Справа № 440/2237/19
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 квітня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/2237/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши у письмовому провадженні звернення ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України (подана у формі позовної заяви про протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в особі начальника Тараторіна В.Н. в зв`язку з невиконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 справа № 440/2237/19 та в зв`язку із зменшенням пенсійної виплати встановленої рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2014, справа № 554/3179/14-а), зобов`язати його вчинити певні дії і встановити судовий контроль за виконання прийнятого судового рішення відповідно до вимог статті 382 КАС України) у справі № 440/2237/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

25.06.2019 ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач) про визнання дій (бездіяльності) по невиконанню в повному обсязі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2014, справа № 554/3179/14-а - неправомірними (протиправними) та такими, що порушують право на отримання повної пенсії та зобов`язання виконати в повному обсязі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2014, для чого: перерахувати та доплатити донараховану пенсію за кожний рік понаднормованої роботи в розмірі: з 01.05.2015 по 01.05.2016 - у розмірі 31% заробітку; з 01.05.2016 по 01.05.2017 - у розмірі 32% заробітку; з 01.05.2017 по 01.05.2018 - у розмірі 33% заробітку; з 01.05.2018 по 01.05.2019 - у розмірі 34% заробітку; з 01.05.2019 - у розмірі 35% заробітку; нарахувати та індексувати даний вид пенсії в подальшому.

Рішенням суду від 19 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не здійснення доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 56 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII з 01.05.2015 по 01.05.2016 - у розмірі 31% заробітку; з 01.05.2016 по 01.05.2017 - у розмірі 32% заробітку; з 01.05.2017 по 01.05.2018 - у розмірі 33% заробітку; з 01.05.2018 по 01.05.2019 - у розмірі 34% заробітку; з 01.05.2019 - у розмірі 35% заробітку. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії за понаднормовий стаж у порядку, передбаченому частиною другою статті 56 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.05.2015 по 01.05.2016 - у розмірі 31% заробітку; з 01.05.2016 по 01.05.2017 - у розмірі 32% заробітку; з 01.05.2017 по 01.05.2018 - у розмірі 33% заробітку; з 01.05.2018 по 01.05.2019 - у розмірі 34% заробітку; з 01.05.2019 - у розмірі 35% заробітку. У задоволенні позову в іншій частині вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 17 вересня 2019 року.

19 вересня 2019 року Полтавський окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

18 березня до суду надійшло звернення ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України (подана у формі позовної заяви про протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в особі начальника Тараторіна В.Н. в зв`язку з невиконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 справа № 440/2237/19 та в зв`язку із зменшенням пенсійної виплати встановленої рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2014, справа № 554/3179/14-а), зобов`язати його вчинити певні дії і встановити судовий контроль за виконанням прийнятого судового рішення відповідно до вимог статті 382 КАС України), відповідно до якої заявник просить:

визнати дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в особі начальника Тараторіна В.Н. в зв`язку з невиконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 справа № 440/2237/19 та в зв`язку із зменшенням пенсійної виплати встановленої рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2014, справа № 554/3179/14-а протиправними;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в особі начальника Тараторіна В.Н. забезпечити виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 справа № 440/2237/19, який зобов`язав зазначеного відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії за понаднормовий стаж у порядку, передбаченому частиною другою статті 56 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.05.2015 по 01.05.2016 - у розмірі 31% заробітку; з 01.05.2016 по 01.05.2017 - у розмірі 32% заробітку; з 01.05.2017 по 01.05.2018 - у розмірі 33% заробітку; з 01.05.2018 по 01.05.2019 - у розмірі 34% заробітку; з 01.05.2019 - у розмірі 35% заробітку;

встановити відповідно до ст. 382 КАС України судовий контроль за виконанням рішення в даній адміністративній справі;

якщо рішення в даній справі буде прийняте на користь заявника - зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в особі начальника Тараторіна В.Н., в установлений судом термін, надати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 19 березня 2020 року звернення ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України (подана у формі позовної заяви про протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в особі начальника Тараторіна В.Н. в зв`язку з невиконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 справа № 440/2237/19 та в зв`язку із зменшенням пенсійної виплати встановленої рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2014, справа № 554/3179/14-а), зобов`язати його вчинити певні дії і встановити судовий контроль за виконання прийнятого судового рішення відповідно до вимог статті 382 КАС України) у справі № 440/2237/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто заявнику без розгляду.

30 березня 2020 року до суду повторно надійшло звернення ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України (подана у формі позовної заяви про протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в особі начальника Тараторіна В.Н. в зв`язку з невиконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 справа № 440/2237/19 та в зв`язку із зменшенням пенсійної виплати встановленої рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2014, справа № 554/3179/14-а), зобов`язати його вчинити певні дії і встановити судовий контроль за виконання прийнятого судового рішення відповідно до вимог статті 382 КАС України) з аналогічними вимогами разом з доказами направлення відповідачеві та примірником такого звернення з доданими до нього документами.

Ознайомившись з даною заявою, суд, виходячи з повноважень суду щодо здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, розцінив дану заяву, як заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у порядку, визначеному статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 таке звернення позивача призначено до розгляду у письмовому провадженні.

13 квітня 2020 року до суду надійшов відзив, у якому представник відповідача звертав увагу на те, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 у цій справі проведено нарахування пенсії позивачу за період з 01.05.2015 по 01.05.2016 - у розмірі 31% заробітку; з 01.05.2016 по 01.05.2017 - у розмірі 32% заробітку; з 01.05.2017 по 30.06.2017 - у розмірі 33% заробітку. Разом з цим, пенсію за період з 01.07.2017 по 30.09.2017 обчислено по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2019. З 01.10.2017 здійснено перерахунок доплати до пенсії за віком за понаднормативний стаж згідно рішення суду від 15.08.2019 у розмірі 35% заробітку. З 11.07.2017 виплату доплати згідно з рішенням суду від 15.08.2019 припинено у зв`язку з внесенням змін до статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і доплату за понаднормативний стаж встановлено згідно статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно довідки управління з питань виплати пенсій донарахована за рішенням суду від 15.08.2019 сума з урахуванням виплачених сум, з 01.05.2015 становить 1019,46грн, яка виплачена ОСОБА_1 в лютому 2020 року через поточний рахунок в банківській установі. Зважаючи, що на думку відповідача, рішення суду виконане в добровільному порядку, підстави для встановлення судового контролю - відсутні.

Розглянувши подану заяву та матеріали адміністративної справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд. У свою чергу, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголосив, що "<…> це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію <…>. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97, пункт 41). "<…> Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок <…> саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції" (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.09 (заява №40450/04), пункти 51, 54).

Отже, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Рішенням суду у цій справі зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії за понаднормовий стаж у порядку, передбаченому частиною другою статті 56 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.05.2015 по 01.05.2016 - у розмірі 31% заробітку; з 01.05.2016 по 01.05.2017 - у розмірі 32% заробітку; з 01.05.2017 по 01.05.2018 - у розмірі 33% заробітку; з 01.05.2018 по 01.05.2019 - у розмірі 34% заробітку; з 01.05.2019 - у розмірі 35% заробітку.

Згідно відзиву відповідача на виконання рішення суду відповідачем проведено нарахування пенсії позивачу за період з 01.05.2015 по 01.05.2016 - у розмірі 31% заробітку; з 01.05.2016 по 01.05.2017 - у розмірі 32% заробітку; з 01.05.2017 по 30.06.2017 - у розмірі 33% заробітку. Разом з цим, пенсію за період з 01.07.2017 по 30.09.2017 обчислено по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2019. З 01.10.2017 здійснено перерахунок доплати до пенсії за віком за понаднормативний стаж згідно рішення суду від 15.08.2019 у розмірі 35% заробітку. З 11.07.2017 виплату доплати згідно з рішенням суду від 15.08.2019 припинено у зв`язку з внесенням змін до статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і доплату за понаднормативний стаж встановлено згідно статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно довідки управління з питань виплати пенсій донарахована за рішенням суду від 15.08.2019 сума з урахуванням виплачених сум, з 01.05.2015 становить 1019,46 грн, яка виплачена ОСОБА_1 в лютому 2020 року через поточний рахунок в банківській установі.

Таким чином, на думку відповідача, останній виконав рішення суду.

Разом з цим, оцінюючи такі твердження пенсійного органу, суд приходить до висновку, що рішення суду залишається фактично не виконаним в частині виплати доплати до пенсії за понаднормовий стаж у порядку, передбаченому частиною другою статті 56 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII, з урахуванням раніше виплачених сум, а саме за період починаючи з 11.10.2017 по 01.05.2018 - у розмірі 33% заробітку; з 01.05.2018 по 01.05.2019 - у розмірі 34% заробітку; з 01.05.2019 - у розмірі 35% заробітку. У цій частині відповідач посилається на те, що припинено виплату доплати у зв`язку з внесенням змін до статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і доплату за понаднормативний стаж встановлено згідно статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Оцінюючи наведені доводи пенсійного органу, суд зауважує, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок. Водночас затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Європейський суд з прав людини у пункті 46 Рішення від 15.10.09 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання (див. рішення у справі "Метаксас проти Греції" (Metaxas v. Greece), N 8415/02, п. 19, від 27 травня 2004 року; та у справі "Лізанець проти України" (Lizanets v. Ukraine), N 6725/03, п. 43, від 31 травня 2007 року). У таких справах відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання (див. згадане вище рішення у справі Бурдова (N 2), п. 68).

Так, при вирішенні даного спору, надаючи оцінку спірним правовідносин, суд виходив саме з положень вказаних норм та їх застосуванню до позивача, а також встановленими рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2014 у справі № 554/3179/14-а обставинами.

До того ж, право позивача на отримання пенсії за минулий період чітко закріплено у статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою встановлено, що частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Викладене відповідачем не спростоване належними поясненнями.

Конституційний Суд України у Рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2).

У преамбулі до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Крім того, як визначено статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 за заявою №31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі" зазначив, що принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в статті 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й - що безпосередньо випливає з цього обов`язку - забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя (пункт 184).

Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження обставин викладених ним у відзиві від 09.04.2020 №1600-0803-8/12585, у тому числі з урахуванням того, що частина документів матеріалів пенсійної справи, яка долучена відповідачем до такого відзиву є нечитабельною, неякісно виготовленні копії документів у зв`язку із чим частина таких документів є нечитабельною, в них відсутня частина змісту, реквізитів та іншої інформації таких документів. Протокол від 09/01/2020 містить інформацію лише за частину періоду, а саме за період з 05 місяця 2015 року по 6 місяць 2017 року та без розрахунку доплат у відсотках по відношенню до призначеної пенсії.

Підсумовуючи вищевикладене, суд визнає неприйнятними доводи відповідача про припинення виплат доплати позивачу до пенсії у порядку та розмірах визначених в рішенні суду від 15.08.2019.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що наявність обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, є підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення відповідно до статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

Однак, відповідач із заявами про встановлення або зміни способу чи порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення до суду не звертався. При цьому, рішення суду у даній справі не оспорювалось до апеляційної інстанції.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Оскільки у наведеній нормі зазначено, що судовий контроль встановлюється після ухвалення судового рішення у справі (вживається словосполучення "суд, який ухвалив"), то можна дійти висновку, що для встановлення судового контролю повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення по справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення.

Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення.

Вказана позиція узгоджується із висловленою позицією в ухвалі Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №800/592/17.

Разом з цим, що стосується вимог позивача, викладеними у заяві, суд зазначає, що відповідні вимоги не кореспондуються з нормами Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим належним способом захисту порушеного права у порядку здійснення судового контролю за виконанням суб`єктом владних повноважень рішення в адміністративній справі, є зобов`язання відповідача подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 15.08.2019 у даній справі упродовж одного місяця з моменту проголошення цієї ухвали суду.

Водночас суд звертає увагу позивача на те, що порядок виконання судових рішень в адміністративних справах визначено статтями 372, 373 Кодексу адміністративного судочинства України та Законом України "Про виконавче провадження".

Керуючись статтями 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Звернення ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України (подана у формі позовної заяви про протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в особі начальника Тараторіна В.Н. в зв`язку з невиконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 справа № 440/2237/19 та в зв`язку із зменшенням пенсійної виплати встановленої рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2014, справа № 554/3179/14-а), зобов`язати його вчинити певні дії і встановити судовий контроль за виконання прийнятого судового рішення відповідно до вимог статті 382 КАС України) у справі № 440/2237/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 15 серпня 2019 року у справі №8440/2237/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії упродовж одного місяця з моменту проголошення цієї ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Г. Ясиновський