Справа № 200/1578/20-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2020 р. Справа№200/1578/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., розглянувши за правилами спрщеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце знаходження: АДРЕСА_2 , ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

11 лютого 2020 року ОСОБА_1 , позивач, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 про:

- визнання протиправною бездіяльність Донецького обласного військового комісаріату Міністерства оборони України щодо не направлення висновку про можливість виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця та документів, необхідних для виплати одноразової грошової допомоги до Міністерства оборони України;

- зобов`язання Донецький обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України направити Міністерству оборони України висновок про можливість виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та документів, необхідних для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що її чоловік, ОСОБА_2 безпосередньо брав участь у антитерористичній операції та операції Об`єднаних сил, забезпеченні її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України в період з 01.02.2018 по 25.02.2018 роки. Після звільнення через сімейні обставини з військової служби 16.02.2018 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 помер. Відповідно до витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань встановлено, що захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 : ішемічна хвороба серця, гостра коронарна недостатність, що призвели до смерті, пов`язані з проходженням військової служби.

На підставі вказаного витягу позивач звернулась до Донецького обласного військового комісаріату з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, на що отримала відмову, за змістом якою права на таку виплату позивач не має, відсутні підстави для направлення документів до Департаменту фінансів Міністерства фінансів Міністерства оборони України.

Вважає вказану відмову такою, що суперечить діючому законодавству, оскільки позивач, як особа, яка втратила чоловіка через проходження ним військової служби, має право на одноразову грошову допомогу, у відповідності до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

За таких обставин просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не направлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу до Міністерства оборони України.

Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, має паспорт серії НОМЕР_2 , рнокпп: НОМЕР_1 , була дружиною ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

Факт проживання однією сім`єю підтверджено довідкою про склад сім`ї № 116 від 20 травня 2019 року.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_4 Міністерства оборони України від 26 грудня 2018 року № 3232 старший сержант ОСОБА_2 в період з 18.03.2017 року по 10.04.2017 року з 01.02.2018 року по 25.02.2018 року безпосередньо брав участь у здійснені заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської федерації і Донецькій та Луганських областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо і районах проведення антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил в період здійснення зазначених заходів.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, про що Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 24 вересня 2018 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 .

Відповідно до витягу Військово-лікарської комісії північного регіону Міністерства оборони України з протоколу засідання по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців № 128 від 21 березня 2019 року встановлено, що захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 ішемічна хвороба серця, гостра коронарна недостатність, що призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , пов`язане з проходженням військової служби.

ОСОБА_1 звернулась з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її чоловіка.

Листом Донецького обласного військового комісаріату № 11/680 від 22 липня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено, що її заяву стосовно виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю її чоловіка, ОСОБА_2 розглянуто. Та роз`яснено, що Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціального захисту військовослужбовців», яким було внесено зміни до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та запроваджено виплату одноразової грошової допомоги у випадку смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, на момент смерті чоловіка, 22.09.2018 року, ще не діяв, набрав чинності 13.10.2018 року.

Отже, вказано, що для направлення документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України Донецькій обласний військовий комісаріат підстав не має.

Позивач вважає відмову у направленні документів для отримання одноразової грошової допомоги протиправною, у зв`язку з чим звернулась до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

За приписами ч.1 ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-ХІІ (далі Закон №2011) визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 Закону №2011 (в редакції, дійсної станом на день смерті чоловіка позивача 22.09.2018 року) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16 п.1 ч.2 Закону №2011 ( в редакції, дійсної станом на день звернення позивача та відмови відповідача) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до ч.3 зазначеної статті, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

За приписами ч.1 ст.16-1 Закону №2011 встановлено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 ст.16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Частиною 6 ст.16-3 Закону №2011 визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права ч.8 ст.16-3 Закону №2011.

Згідно ч.9 ст.16-3 Закону №2011 порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідний Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. №975 (далі Порядок №975).

Пунктом 3 Порядку №975 визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Згідно до вимог п.10 Порядку №975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладається функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів, такі документи, а саме:

- заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

- витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

- витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

- документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

- свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

- свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

- свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

- довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

- сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

- рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

- рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні)

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів) (п.12 Порядку №975).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органі для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови (п.13 Порядку №975).

Аналізуючи вказані норми чинного законодавства, можна дійти висновку, що саме на відповідача покладено повноваження по прийняттю від осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, документів для виплати та призначення одноразової грошової допомоги, формування (складання) відповідного висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги і направлення такого висновку, у п`ятнадцятиденний строк з дня реєстрації документів, Міністерству оборони України як розпоряднику бюджетних коштів для прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Разом з тим, як встановлено судом із наданих документів, позивачем була подана до Донецького обласного військового комісаріату заява щодо виплати та призначення їй одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю (смертю) її чоловіка ОСОБА_2 внаслідок захворювання, яке призвело до його загибелі (смерті), яке пов`язане із захистом Батьківщини разом із пакетом документів, передбачених п.10 Порядку №975, за результатами розгляду яких відповідачем на адресу позивача був направлений лист від 22 липня 2019 за №11/680 зі змісту якого видно, що замість складання (формування) відповідачем відповідного висновку щодо отримання одноразової грошової допомоги та направлення його до Міністерства оборони України, відповідач склав наведений лист, у якому повідомив позивача про те, що оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціального захисту військовослужбовців», яким було внесено зміни до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та запроваджено виплату одноразової грошової допомоги у випадку смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, на момент смерті чоловіка, 22.09.2018 року, ще не діяв, набрав чинності 13.10.2018 року. (а.с. 13).

З аналізу наведених обставин та норм чинного вищенаведеного законодавства, можна дійти висновку, що відповідач, надіславши вказаний лист на адресу позивача, фактично вийшов за межі своїх повноважень та відмовив позивачеві у призначенні одноразової грошової допомоги, в той час, коли такі повноваження покладені лише на Міністерство оборони України, внаслідок чого відповідач як суб`єкт владних повноважень вчинив протиправну бездіяльність, яка полягає у не складанні та не поданні (не направленні) на адресу Міністерства оборони України відповідного висновку щодо виплати позивачеві одноразової грошової допомоги, складання якого саме віднесено до повноважень відповідача виходячи з вимог п.13 Порядку №975.

При цьому відповідно до пункту 2.8 розділу ІІ "Органи, які здійснюють роботу із соціального забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей" Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 31 грудня 2014 року № 937 (далі - Інструкція № 937) оформлення та подання до Департаменту фінансів Міністерства оборони України документів для виплати компенсаційних сум сім`ям військовослужбовців, які померли, покладається на обласні військові комісаріати.

Відповідно до пункту 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 (далі Положення № 530), документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.

Отже, саме обласні військові комісаріати є уповноваженими органами, на які покладений обов`язок щодо оформлення та подання до Департаменту фінансів Міністерства оборони України відповідних документів для отримання компенсаційних виплат, а тому Ярмолинецьким районним військовим комісаріатом правомірно саме відповідачу направлено заяву позивача про здійснення виплати допомоги та відповідний пакет документів.

Порядок № 975 не передбачає іншого рішення керівника уповноваженого органу (в даному випадку обласного військкомату) ніж подання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги з додаванням відповідного пакету документів, отриманого від заявника.

Таким чином, передбачений пунктом 13 Порядку № 975 висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги військовим комісаром складається як при наявності, так і при відсутності у військовослужбовця права на отримання такої допомоги, після чого з відповідним пакетом поданих військовослужбовцем документів надсилається до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для прийняття останнім рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

З огляду на вказане суд приходить до висновку, що відповідачу чинним законодавством не надано права не складати висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та не направляти його до Міністерства оборони України, а тому бездіяльність відповідача з цього питання є протиправною.

При цьому, визнаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не складанні висновку щодо виплати позивачеві одноразової грошової допомоги та не подані (не направленні) такого висновку на розгляд до Міністерства оборони України, суд також виходить із того, що відповідачеві не надано повноважень щодо повернення таких документів позивачеві з будь-яких підстав, надання будь-яких відповідей на такі заяви, оскільки такий порядок і механізм дій відповідача не передбачений ні нормами Закону №2011, ні п.13 Порядку №975.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача, яка полягає у не складанні висновку щодо виплати позивачеві одноразової грошової допомоги за поданою позивачем заявою та доданими до неї документами, є протиправною та такою, що не відповідає наданим відповідачеві повноваженнями за приписами Закону №2011 та Порядку №975, а, відповідно, і суперечить вимогам ст.3, ч.5 ст.17 Конституції України за якими держава взяла на себе зобов`язання забезпечувати соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Порядок та умови механізму реалізації вищенаведених зобов`язань держави, визначений Законом №2011 та п.13 Порядку №975, обов`язок дотримання якого покладений, у тому числі і на відповідача, а, відтак, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не має жодних обґрунтованих правових підстав відступали від покладеного на нього обов`язку.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом у даних правовідносинах застосовується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена у його рішенні від 20.10.2011р. у справі «Рисовський проти України» у п.70, п.71 якого Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. Суд зазначив, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини у відповідності до вимог ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши згідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, правомірність бездіяльності відповідача, яка полягає у не складанні та не поданні (не направленні) відповідачем висновку до Міністерства оборони України щодо виплати позивачеві одноразової грошової допомоги, суд приходить до висновку, що відповідачем наведена вище бездіяльність суперечить нормам Конституції та наведеним вище законам України, є необґрунтованою та такою, що вчинена без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, із наведених судом обставин та аналізу норм чинного законодавства, які врегульовують спірні правовідносини, судом встановлено, що вищенаведеною бездіяльністю відповідача були порушені права та інтереси позивача на складання відповідачем та направлення до Міністерства оборони України висновку щодо виплати позивачеві одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка, внаслідок захворювання, яке пов`язане із захистом Батьківщини, яка гарантована державою згідно до вимог ст.16 Закону №2011, які підлягають судовому захисту шляхом визнання такої бездіяльності протиправною.

Також підлягають і задоволенню похідні позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача скласти висновок щодо виплати позивачеві одноразової грошової допомоги та подати (направити) такий висновок до Міністерства оборони України згідно до вимог Закону №2011 та Порядку №975, виходячи із того, що судом визнана протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не складанні такого висновку та не направленні його для розгляду до Міністерства оборони України та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача буде саме зобов`язання відповідача вчинити такі дії, виходячи із повноважень, якими наділений адміністративний суд згідно до вимог ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням вимог ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" як інвалід другої групи відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААБ № 065395 та не сплачувала його, розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце знаходження: АДРЕСА_2 , ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Донецького обласного військового комісаріату Міністерства оборони України щодо не направлення висновку про можливість виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця та документів, необхідних для виплати одноразової грошової допомоги до Міністерства оборони України за заявою ОСОБА_1 .

Зобов`язати Донецький обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України скласти та направити Міністерству оборони України висновок про можливість виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та документів, необхідних для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення складено у повному обсязі та підписано 17 квітня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.В. Арестова