Справа № 640/3983/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2020 року м. Київ № 640/3983/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу:
за позовомОСОБА_1
до Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд зобов`язати Міністерство оборони України надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві необхідні дані щодо включення ОСОБА_1 до списку осіб, пенсії яким підлягають перерахунку на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2016 до 31.12.2017 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу" та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум у відповідні місяці вказаного періоду; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум ОСОБА_1 з 01.01.2018 по 28.02.2019 у розмірі 271121,14 грн., на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" , стягнути з ГУ ПФУ сплачену суму за надання правової допомоги у розмірі 5000,00 грн. та встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві подати в установлений термін, з моменту набрання рішенням законної сили звіту про виконання рішення суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2019 позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на Конституцію України, Закон України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та деяких інших осіб» та зазначає, що він має право на перерахунок його пенсії, оскільки у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 718 від 19.10.2016 його посада внесена до списку осіб, яким мала бути перерахована пенсія та вказаною постановою затверджено співвідношення між посадами окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, та групами оплати праці на посадах державної служби згідно з додатком. Також позивач зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві здійснено виплату пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 718 від 19.10.2016 у неналежному розмірі.

Від Міністерства оборони України надійшов відзив на позов, в якому відповідач посилається на Закон України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та деяких інших осіб», постанову Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу», Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, та зазначає, що Міністерством оборони України не було порушено прав, свобод чи інтересів позивача, оскільки обов`язок щодо визначення розміру грошового забезпечення, що враховується при обчисленні та перерахунках пенсій колишнім військовослужбовцям, а також оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів, покладено на військові комісаріати. Одночасно відповідач вказує, що позивача повідомлено, що він не увійшов до списків осіб для перерахунку пенсії, оскільки був звільнений з посади, яка не зазначена в додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому він вказав про те, що ним вірно визначено Міністерство оборони України належним відповідачем.

Відповідачем - 2 подано відзив на позов, в якому він заперечив по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та деяких інших осіб», Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, Постанову Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та зазначає, що відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням грошового забезпечення, що визначається відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718. Також ГУ ПФУ вказує, що існує єдиний законодавчий порядок перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розмірів грошового забезпечення військовослужбовців, відповідно до якого позивачеві було проведено перерахунок пенсії, і тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповіді на відзив відповідача - 2 позивач заперечує проти доводів, які викладені в ньому, оскільки вони звужують права позивача, а тому є неконституційними та не відповідають вимогам пенсійного законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримає пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-XII), як звільнений зі служби 12.12.2001 з посади начальника зв`язку Збройних Сил України - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

На момент звільнення позивача з Збройних Сил України, посада начальника зв`язку Збройних Сил України - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України відносилася до осіб керівного та начальницького складу Міністерства оборони України, за посадовим окладом та військовим званням прирівнювалась до посади командувача окремого роду військ (сил) Збройних Сил України.

Позивач вважаючи, що йому з 01.01.2018 виплачується пенсія не в повному обсягу, у лютому 2019 року звернувся до Київського міського військового комісаріату з проханням здійснити перерахунок та надати довідку про грошове на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам» та Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням займаної посади перед звільненням.

Листом від 20.02.2019 № ВСЗ/637 Київській міський військовий комісаріат повідомив позивача, що у зв`язку із невключенням його ГУ ПФУ у списки щодо перерахунку пенсії з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Київський міський військовий комісаріат не має підстав для надання до вищезазначеної установи довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням змін грошового забезпечення. Також Київській міський військовий комісаріат в листі зазначив, що надання ГУ ПФУ у списки щодо перерахунку пенсії з урахуванням норм зазначеної, грошове забезпечення буде зменшено з урахуванням складових грошового забезпечення (розміру окладу за посадою, військовим спеціальним званням та відсоткової надбавки за вислугу років).

Листом від 15.02.2019 № 0290.І-253/213 Департамент фінансів МОУ повідомив позивача, що посада начальника зв`язку Збройних Сил України - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України не відноситься до основних типових посад, тому в додатках до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2018 № 704, цієї посади немає, тому дія вказаної постанови на позивача не поширюється.

Листом від 27.02.2019 № 40659/02 ГУ ПФУ повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку його пенсії.

Вважаючи вказані дії відповідачів протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 63 Закону " (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частина вісімнадцята статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі по тексту - Порядок №45; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

19.10.2016 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 718 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу".

Підставою звернення позивача до суду стали висновки позивача відносно того, що в порушення вимог пенсійного законодавства йому не було здійснено перерахунок пенсії в зв`язку з прийняттям постанови № 704.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів пенсійної справи, Київським міським військовим комісаріатом з врахуванням норм, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу" складено довідку про грошове забезпечення за станом на 01.05.2016 з урахуванням зміненого окладу за посадою в розмірі 10338 грн., окладу за військовим званням генерал - лейтенант 145 грн., надбавки за вислугу років (40%) 4193,20 грн., середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці до дня звільнення з посади у розмірі 22887,25 грн. та направлено її до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 20.03.2017.

На підставі отриманої довідки Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві у серпні 2017 здійснено перерахунок пенсії позивачу, відповідно до якого розмір пенсії позивача склав 26163,50 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії позивачу розпочато виплату пенсії в розмірі 14970,00 грн.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про відсутність порушеного права позивача щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу".

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з абзацами другим, четвертим та п`ятим пункту 2.8 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 грудня 2014 року № 937, на обласні військові комісаріати покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону, постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей" (зі змінами) та від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393" (зі змінами) і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою.

Отже, складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій покладено на Київський обласний військовий комісаріат згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою та подання такої довідки до органу, що призначає пенсії - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Щодо заявленої позивачем вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», суд зазначає наступне.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.

Отже, з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у певної категорії військовослужбовців виникли підстави для перерахунку пенсії.

Разом з тим, відповідно до пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку №45.

Аналіз наведених норм щодо порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", свідчить про необхідність здійснення таких послідовних дій: Міністерство оборони України повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки; довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено чинним нормативно-правовими актами.

Як встановлено під час розгляду справи, на адресу Міністерства оборони та Київського міського військового комісаріату список у відношенні позивача для перерахунку пенсії з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не надходив, в зв`язку з чим Київським міським військовим комісаріатом не складалась довідка необхідна для перерахунку пенсії.

Враховуючи наведене суд зазначає про відсутність правових підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за відсутності довідки уповноваженого органу.

При цьому, суд зазначає, що позивачем доказів оскарження дій територіального органу Пенсійного фонду щодо не включення його до списків осіб, якім підлягає здійсненню перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 не надано, обставин щодо наявності у нього права на перерахунок пенсії на підставі зазначеної постанови не наведено.

Стосовно вимоги позивача стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, у відповідності до наданої суду копії договору ( без номеру) про надання правової допомоги від 06.02.2019, укладеного між позивачем та адвокатом Шкабрій Михайлом Петровичем, вбачається, що останній на підставі звернення клієнта прийняв на себе повноваження захисту прав і законних інтересів позивача по перерахуванню пенсії.

Пунктом 3 договору передбачено, що вартість послуг погоджується шляхом підписання додаткової угоди, яка ж невід`ємною частиною вказаного договору. Додаток до вказаного договору суду не наданий.

В матеріалах справи є попередній розрахунок сум судових витрат від 07.03.2019, за яким сума адвокатської винагороди становить загалом 6582,00грн. З тексту попереднього розрахунку не вбачається, що він є додатком до договору про надання правової допомоги від 06.02.2019, також він не підписаний адвокатом Шкабрій М.П.

Крім того, згідно з позицією, сформульованою Верховним Судом у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи, шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затверджено наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за № 1686/24218.

Як вбачається з матеріалів справи до суду не подано документів, які підтверджують понесення фактичних ним витрат, а саме документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку є, зокрема, квитанція до прибуткового касового ордера(видається платнику грошей клієнту), платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17, №823/2638/18.

Тобто, позивачем не доведено, а судом не встановлено обґрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу у адміністративній справі, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 статті 5 Закону України "Про судовий збір", відсутні підстави для розподілу судових витрат.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 5-11,19,72,90,-77, 139, 241-246, 250, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур