Справа № 160/11798/19
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області в якому просить визнати протиправним та скасувати припис №ДН3142/1510/АВ/П від 31.10.2019р.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами перевірки відповідачем зроблено висновок, що ФОП ОСОБА_1 здійснила фактичний допуск до роботи трьох фізичних осіб без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника та без повідомлення відповідного центрального органу виконавчої влади, чим порушила вимоги ч.1 ст.21, ч.ч.1, 3 ст.24 КЗпП України, у зв`язку з чим було винесено оскаржуваний припис, яким зобов`язано позивача надати до 15.11.2019р. повідомлення із долученням копій первинних документів до відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні. Позивач зазначає, що строк договору про надання послуг не обмежується законом і залежить від волі сторін договору. Посилання відповідача про те, що тривалість договірних відносин сторін свідчить про постійність трудових відносин з виконавцями є таким, що суперечить вимогам законодавства України. Також вказує на те, що кожен з вказаних фізичних осіб має договірні з позивачем, строк дії яких є меншим за один рік, відповідно відповідачем безпідставно проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 . Таким чином, позивач вважає, що оскаржуваний припис №ДН3142/1510/АВ/П від 31.10.2019р. винесений відповідачем не обґрунтовано, на підставі припущень та не вірного трактування норм чинного законодавства, є протиправним та порушує права позивача.
Позивачем подано відповідь на відзив, в якому позивач просив відхилити доводи відповідача, зазначені у відзиві та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Першим днем для прийняття рішення по даній справі є 31.01.2020 перебування головуючого судді у відпустці, у зв`язку з чим, дане рішення прийнято першим робочим днем - 10.02.2020р.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 03.03.2016р., основний вид економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є: 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.
30 жовтня 2019р. інспекторами праці Дуднік О.М., Клімчуком О.В. було складено акт інспекційного відвідування №ДН3142/1510/АВ, яким встановлено факт порушення трудового законодавства, що полягає у фактичному допуску працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до виконання роботи без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування ССВ.
В акті інспекційного відвідування №ДН3142/1510/АВ зазначено, що у договорах про надання послуг по прибиранню прибудинкової території для виконавця передбачена матеріальна відповідальність, що характерно для трудових відносин в силу положень п. 6 ст. 134 КЗпП України. Також, в акті наведено обґрунтування про те, що цивільно-правові договори містять визначення обсягів виконаних робіт та результатів праці, передбачають систематичні трудові функції у ФОП ОСОБА_1 відповідно до економічного напрямку її господарської діяльності, а також не передбачають посилання на стандарти та вимоги, що висуваються до даного виду робіт. Таким чином відповідач вважає, що ФОП ОСОБА_1 здійснювала координацію, що полягала в організації процесу роботи та контролі за ходом її виконання та якості. Предметом Договорів про надання послуг по прибиранню прибудинкової території з фізичними особами є процес праці, а не кінцевий результат.
З урахуванням наведеного, відповідачем зроблено висновок про те, що ФОП ОСОБА_1 здійснила фактичний допуск до роботи 3-х фізичних осіб, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника та без повідомлення відповідного центрального органу виконавчої влади, що порушує вимоги ч.1 ст.21,ч.ч.1, 3 ст. 24 КЗпП України.
В акті інспекційного відвідування зазначено, що позивачкою укладено з ОСОБА_4 договір від 31.12.2018р., предметом якого є надання послуг по прибиранню прибудинкової території ОСББ, прибирання та очищення від бруду під`їздів будинку, та складається з придбання снігу, посипання доріжок, прибирання сміття, чистка дворових урн від сміття на прибудинковій території, прибирання під`їздів будинку ОСББ Виконавцем за усним або письмовим звернення Замовника. Строк дії договору складає один місяць і визначається періодом з 01.01.2019р. по 31.01.2019р. Договір від 01.05.2019р., строк дії договору складає один місяць і визначається періодом з 01.05.2019р. по 31.05.2019р. Договір від 01.08.2019р., строк дії договору складає два місяці і визначається періодом з 01.08.2019р. по 30.09.2019р.
Також, позивачкою укладено з ОСОБА_3 договір від 28 лютого 2019р., предметом якого є надання послуг по прибиранню прибудинкової території ОСББ, прибирання та складається з прибирання сміття, чистка дворових урн від сміття на прибудинковій території Виконавцем за усним або письмовим звернення Замовника. Строк дії договору складає два місяці і визначається періодом з 01.03.2019р. по 30.04.2019р. Договір від 01.06.2019р., строк дії договору складає три місяці і визначається періодом з 01.06.2019р. по 31.08.2019р.
Крім того, ФОП ОСОБА_1 укладено з ОСОБА_2 договір від 31.01.2019р., предметом якого є надання послуг по прибиранню прибудинкової території ОСББ, та складається з придбання снігу, посипання доріжок, прибирання сміття, чистка дворових урн від сміття на прибудинковій території Виконавцем за усним або письмовим звернення Замовника. Строк дії договору складає два місяці і визначається періодом з 01.02.2019р. по 31.03.2019р. Договір від 01.06.2019р., строк дії договору складає три місяці і визначається періодом з 01.06.2019р. по 31.08.2019р.
Всі фізичні особи, які за договорами є виконавцями, протягом 2018-2019р.р. отримували винагороду за актами прийому наданих послуг (виконаних робіт), копії яких наявні в матеріалах справи.
З огляду на регулярний характер виконуваної працівниками роботи, відсутність конкретного результату праці, враховуючи специфіку такої роботи, в ході проведення інспекційного відвідування було встановлено фактичний допуск 3х працівників до роботи у позивача, а саме а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника та без повідомлення відповідного центрального органу виконавчої влади, що порушує вимоги ч.1 ст.21,ч.ч.1, 3 ст. 24 КЗпП України.
На підставі акта №ДН3142/1510/АВ від 30.10.2019р. винесено припис про усунення виявлених порушень від 31 жовтня 2019 року №ДН3142/1510/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути такі порушення: у строк до 15.11.19р.
Частиною 1 ст. 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Статтею 4 цього КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
У відповідності до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (ст. 23 КЗпП України).
Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно п. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови :акти, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно частин 1, 2 статті 928 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно - правовими договорами процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
Підрядник, який працює згідно з цивільно - правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.
Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально - визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.
Предметом трудового договору є власна праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно - правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу роботи.
Процедуру проведення управлінням Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 823 від 21.08.2019 року (далі - Порядок № 823).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку № 823 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Згідно з пунктами 20, 22, 24 Порядку № 823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування. Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання. У разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Суд звертає увагу, що визначальним для вирішення спірних правовідносин у цій справі є наявність чи відсутність ознак трудових правовідносин між позивачем та трьома фізичними особами, з якими укладено договори про надання послуг по прибиранню прибудинкової території.
Так, судом встановлено, що 30 жовтня 2019р. інспекторами праці Дуднік О.М., Клімчуком О.В. було складено акт інспекційного відвідування №ДН3142/1510/АВ, яким встановлено факт порушення трудового законодавства, що полягає у фактичному допуску працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до виконання роботи без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування ССВ.
Суд дослідивши вищевказані договори, укладені позивачем з фізичними особами: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 встановив, що предметом вказаних договорів є виконання робіт, зокрема надання послуг по прибиранню прибудинкової території ОСББ, прибирання та очищення від бруду під`їздів будинку, прибирання снігу, тощо виконавцем за усним або письмовим зверненням замовника.
Таким чином, протягом 2018-2019 років між ФОП ОСОБА_1 та трьома фізичними особами були укладені договори надання послуг по прибиранню прибудинкової території. Вказані цивільно-правові договори містять ознаки притаманні саме трудовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником.
Вищевказаним договорами не встановлено обсяг послуг, які надають виконавці у конкретних фізичних величинах, які підлягають вимірюванню, а зазначено лише, що обов`язки виконавця за договорами ЦПХ включають певні види робіт.
.Це вказує на те, що предметом цих цивільно-правових договорів є процес праці, а не тільки її кінцевий результат.
Крім того, судом встановлено що вищевказані особи систематично виконували певні трудові функції у господарській діяльності позивача, відповідно до визначеного виду виконуваної роботи, у встановлений строк.
Праця за вказаними угодами не є юридично самостійною, а здійснювалась у межах господарської діяльності позивача з систематичним виконанням трудових функцій.
Відтак, вказані договори, мали ознаки трудового характеру та підпадали під дію законодавства про працю в повному обсязі.
Водночас, дії позивача щодо надання трудовим договорам форми цивільно-правових договорів шляхом їх укладення, спрямовані на підміну трудовому договору цивільно-правовим, що у свою чергу перешкоджає реалізації фізичними особами права на працю, гарантованого Конституцією та Кодексом законів про працю України, а також права на соціальний захист у випадку безробіття, при тимчасовій втраті працездатності у разі нещасного випадку на виробництві або внаслідок професійного захворювання, права на відпочинок, щорічну оплачувану відпустку, право на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки.
Таким чином, суд погоджується із викладеними у Акті висновками відповідача про те, що позивачем здійснено допуск до роботи ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 без оформлення трудового договору у письмовій формі та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях ФОП ОСОБА_1 наявні порушення ч. 1, 3 ст.24 КЗпП України щодо не укладення із вищевказаними фізичними особами трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, на підставі Акту №ДН3142/1510/АВ від 30.10.2019р. та у відповідності до Порядку №823, Головним Управлінням винесено припис про усунення виявлених порушень від 31 жовтня 2019 року №ДН3142/1510/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути такі порушення: у строк до 15.11.19р.
За приписами ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на сукупність встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд прийшов до висновку, що припис про усунення виявлених порушень від 31 жовтня 2019 року №ДН3142/1510/АВ/П, винесений Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, відповідає вимогам чинного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова