Справа № 372/419/20
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

14 квітня 2020 року м. Київ № 372/419/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Головенко О.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області та Державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області про скасування рішень та зобов"язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області та Державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області та просить суд:

скасувати самовільні рішення, які виносив Бранець ОСОБА_4 . ОСОБА_5 . від 03.05.2001 № 24-8, від 19.02.2002 № 12-10 та від 09.12.2010 № 40 без згоди користувача земельної ділянки з порушенням ст. 140, 149 Земельного кодексу України;

зобов"язати Григорівську сільську раду Обухівського району Київської області та Державну виконавчу службу Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області виконати постанову суду від 21.07.2010 № 2а-364/10 і повернути земельну ділянку в повному обсязі згідно ст. 212 Земельного кодексу України;

ОСОБА_2 і Державну виконавчу службу Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області поставити на свої місця, а ОСОБА_3 , так як він зробив цей скандал навмисно, притягнути до відповідальності за перевищення прав під час виконання службових обов"язків, на що є стаття у Кримінальномому кодексі.

Ухвалою Обухівського районного суду від 29.01.2020 дану справу направлено на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 372/418/20 передано на розгляд судді Головенко О.Д.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 даний позов було залишено без руху, у зв"язку з його невідповідністю КАС України та запропоновано позивачу подати до суду уточнену позовну заяву, в якій позивачу необхідно уточнити склад учасників у справі, прохальну частину позову з урахуванням вказаних судом зауважень, а також вказати обов"язкові реквізити у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, клопотання про поновлення строку звернення до суду та докази поважності пропуску строку

10.04.2020 на виконання вимог ухвали суду від 23.03.2020 позивач направив заяву, відповідно до якої просить суд вирішити "скандал" та просить суд поновити строк звернення до суду.

Розглянувши матеріали позову та заяву, що надійшла до суду 10.04.2020 на виконання вимог ухвали суду від 23.03.2020, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 3 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Водночас, згідно з п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1, 2, 7, 8 ч. 1 ст. 4 КАС України наведені нижче терміни вживаються в такому значенні, окрім іншого, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій та предметом якого є рішення, дія чи бездіяльність, що на думку особи порушує його права, свободи або законні інтереси.

Одночасно суд акцентував увагу, що за змістом наведених норм Конституції України та КАС України, судова юрисдикція поширюється не загалом на всі суспільні відносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини. У свою чергу, неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Таким чином, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Також, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 522/3665/17 (провадження № К/9901/38991/18) констатував, що з огляду на вимоги ст. 2, 5 КАС України, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень. Також, Верховний Суд встановив, що в контексті завдань адміністративного судочинства (ст. 2 КАС України) звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту. При цьому, заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.

Також п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України визначено, що у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

У даному випадку позивачем звернуто позовні вимоги, зокрема, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не є суб`єктами владних повноважень у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Крім того, позивачем заявлено вимоги до Державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області, а саме позивач просить суд зобов"язати останього виконати рішення суду.

Суд наголошує на тому, що питання щодо виконання рішення суду вирішуються судом відповідно Розділу ІV КАС України.

Зокрема, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішуються судом в порядку, який визначений ст. 287 КАС України.

Позивач не усунув недоліки у цій частині та наразі позивачем порушено правило об"єданння позовних вимог, оскільки вони мають різний порядок розгляду.

Також суд звертає звернув увагу позивача на ч. 1 ст. 122 КАС України, відповідно до якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У ч. 2 ст. 122 КАС України зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, позивач просить суд скасувати рішення від 03.05.2001 № 24-8, від 19.02.2002 № 12-10 та від 09.12.2010 № 40, однак позивачем не подано клопотання про поновлення строку звернення до суду (з обгрунтованими письмовими доказами поважності пропуску строку), оскільки до суду він звернувся лише у січні 2020 року.

Частиною 1 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Верховного Суду, який у своїх рішеннях, зокрема від 08.08.2019 у справі № 127/13736/16-а (№ К/9901/42788/18) зазначає, що "незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами."

Судом було роз"яснено, що позивачеві слід надати клопотання про поновлення строку звернення до суду та докази на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали раніше звернутись до суду.

Пунктом 5 ч. 5 ст. 160 КАС Українив визначено, що у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У своїй заяві, що надішла до суду 10.04.2020 позивач просить суд поновити йому строк звернення до суду, однак позивачем не наведено обставини та докази, якими він обгрунтовує заявленне клопотання.

Крім того, п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України визначено, що у позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак в порушення зазначених вимог, позивачем не вказано обов"язкових реквізитів учасників спроцесу, а також заява, яка надійшла до суду 10.04.2020 також немає відповідних реквізитів.

Щодо позовних вимог, в частині притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , то дана вимога не розглядається в порядку адміністративного судочинства, про що позивача також було повідомлено.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З урахуванням викладеного, на думку суду, позивач не усунув недоліки позовної заяви, на які було йому вказано в ухвалі від 23.03.2020.

Водночас, суд звертає увагу, що позивачем порушено правила об"єднання позовних вимог, а саме позивачем заявлено вимоги до Державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області, які мають окремий порядок розгляду, що є також підставою для повернення даної позовної заяви.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 172 цього Кодексу).

Керуючись ст.ст. 169, 171, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області та Державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області про скасування рішень та зобов"язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

2.Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3.Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.