Справа № 160/7834/19
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 160/7834/19
(суддя Озерянська С.І., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року у справі №160/7834/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 серпня 2019 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, згідно з яким просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не призначення з 01.12.2015 року додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до ч.1 п.б ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відмови у здійсненні перерахунку пенсії з 01 травня 2019 року, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплачувати з 01.12.2015 року ОСОБА_1 , додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до ч.1 п. б ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплачувати з 01.05.2019 року ОСОБА_1 , пенсію виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до ст. 382 КАС України подати до суду у 30-ти денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно відмовив у здійсненні перерахунку пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що у зв`язку з призначенням та обрахунком пенсії по інвалідності позивачу, відповідно до Закону України №2262-ХІІ, підстави для перерахунку та виплати пенсії позивачу з 25.04.2019 року за Законом України №796-ХІІ відсутні, оскільки такому обрахунку має передувати звернення позивача до відповідача з заявою про переведення на пенсію за Законом України №796-ХІІ. Крім того, суд першої інстанції зробив висновок, що оскільки позивач має право як на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю згідно з Законом №796-ХІІ так і на підвищення згідно з Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", при цьому отримує підвищення до пенсії інвалідам війни 2 групи згідно з Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тому відсутні підстави на одночасне отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, віднесеної до 1 категорії, відповідно до статті 50 Закону №796-ХІІ.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач був впевнений, що з 01.12.2015 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» і тому всі його звернення від 19.09.2018 року, 15.11.208 року, 02.05.2019 року до відповідача стосувались саме здійснення перерахунку пенсії. Будь-яких доказів повідомлення позивача про необхідність написання ще однієї заяви про переведення з одного виду пенсії на інший відповідач суду не надав. Позивач має встановлене законом право на такий перерахунок.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 17.03.2005 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з надбавками, як інвалід війни 2 групи (при виконанні обов`язків) та за особливі заслуги у розмірі 35%.

З 21.10.2015 року ОСОБА_1 встановлена довічно II група інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції.

19.09.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018р. №6-р/2018 у справі №1-11/2018/3830/15 (а.с.22).

Листом від 28.09.2018 року № Т15182-18 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача, що відповідно до наданого посвідчення «Інваліда війни» до розміру пенсії було встановлено підвищення відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як особі з інвалідністю 2 групи у розмірі 40 % від прожиткового мінімуму для працездатних осіб та збільшено основний розмір пенсії на 25 % відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення». У зв`язку із набранням чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року № 112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» і «Про соціальний захист дітей війни», таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав. Враховуючи зазначене, правові підстави для призначення додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відсутні (а.с.25-27).

15.11.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року згідно з частиною 9 статті 59 Закону України «Про статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.23).

Листом від 26.11.2018 року № Т18009-18 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило у перерахунку пенсії позивача з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року, оскільки пенсію позивач отримує на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», отже норми Закону України «Про статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при розрахунку пенсії позивача не застосовуються (а.с. 28-29).

02.05.2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії по аналогії зі статтею 57 Закону України «Про статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження (а.с.24).

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 13.05.2019 року роз`яснило позивачу, що пенсія йому призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Крім цього зазначено, що рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019 року № 1-р(ІІ)/2019 не містить положень щодо порядку його виконання (а.с.30). Правомірність дій відповідача щодо не призначення позивачу з 01.12.2015 року додаткової пенсії відповідно до ч.1 п. б ст. 49 Закону №796-ХІІ та відмови у проведенні перерахунку пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону №796-ХІІ є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1-1 Закону України від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ), законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно із статті 11 Закону №2262-ХІІ, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і цим Законом.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, позивачу призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (а.с.75).

Згідно із статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-ХІ), пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частинами 1 та 2 статті 59 Закону №796-ХІ визначено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону. Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 59 Закону №796-ХІ, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що положення статті 59 Закону №796-ХІ та положення Закону №2262-ХІІ, за яким позивачу призначено пенсію по інвалідності стосуються різних видів пенсій, при цьому позивач отримує пенсію по інвалідності згідно з Законом №2262-ХІІ для розрахунку якої береться грошове забезпечення, в той час як пенсія по статті 59 Закону №796-ХІ розраховуються виходячи з мінімальної заробітної плати.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Позивач, виявивши бажання перейти з одного виду пенсії, яка виплачується йому за спеціальним Законом України №2262-ХІІ, на інший передбачений Законом України №796-ХІІ, повинен був звернутися із відповідною заявою до відповідача, проте такого звернення не вчинив.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що відповідач не надав суду доказів повідомлення позивача про необхідність написання ще однієї заяви про переведення з одного виду пенсії на інший є безпідставними, оскільки відповідач не наділений повноваженнями обирати той чи інший вид пенсії замість особи, якій вона призначається, при цьому чинне законодавство не покладає на пенсійний орган обов`язку щодо роз`яснення тих питань, які не були предметом звернення у заяві особи, якій призначено пенсію.

Щодо відмови у призначенні позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 49 Закону № 796-ХІІ, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону №796-ХІІ, в редакції чинній з 1 січня 2015 року, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відтак на час виникнення правовідносин, Кабінету Міністрів України надані повноваження щодо визначення порядку призначення додаткової пенсії, передбаченої Законом № 796-ХІІ.

Зазначені положення Закону №796-ХІІ І неконституційними не визнавались.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року №1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (Порядок №1210).

При цьому суд зазначає, що Рішенням Конституційного суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 по справі №1-11/2018 (3830/15) у статті 53 Закону №796-XII визнано неконституційним обмеження максимальним розміром додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю внаслідок Чорнобильської катастрофи. В той же час, положення ст.50 Закону №796-XII та п.26 розділу VІ "Прикінцеві і перехідні положення" Бюджетного кодексу України в частині, що делегує повноваження щодо визначення умов, порядку призначення та розмірів відповідних пенсійних виплат Кабінету Міністрів України, неконституційними не визнавались, тому, також є чинним та не визнаний неконституційним пункт 15-1 Порядку №1210.

Пунктом 13 Порядку №1210 визначено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах: 1) особам, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: інвалідам I групи - 474,5 гривні; 2) інвалідам II групи - 379,6 гривні; 3) інвалідам III групи - 284,7 гривні; 4) для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: інвалідам I групи - 341,64 гривні; інвалідам II групи - 227,76 гривні; інвалідам III групи - 170,82 гривні.

Пунктом 15-1 Порядку №1210 встановлено, що особи, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» і «Про соціальний захист дітей війни», таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав.

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам ІI групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи те, що позивач має право як на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю згідно з Законом №796-ХІІ так і на підвищення згідно з Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", при цьому отримує підвищення до пенсії інвалідам війни 2 групи згідно з Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тому відсутні підстави на одночасне отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, віднесеної до 1 категорії, відповідно до статті 50 Закону №796-ХІІ.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 19 лютого 2019 року у справі № 363/4916/16-а, від 10 квітня 2019 року у справі № 363/4821/16-а, від 24 квітня 2019 року у справі №363/3974/16-а.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року у справі №160/7834/19 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 14 квітня 2020 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко