Справа № 380/1934/20
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/1934/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Наталії Іванівни, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області 79003, м.Львів, вул. Стрийська,35; код ЄДРПОУ 4314039) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу в розмірі 58 211,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач має податкову заборгованість, яка виникла внаслідок несплати податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, яке відмінне, від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 56 751,55 грн. та податкову заборгованість, яка виникла внаслідок несплати податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, яке відмінне, від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 1459,91 грн. Податкове зобов`язання визначене платнику податків контролюючим органом шляхом винесення податкових повідомлень рішень. Оскільки відповідач не сплатив ці зобов`язання у встановлені законом строки, такі набули статусу податкового боргу. Податкова вимога скеровувалася відповідачу 13.02.2018 році, проте не призвела до сплати податкового боргу у добровільному порядку. Тож, оскільки вжиті позивачем заходи не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, тому контролюючий орган звернувся із означеним позовом до суду.

Ухвалою суду від 11.03.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

На виконання вимог частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд перевірив вказані у позовній заяві відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) та отримав підтвердження відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області про достовірність цієї інформації.

Відповідач не надіслав суду відзив на позов та не повідомив про поважність причин ненадання відзиву. Ухвалу суду про відкриття провадження позивач отримав 19.03.2020, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. З огляду на ці обставини суд на підставі частини п`ятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами) в межах строку, визначеного статтею 258 КАС України.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 має податкову заборгованість перед бюджетом, яка становить 58 211,46 грн.

Податковий борг виник внаслідок несплати :

податку на нерухоме майно, яке відмінне, від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 56 751,55 грн., що становить нараховані контролюючим органом суми коштів відповідно до:

- податкового повідомлення-рішення: № 469473-13 від 25.07.2017, яким визначено суму грошового зобов`язання в розмірі 27 157,95 грн.

- податкового повідомлення-рішення: № 15740-13 від 26.02.2018, яким визначено суму грошового зобов`язання в розмірі 29 593,60 (а.с. 10);

податку на нерухоме майно, яке відмінне, від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 1459,91 грн. що становить нараховані контролюючим органом суми коштів відповідно до податкових повідомлень рішень:

- податкового повідомлення-рішення: № 15739-13 від 26.02.2018, яким визначено суму грошового зобов`язання в розмірі 983,47 грн.;

- податкового повідомлення-рішення: № 469474-13 від 25.07.2017, яким визначено суму грошового зобов`язання в розмірі 476,44 грн.

Рішення контролюючого органу скеровувалось на податкову адресу платника податків, у визначеному ПК України порядку не оскаржувалось.

З метою погашення податкового боргу позивач надіслав ОСОБА_1 податкову вимогу від 13.02.2018 № 17422-17 (а.с. 6).

Відомості про актуальний стан заборгованості підтверджуються довідкою ГУ ДПС у Львівській області № 3291/10/55.08-11 від 09.12.2019 про податкову заборгованість (а.с.4).

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Відповідно до пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За визначенням, наведеним в підпункті 14.1.54. пункту 14.1 статті 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді спадщини, подарунків, виграшів, призів.

Згідно з статтею 163 ПК України об`єктом оподаткування є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. статті 16 ПК України).

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України). Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 ст.56 ПК України).

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3. статті 57 ПК України).

Згідно з пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пункту 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (пункт 87.11. статті 87 ПК України).

Згідно з підпунктами 95.1-95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

На підставі податкових повідомлень-рішень: № 469473-13 від 25.07.2017, № 15740-13 від 26.02.2018, № 15739-13 від 26.02.2018, № 469474-13 від 25.07.2017 ОСОБА_1 контролюючий орган визначив суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, яке відмінне, від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості та податкову заборгованість, яка виникла внаслідок несплати податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, яке відмінне, від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Ці рішення скеровано на податкову адресу платника податків. Ці рішення в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалось. З метою спонукати відповідача сплатити узгоджене грошове зобов`язання контролюючий орган надіслав платнику податку податкову вимогу № 17422-17 від 13.02.2018, що направлялась платнику і залишена останнім без реагування (а.с.6).

Станом на день розгляду справи у суді, відповідач відзиву по суті позовних вимог чи доказів сплати податкового боргу в розмірі 58 211,46 грн. до суду не надав.

Отже, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки, позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.

Керуючись ст. ст. 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262, Кодексу адміністративного судочинства України, п.3 розділу VI "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом, - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету 58 211 (п`ятдесят вісім тисяч двісті одинадцять) грн. 46 коп. податкового боргу.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Згідно з пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Сподарик Н.І.