Справа № 240/1911/20
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року м. Житомир справа № 240/1911/20

категорія 102020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, третя особа: Громадська організація "Проти придурків та ідіотів" про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Генеральної прокуратури України у наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 17.12.2019;

- зобов`язати Генеральну прокуратуру України надати Хоменку Миколі Євгеновичу інформацію на його запит від 17.12.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач звернувся до Генеральної прокуратури України із запитом на інформацію, який було надіслано на електронну адресу відповідача. У вказаному запиті позивач просив відповідно до статті 34 Конституції України, пп.1 частини 1 ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" надати інформацію щодо кримінального провадження в досудовому кримінальному розслідуванні відкритому за ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 08 червня 2018 року у справі №757/24291/17-к. Однак, у строки встановлені законом, позивачу відповіді Генеральною прокуратурою України надано не було. Вважаючи таку відмову у наданні інформації протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Офіс Генерального прокурора, який є правонаступником Генеральної прокуратури України у строк та у порядку статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подав відзив на позовну заяву №15/2/2-23391-20 від 31.03.2020, який надійшов до суду 08.04.2020, в якому в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. При цьому зазначив, що ОСОБА_1 у позові зазначено, що його запит було направлено на офіційний сайт Генеральної прокуратури України. Як встановлено з додатків до позову, запит на публічну інформацію направлено позивачем електронною поштою на адресу , тоді як запити на інформацію мають подаватися на адресу електронної пошти: . Таким чином, позивачем направлено запит на електронну адресу, яка не є офіційною для приймання запитів на публічну інформацію в Офісі Генерального прокурора (Генеральній прокуратурі України).

Крім того, зазначено, що згідно з даними інформаційної системи "Система електронного документообігу органів прокуратури України" (СЕД), Книги обліку запитів на публічну інформацію, що надійшли до Генеральної прокуратури України та звіту вхідної електронної кореспонденції (адреса: ) запит на публічну інформацію ОСОБА_1 від 17.12.2019 до Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не надходив. А тому, в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

На офіційну електронну адресу суду 10 квітня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 15 квітня 2020 року здійснено заміну відповідача Генеральної прокуратури України на його правонаступника - Офіс Генерального прокурора.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що 17.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до Генеральної прокуратури України із запитом на інформацію, в якому на підставі статті 34 Конституції України, пп.1 частини 1 ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" просив надати інформацію про:

1) дату та № кримінального провадження в досудовому кримінальному розслідуванні відкритому за ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року у справі № 757/24291/17-к;

2) в якій стадії перебуває досудове кримінальне розслідування відкритому за ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року у справі № 757/24291/17-к;

3) посаду, прізвище, ім`я по батькові слідчого та прокурора, процесуального керівника в досудовому кримінальному розслідуванні відкритому за ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року у справі № 757/24291/17-к.

Також позивач зробив уточнення: ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року у справі № 757/24291/17-к зобов`язано уповноважених службових осіб Генеральної прокуратури України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості викладені повідомленні ОСОБА_1 від 25 квітня 2017 року, про вчинення кримінального правопорушення (щодо фальсифікації матеріалів кримінального провадження № 0000245), зобов`язано службову особу, яка внесла відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, надати заявнику документ, що підтверджує прийняття і реєстрацію заяви, та повідомити Печерський районний суд м. Києва про виконання ухвали, шляхом направлення копії витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань. Ухвала суду залишилась не виконаною, жодного документу заявнику, який відповідно до положень ст.55 КПК України, являється потерпілим у даному кримінальному провадженні не направлено (а.с.12).

В запиті позивач просив запитувану інформацію надати у визначений Законом строк, та вказував можливість надання інформації як на поштову так і електронну адресу позивача, які були вказані в зверненні.

Запит було направлено, як зазначено позивачем, на офіційний сайт Генеральної прокуратури України на електронну пошту на адресу , про що свідчить скрін-шот з журналу вихідної кореспонденції ІНФОРМАЦІЯ_1 за 17.12.2019 (а.с.13).

Однак, як зазначено позивачем в позовній заяві, в строки встановлені законодавством України відповідачем не надано інформації на вказаний вище запит, що і стало підставою звернення до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про інформацію" від 02 жовтня 1992 року №2657-ХІІ кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України "Про доступ до публічної інформації" №2939-VI від 13.01.2011 (далі - Закон №2939).

Відповідно до ст.1 Закону №2939 публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи з вищенаведеного, публічна інформація розглядається у двох аспектах: відомості - отримані або створені у процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; відомості, які знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. Закону №2939 доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до статті 5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації:

в офіційних друкованих виданнях;

на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет;

на єдиному державному веб-порталі відкритих даних;

на інформаційних стендах;

будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ст. 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону №2939 розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію врегульована ст.22 Закону №2939, відповідно до якої, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону №2939 відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

У відповідності до ч. 4 ст. 22 Закону № 2939 у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону № 2939 відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовий формі.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд зазначає, що розпорядник інформації повинен надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації, при цьому, такий повинен бути повним, достовірним та точним або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Як зазначалось раніше, 17.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до Генеральної прокуратури України із запитом на інформацію на підставі статті 34 Конституції України, пп.1 частини 1 ст.13 Закону №2939-VI (а.с.12).

Вказаний запит направлено, на електронну пошту , про що свідчить скрін-шот з журналу вихідної кореспонденції ІНФОРМАЦІЯ_1 за 17.12.2019 (а.с.13).

Відповідно до п.11 ч.1 ст.15 Закону №2939-VI розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, інформацію про діяльність суб`єктів владних повноважень, а саме про їхні місцезнаходження, поштову адресу, номери засобів зв`язку, адреси офіційного веб-сайту та електронної пошти, порядок складання, подання запиту на інформацію, оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, їх дій чи бездіяльності.

Відповідно до інформації, викладеної на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі "Звернутися" запитувач інформації може звернутися до Офісу Генерального прокурора із запитами на публічну інформацію:

- через скриньку за адресою: вул. Різницька, 13/15, місто Київ, 01001 (хол адміністративної будівлі);

- поштою (на адресу Офісу Генерального прокурора: вул. Різницька, 13/15, місто Київ, 01001);

- на електронну пошту: ;

- зателефонувавши за номером телефону (044)-596-70-70.

Таким чином, розпорядником інформації (відповідачем) на виконання п.11 ч.1 ст.15 Закону визначено та оприлюднено адресу електронної пошти для подання запитів на інформацію - .

В свою чергу, як зазначено позивачем в позовній заяві та встановлено із скріншоту електронного кабінету позивача, запит від 17.12.2019 надіслано на електронну адресу: .

З огляду на викладене, позивачем запит від 17.12.2019 направлено на електронну адресу, яка не є офіційною для приймання запитів на публічну інформацію в Офісі Генерального прокурора (Генеральній прокуратурі України).

Зазначення адреси у відзиві на адміністративний позов не спростовує того, що вона не є електронною адресою саме для приймання запитів на інформацію, оприлюдненою розпорядником інформації.

Крім того, як зазначено представником відповідача у відзиві на адміністративний позов, згідно з даними інформаційної системи "Система електронного документообігу органів прокуратури України" (СЕД), Книги обліку запитів на публічну інформацію, що надійшли до Генеральної прокуратури України та звіту вхідної електронної кореспонденції (адреса: ) запит на публічну інформацію ОСОБА_1 від 17.12.2019 до Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не надходив.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що оскільки позивач звернувся із запитом на електронну адресу (), яка не є офіційною електронною адресою Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) для приймання запитів на публічну інформацію, то відповідач був позбавлений можливості надати відповідь на його запит від 17.12.2019.

З огляду на викладене, оскільки запит ОСОБА_1 . від 17.12.2019 не надходив до Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора), тому відсутні підстави для визнання протиправною відмови Генеральної прокуратури України у наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 17.12.2019 та зобов`язання відповідача надати Хоменку Миколі Євгеновичу інформацію на його запит від 17.12.2019.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні даного позову слід відмовити.

Зважаючи на відсутність судових витрат у даній адміністративній справі питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, Київ11, Центральна Частина Києва, Київ, 01011. РНОКПП/), третя особа: Громадська організація "Проти придурків та ідіотів" (вул. Гагаріна, 48, м. Коростишів, Житомирська область, 12501, РНОКПП/) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 15 квітня 2020 року.

Суддя Л.А.Шуляк