Справа № 404/1467/20
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1467/20
Номер провадження 2-а/404/126/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Барахманської А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенанта поліції Дюкарева Олексія Ігоровича (четвертий батальйон, сьома рота), (місце знаходження: 03151, місто Київ, вулиця Народного Ополчення, будинок № 9), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 03151, місто Київ, вулиця Народного Ополчення, будинок № 9), про визнання дії інспектора неправомірними, та визнання протиправною і скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дії інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві, лейтенанта поліції Дюкарєва Олексія Ігоровича, та визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серія ЕАК № 2147850 від 23 лютого 2020 року .

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 березня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції (а.с. 21-22).

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 23 лютого 2020 року відносно позивача інспектором Управління патрульної поліції в місті Києві, лейтенантом поліції Дюкарєвим Олексієм Ігоровичем складено постанову серії ЕАК № 2147850 від 23 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Але позивач вважає, що керував транспортним засобом дотримуючись Правил дорожнього руху, зазначеного правопорушення не вчиняв, відтак вину у вчиненні адміністративного правопорушення позивач не визнає, а вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 33-34).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с. 29).

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с. 30).

Зважаючи на те, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов`язковою, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Інспектором Управління патрульної поліції в місті Києві, лейтенантом поліції Дюкарєвим Олексієм Ігоровичем 23 лютого 2020 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2147850 від 23.02.2020 року, в якій зазначено, що 23 лютого 2020 року о 02 год. 55 хв. в місті Києві, бульвар Тараса Шевченка 11, водій, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf державний номер НОМЕР_2 здійснив проїзд перехрестя на забороняючий рух червоний сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 е Правил дорожнього руху - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняючі рух.

До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 7).

Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки, як викладено в позові, позивач не порушував Правил дорожнього руху, перехрестя проїхав на зелений сигнал світлофора при цьому перетнувши стоп-лінію та закінчив маневр на миготливий зелений сигнал світлофора, що дозволено пунктом 16.8 Правил дорожнього руху. Вказав, що позивачу необхідно було закінчити маневр так як за ним на швидкості рухався автомобіль, і в такому випадку екстрене гальмування призвело б до дорожньо-транспортної пригоди.

У встановлений ухвалою строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, позивачем порушено вимоги пункту 8.7.3.е Правил дорожнього руху, і дане правопорушення підтверджується показаннями свідка на нагрудну камеру відповідача (а.с. 36-44). На підтвердження викладеного у відзиві надано диск із нагрудної камери 00569 (а.с.45).

Відповідач зазначав, що розглядаючи адміністративну справу поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами, а тому просив відмовити у задоволенні позову.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У пунктах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Пунктами 1.1, 1,9 Правил дорожнього руху передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.7.3.е Правил дорожнього руху України, встановлено що, сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, містить склад правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зобов`язує орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності до статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення зазначено наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис з нагрудної камери інспектора, проте він не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки даний відеозапис не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду № 760/3696/16-а від 08 лютого 2018 року.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Матеріали вказаної адміністративної справи не містять належних доказів щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції при винесенні постанови про адміністративне правопорушення, повинні роз`яснити особі яка притягується до адміністративної відповідальності його права та обов`язки.

Але як вбачається з наданого відповідачем відеозапису, ним ці норми грубо порушені, та при складані оскаржуваної постанови, позивачу не було роз`яснено його права та обов`язки.

За таких обставин, оскільки у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, а відповідач всупереч статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України не надав суду належних та допустимих доказів правомірності оскаржуваної постанови, позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню в цій частині.

Щодо вимоги позовної заяви, в частині визнання протиправними дії інспектора щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне зазначити, що частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, нормами Кодексу адміністративного судочинства України у даному випадку не передбачено право суду на визнання або не визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними (незаконними), а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 251, 255, 280, 268, Кодексу України про адміністративні правопорушення; статтями 72, 75 77, 159, 247, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенанта поліції Дюкарева Олексія Ігоровича (четвертий батальйон, сьома рота), (місце знаходження: 03151, місто Київ, вулиця Народного Ополчення, будинок № 9), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 03151, місто Київ, вулиця Народного Ополчення, будинок № 9), про визнання дії інспектора неправомірними, та визнання протиправною і скасування постанови, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК № 2147850 від 23 лютого 2020 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенанта поліції Дюкарева Олексія Ігоровича щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК № 2147850 від 23 лютого 2020 року, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 15.04.2020 року.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда