають з рішення, що є предметом оскарження.

Отже, забезпечення позову шляхом заборони Митниці приймати (з підстав, аналогічних підставам, вказаним у Рішенні від 24.03.2020, у Рішенні від 01.04.2020, у Рішенні від 06.04.2020, у Рішенні від 09.04.2020, у Рішенні від 13.04.2020) рішення про відкликання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки та шляхом заборони Митниці відмовляти (з підстав прийняття рішень про відкликання дозволу, аналогічних за змістом та підставами прийняття Рішенню від 24.03.2020, Рішенню від 01.04.2020, Рішенню від 06.04.2020, Рішенню від 09.04.2020, Рішенню від 13.04.2020) у митному оформленні заявлених Товариством (згідно з дозволом від 03.12.2019) до ввезення на митну територію України у митному режимі переробки на митній територій товарів, тобто застосування судом заборон, що не випливають з Рішення від 13.04.2020, не відповідатиме статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вказано вище, Митниця прийняла 5 рішень про відкликання наданого Товариству 03.12.2019 дозволу, фактичне та правове обґрунтування цих рішень співпадають дослівно (єдине, чим відрізняються тексти рішень, - це дата, з якої відкликається дозвіл), при тому, що ухвалою суду від 27.03.2020 дію Рішення від 24.03.2020 було зупинено.

Частиною першою статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У випадку незгоди з судовим рішенням Митниця вправі його оскаржити, а також звернутися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Зупинення судом дії рішення суб`єкта владних повноважень не надає такому суб`єкту права повторно приймати рішення з того ж питання.

Правомірність рішення Митниці про відкликання дозволу (Рішення від 24.03.2020) є предметом судового розгляду, а ухвала суду від 27.03.2020 про забезпечення позову є обов`язковою до виконання, тому факт прийняття Митницею аналогічних рішень, в тому числі Рішення від 13.04.2020 свідчить, по-перше, про ігнорування Митницею судового рішення, а, по-друге, про намагання суб`єкта владних повноважень вивести свої дії з-під судового контролю.

Прийняття Митницею Рішення від 13.04.2020, що дублює Рішення від 24.03.2020 та інші рішення, дію яких було зупинено, нівелює сенс наданого судом захисту, що є неприпустимим.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про очевидність ознак протиправності Рішення від 13.04.2020.

Зазначений у заяві Товариства захід забезпечення позову у вигляді зупинення дії Рішення від 13.04.2020, на думку суду, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (, адреса: 57826, Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Набережна, 64) про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Зупинити дію рішення Чорноморської митниці Держмитслужби (, адреса: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13), оформленого листом від 13.04.2010 № 7.16/08-1/8/13/3113, про відкликання дозволу на поміщення товарів у митний режим переробки на митній території, що був наданий 03.12.2019 на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (код ЄДРПОУ 3313303, адреса: 57286, Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Набережна, 64) від 03.12.2019 № НГЗ-Исх-01-19-1086, до набрання законної сили рішенням суду у справі.

3. В задоволенні заяви в частині застосування інших заходів забезпечення позову відмовити.

4. Ухвала, відповідно до частини першої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

5. Ухвала є обов`язковою для виконання і набрала законної сили з 16.04.2020.

6. Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

7. Примірник ухвали про забезпечення позову направити Товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» та Чорноморській митниці Держмитслужби.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання). Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статтей 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Вероніка Володимирівна Птичкіна