Справа № 1140/3204/18
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року м. Кропивницький Справа № 1140/3204/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Сагуна А.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області до Успенського сільського будинку культури, третя особа Успенська сільська рада, про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), -

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області звернулося до суду з позовною заявою про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Успенського сільського будинку культури у вигляді зупинення роботи (експлуатації) будівлі Успенського сільського будинку культури, що розташована за адресою: вул. Парадна, 25, с. Успенка, Онуфрієвський район, Кіровоградська область, шляхом заборони її використання (експлуатації) Успенським сільським будинком культури та опечатуванням (опломбуванням) вхідних дверей до вказаної будівлі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатом проведення перевірки на об`єкті відповідача встановлено порушення приписів Кодексу цивільного захисту України та Правил пожежної безпеки в Україні, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей. В такому стані пожежної та техногенної безпеки об`єкту перевірки відвідувачі та персонал постійно перебувають в умовах, коли існує реальна загроза втрати життя, отримання травм, шкоди своєму здоров`ю через невиконання та ігнорування посадовими особами відповідача вимог законодавства з питань пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту. Враховуючи наведені обставини позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Успенську сільську раду (а.с. 1).

Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також встановлено третій особі п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання пояснень на позовну заяву (а.с. 1).

Станом на день винесення рішення у справі відповідачем не подано відзив на позовну заяву. Представником третьої особи не подано пояснень на позовну заяву.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року провадження у даній справі було зупинене у зв`язку зі зверненням обох сторін з клопотанням про надання їм додаткового часу для примирення, шляхом усунення порушень вимог пожежної безпеки (а.с.54).

В подальшому ухвалами суду від 31.05.2019, а також від 06.09.2019 строки зупинення провадження продовжено у зв`язку з необхідністю надання додаткового часу для усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у повному обсязі (а.с.81, 106).

Ухвалою суду від 10 квітня 2020 року поновлено провадження у справі (а.с. 130).

Учасники справи в судові засідання, призначені на 20.03.2020, 10.04.2020 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином (а.с. 114, 123, 126-127).

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони (а.с. 128).

Згідно протоку судового засідання, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України розгляд справи продовжено у письмовому провадженні (а.с. 129).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Успенський сільський будинок культур (вул. Парадна, 25, с. Успенка, Онуфрієвський район, Кіровоградська область) відноситься до об`єктів з масовим перебуванням людей, тобто забезпечення на ньому безпеки, у тому числі пожежної та техногенної є першочерговим завданням, оскільки у разі виникнення надзвичайної ситуації на ньому створюється велика небезпека та ймовірність травмування і загибелі людей.

Відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, статті 5 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 № 1104 «Про затвердження переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу УДСНС України у Кіровоградській області від 19.09.2018 № 247 «Про затвердження плану перевірок на IV квартал 2018 року» та наказу Онуфріївського районного сектора УДСНС України в області від 25.09.2018 № 16 головним державним інспектором з нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки у Онуфріївському районі УДСНС України у Кіровоградській області Кохном Р.І. на підставі посвідчення від 12.11.2018 № 58 у період з 12 по 16 листопада 2018 року проведено планову перевірку Успенського сільського будинку культури, що розташований за адресою: вул. Парадна, 25, с. Успенка, Онуфріївський район, Кіровоградська область, з метою додержання (виконання) вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки (а.с. 19-20).

Про дату проведення планового заходу керівництво об`єкта вчасно повідомлено (а.с. 21).

За результатами планового заходу складено Акт перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки (далі - Акт) №57, який 16.11.2018, який вручено директору Успенського СБК Зубець В.П. та Успенському сільському голові ОСОБА_1 (а.с. 22-27).

Актом перевірки встановлені порушення Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 (зі змінами) (далі - ППБУ), Державних будівельних норм України «Системи протипожежного захисту», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.11.2014 № 312 (далі - ДБН В.2.5-56:2014), а саме:

- приміщення будівлі сільського будинку культури не обладнано системою протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації) (пункт 1.2 пункту 1 розділу V ППБУ, пункти 5.1, 5.3 таблиці А.1 додатка А ДБН В.2.5-56:2014);

- дерев`яні конструкції будівлі не піддано вогнезахисному оброблянню (пункт 2.5 пункту 2 розділу III ППБУ);

- не здійснено захист будівлі сільського будинку культури від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-3 8:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд" (пункт 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ);

- не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (пункт 1.20 розділу IV ППБУ);

- приміщення сільського будинку культури не забезпечено первинними засобами пожежогасіння (вогнегасники) згідно з нормами належності (пункти 3.6, 3.9 розділу V ППБУ);

- на об`єкті не встановлено протипожежний режим відповідним документом (наказом, інструкцією) (пункт 3 розділу II ППБУ);

- не розроблено та не затверджено керівником інструкції про заходи пожежної безпеки і не вивішено їх на видимих місцях (пункт 4 розділу II ППБУ);

- об`єкт не забезпечено адресним вказівником (назва вулиці, номер будинку) та не встановлено його на видному місці, освітлювальному у темний час доби (пункт 2.22 розділу III ППБУ);

- на віконних рамах будівлі сільського будинку культури встановлені на вікнах приміщень, де перебувають люди, ґрати які не розкриваються, не розсуваються та не знімаються. Під час перебування в цих приміщеннях людей ґрати мають бути відчинені (зняті) (пункт 2.16 розділу III ППБУ);

- світильники з лампами розжарювання в приміщеннях сільського будинку культури не обладнано захисним суцільним склом (ковпаками) (пункт 1.18 розділу IV ППБУ);

- в будівлі сільського будинку культури не влаштовано інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту (ст. 40 пункт 3 КЦЗУ);

- посадовими особами не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях» (пункт 16 розділу II ППБУ);

- посадові особи не пройшли функціональне навчання з питань цивільного захисту (стаття 91 КЦЗУ, п. 10, 11 ПКМУ № 819).

Зауважень і заперечень щодо здійсненої перевірки та складеного акта відповідачем не подано.

Під час розгляду справи представниками позивача здійснювався позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері технічної та пожежної безпеки з метою встановлення фактів усунення порушень виявлених під час первинної перевірки, згідно якого відповідач із 13 порушень усунув 9 (а.с.94-100).

Згідно акту № 17 від 13.03.2020 позивач не має можливості здійснити захід державного нагляду (контролю), про що й складено та направлено третій особі цей акт (а.с. 118-120).

Згідно письмових пояснень позивача залишаються не усунутими 4 порушення, що створюють загрозу для життя і здоров`я людей, а саме:

- приміщення будівлі сільського будинку культури не обладнано системою протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації) (порушення підпункту 1.2 пункту 1 розділу V ППБУ, пунктів 5.1, 5.3 таблиці А. 1 додатка А ДБНВ.2.5-56:2014);

- дерев`яні конструкції будівлі не піддано вогнезахисному оброблянню (порушення пункту 2.5 пункту 2розділу ІІІ ППБУ);

- не здійснено захист будівлі сільського будинку культури від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд" (порушення пункту 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ);

- посадові особи не пройшли функціональне навчання з питань цивільного захисту (порушення статті 91 КЦЗУ, п. 10, 11 ПКМУ № 819) (а.с. 116-117).

Враховуючи існування загрози життю та здоров`ю людей позивач просить застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду.

Згідно статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа (частина 4 статті 4 Закону №877-V).

Частиною 7 статті 7 Закону №877-V визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно зі статтею 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки визначені статтею 68 Кодексу цивільного захисту України, відповідно до якої посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Згідно з частиною 2 цієї статті повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Згідно з частиною другою статті 51 та частиною 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення техногенної та пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до пунктів 26, 33, 43 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Суд зазначає, що в контексті вищенаведених норм настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.

Враховуючи те, що заходи реагування застосовуються судом за позовом органу державного нагляду, останній повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто вказати та довести, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки.

Разом з тим, системно аналізуючи положення частини п`ятої статті 4 Закону №877-V та статей 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, суд також доходить висновку, що цими правовими нормами установлена можливість застосування як органом державного нагляду, так і судом різних заходів реагування за одні й ті самі порушення, при цьому критерієм їх розмежування є створення такими порушеннями загрози життю та здоров`ю людей і саме наявність такої загрози надає можливість для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

У контексті спірних правовідносин загрозу життю та здоров`ю людей створюють такі порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, які можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища (пункт 32 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України).

Такі порушення вимагають вжиття заходів реагування адміністративним судом у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

При цьому, суд враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Крім того, застосований до скаржника захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в закладі охорони здоров`я.

Також, такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.02.2019 року у справі №810/2400/18 (провадження №К/9901/67046/18) за позовом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Київській області до Комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська міська лікарня №1 про застосування заходів реагування.

З матеріалів справи вбачається, що виявлені порушення викликають необхідність застосування саме судом заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єкта, будівель, споруд відповідача, оскільки становлять реальну небезпеку, створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідачем до суду не надано доказів на підтвердження усунення всіх виявлених порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтував наявність підстав для застосування заходів реагування державного нагляду (контролю) щодо Успенського сільського будинку культури у вигляді зупинення роботи (експлуатації) будівлі Успенського сільського будинку культури, що розташована за адресою: вул. Парадна, 25, с. Успенка, Онуфрієвський район, Кіровоградська область, шляхом заборони її використання (експлуатації) Успенським сільським будинком культури та опечатуванням (опломбуванням) вхідних дверей до вказаної будівлі до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Оскільки, відповідно до приписів ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області (вул. Пашутінська, 1, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25015, ) до Успенського сільського будинку культури (вул. Парадна, 25, с. Успенка, Онуфрієвський район, Кіровоградська область, 28120, ), третя особа Успенська сільська рада (вул. Республіканська, 11, с. Успенка, Онуфріївський район, Кіровоградська область, 28120, ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) - задовольнити.

Застосувати захід реагування у сфері державного нагляду (контролю) щодо Успенського сільського будинку культури у вигляді зупинення роботи (експлуатації) будівлі Успенського сільського будинку культури, що розташована за адресою: вул. Парадна, 25, с. Успенка, Онуфрієвський район, Кіровоградська область, шляхом заборони її використання (експлуатації) Успенським сільським будинком культури та опечатуванням (опломбуванням) вхідних дверей до вказаної будівлі до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун