Справа № 320/2267/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Горобцова Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року Справа № 320/2267/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Горяйнова А.М., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Київської митниці Державної митної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К»

до Київської митниці Державної фіскальної служби

про визнання протиправною та скасування консультації,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування консультації від 07.03.2019 № 2697/6/10-70-19-47 з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань державної митної справи.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що товар, який імпортувався позивачем, може бути класифікований як за кодом УКТ ЗЕД , так і - , що всі сумніви слід трактувати на користь суб`єкта господарювання і що відповідач не забезпечив належного розгляду поставленого позивачем питання та не спростував його доводів з приводу можливості декларування товару за кодом УКТ ЗЕД .

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову, наполягаючи на тому, що імпортований позивачем товар підлягає класифікації за кодом УКТ ЗЕД , а не за кодом , застосованим позивачем, що рішенням суду в іншій справі № 320/1285/19, яке набрало законної сили, установлено належність класифікації імпортованого ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» товару саме за кодом УКТ ЗЕД , що в товаросупровідних документах такий товар також класифіковано за УКТ ЗЕД .

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 було відкрито провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду на 10 липня 2019 року.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта, наголошуючи, що ним неодноразово ввозився на територію України та розмитнювався ідентичний товар за УКТ ЗЕД і що судовими рішеннями у справах №№ 359/2251/19, 320/844/19, 359/2251/19, які набрали законної сили, установлено правильність саме такої класифікації цього товару, а також, що такий же УКТ ЗЕД товару визначений у митній декларації країни відправлення.

Позивачем і відповідачем подано клопотання про заміну відповідача на правонаступника, у задоволенні якого відмовлено ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2020, що занесена до протоколу судового засідання, у зв`язку з тим, що Київська митниця ДФС () відповідно до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не припинена, а лише перебуває у стані припинення.

14.04.2020 у судове засідання сторони, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явилися. Клопотання про проведення судового розгляду справи в режимі відеоконференції у порядку ст. 195 КАС України до суду не надходили.

Від позивача надійшло клопотання про розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2020, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено зазначене клопотання позивача та вирішено перейти до розгляду в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України, з урахуванням того, що наявні у справі матеріали є достатніми для її вирішення апеляційним судом, а також того, що дана справа була розглянута судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» (далі - ТОВ «ЕПІЦЕНТР К») є юридичною особою, зареєстрованою 27.08.2003 Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією, що підтверджується інформацією в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

03.02.2014 між ТОВ «Епіцентр К» (замовник) і ТОВ «Транспортно-митний термінал-1» (декларант) укладено договір № 108 про надання послуг із декларування товарів та транспортних засобів.

Згідно з умовами вказаного договору позивач замовляє, а виконавець надає послуги з декларування митним органам України товарів і транспортних засобів замовника, діючи на підставі ліцензії на посередницьку діяльність митного брокера.

Декларування товарів та транспортних засобів включає в себе проведення усіх робіт і послуг, необхідних для успішного митного оформлення вантажів замовника. Найменування окремих послуг і робіт, які надаються виконавцем в рамках цього договору узгоджується сторонами в додатках, які є його невід`ємними частинами.

16.01.2017 між позивачем і компанією IDEAL STANDART - VIDIMA AD укладено контракт № 33/К70

На підставі вказаного контракту на адресу позивача неодноразово надходили партії товарів, у тому числі й «інсталяційні системи».

Вказаний товар заявлявся декларантом позивача відповідачу в товарній позиції згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) , як частини санітарно-технічного обладнання з чорних металів, а відповідач здійснював їх митне оформлення за вказаним кодом та пропускав на митну територію України, що підтверджується долученими до матеріалів справи митними деклараціями.

Наприкінці 2018 року відповідач, не зважаючи на незмінність норм матеріального права, що регулюють відповідні питання, застосував інших підхід до кваліфікації вищевказаного товару.

У зв`язку з тим, що 18.02.2019 компанією IDEAL STANDART - VIDIMA AD, на підставі укладеного контракту від 16.01.2017 було відвантажено на адресу ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» чергову партію товару, а саме санітарно-технічних виробів, у тому числі, частини сантехнічного обладнання з чорних металів - інсталяційна система для консольного унітаза, позивач звернувся до Київської митниці ДФС (лист від 28.02.2019 № 241/35) з проханням надати консультацію щодо класифікації коду товару «інсталяційна система» згідно УКТ ЗЕД.

07.03.2019 Київською митницею ДФС України надано консультацію № 2697/6/10-70-19-47 щодо класифікації товару, в якій зазначено, що за даними мережі інтернет інсталяція для унітазу - це спеціальна конструкція, що складається з металевої рами, до якої монтуються різноманітні механізми, що її призначенням є монтаж схованого в стіні бачка для унітазу, а несучою функцією - монтаж унітазів.

При цьому, у вказаній консультації відповідачем зроблено висновок, що основними складовими інсталяції для унітазу є пластиковий змивний бачок та стелаж (рама) для кріплення самого бачка та/або унітазів, а також, що інсталяція може містити в своєму складі зливний механізм, кнопки зливу, каналізаційні відводи, кріплення тощо.

За таких обставин у спірній консультації відповідач дійшов висновку, що основою ознакою інсталяції для унітазу є наявність в даному виробі пластикового змивного бачка, що надає їм основних властивостей виробів санітарно-технічного призначення з пластмас, і що класифікація таких товарів для цілей митного оформлення повинна здійснюватися згідно за кодом УКТ ЗЕД .

Вважаючи таку митну консультацію протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Міжнародною конвенцією про Гармонізовану систему опису та кодування товарів (дата підписання 14 червня 1983 року) (далі - Конвенція), Митним кодексом України (далі - МК України), Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII (далі - Закон № 584-VII), Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (далі - Порядок № 650).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. «а» ст. 3 Конвенція Договірна Сторона Конвенції зобов`язується, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходитися відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності справжньої Конвенції по відношенню до цієї Сторони.

Тим самим вона зобов`язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без яких-небудь доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об`єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

У частинах першій та другій статті 69 МК України визначено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних угрупувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з Порядком № 650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006" ЄАІС. При цьому така відповідність поділяється на три категорії:

а) ідентичні товари;

б) подібні (аналогічні) товари;

в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів "а" та "б" абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

Відповідно до ст. 67 МК України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Законом № 584-VII встановлено Митний тариф України, який є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів (ст. 1).

У Додатку до Закону № 584-VII визначено наступні класифікаційні характеристики товарів:

3922 - ванни, душi, умивальники, бiде, унiтази та їх сидiння i кришки для них, бачки зливні та аналогiчнi вироби санiтарно-технічного призначення з пластмас;

- інші.

7324 - обладнання санiтарно-технiчне та його частини з чорних металів;

73249000 - iншi, включаючи частини;

- інші.

Відповідно до Правила класифікації товарів 3 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

У частині четвертій статті 3 МК України передбачено, що в разі, якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Згідно зі статті 21 МК України за зверненнями підприємств та громадян, що переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або провадять діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу покладено на органи доходів і зборів (заінтересованих осіб), органи доходів і зборів безоплатно надають консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи.

Консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи надаються митницями за місцем розташування підприємств (за місцем проживання або тимчасового перебування громадян) або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в усній, письмовій або, за бажанням заінтересованої особи, електронній формі у строк, що не перевищує 30 календарних днів, наступних за днем отримання відповідного звернення. Консультації в письмовій формі надаються у вигляді рішень органів доходів і зборів.

Консультація з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи має індивідуальний характер і може використовуватися виключно особою, якій надано таку консультацію.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, періодично проводить узагальнення консультацій з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи, які стосуються значної кількості осіб або значних сум митних платежів, та затверджує своїми наказами узагальнені консультації, які підлягають оприлюдненню.

Не може бути притягнуто до відповідальності особу, яка діяла відповідно до консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи, наданої в письмовій або електронній формі, а також до узагальненої консультації, зокрема, на підставі того, що у подальшому такі консультації були змінені або скасовані.

Консультація з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи може бути оскаржена до органу вищого рівня в порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, або до суду як правовий акт індивідуальної дії, якщо вона, на думку заінтересованої особи, суперечить нормам відповідного акта законодавства. Визнання судом такої консультації недійсною є підставою для надання нової консультації з урахуванням висновків суду.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що митним законодавством регламентовано право суб`єкта господарювання звернутися до контролюючого митного органу за наданням консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи.

При цьому, зазначеному праву кореспондує обов`язок митниці надати таку консультацію, відповідно та на підставі норм чинного митного законодавства, з урахуванням його принципів та основних засад.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач скористався наданим йому правом на отримання митної консультації та звернувся до відповідача в порядку, передбаченому ст. 21 МК України, щодо визначення УКТ ЗЕД класифікації товару (інсталяційних систем), у зв`язку з чим відповідачем йому було надано відповідь від 07.03.2019 № 2697/6/10-70-19-47, яка за своїм змістом та сутністю є саме консультацією в розумінні вказаної норми митного законодавства та актом індивідуальної дії.

Тож, доводи апелянта про те, що така відповідь (лист) митниці мала лише рекомендаційно-роз`яснювальний характер та не є рішенням суб`єкта владних повноважень не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та спростовуються матеріалами справи.

Далі, аналізуючи інші доводи апелянта з приводу необхідності класифікації вказаного вище товару за УКТ ЗЕД , а не , колегія суддів звертає увагу на те, що основним елементом такого товару (інсталяційних систем) є саме його опорне металеве кріплення, за допомогою якого здійснюється його монтаж та забезпечується можливість відповідного цільового використання, що надає підстави для застосування саме класифікаційних ознак УКТ ЗЕД .

Разом з тим, пластиковий бочок, про який зазначає апелянт, є лише одним з елементів вказаної системи, який безумовно забезпечує її функціонування, але не визначає відповідної специфіки цільового призначення (монтування саме такого механізму), тому класифікація за УКТ ЗЕД не відповідатиме вищенаведеним Правила класифікації товарів 3 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД і застосування митницею цього коду суперечитиме засадам ст. 3 МК України, принципу «prima facie», принципу належного урядування та в кінцевому результаті призведе до необґрунтованого покладення на позивача додаткового майнового тягаря.

Разом з тим, судова колегія враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в п.п. 70, 71 рішення у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE («Рисовський проти України») заява № 29979/04 Європейським судом з прав людини підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування», відповідно до якого, в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Крім того, у рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року Європейський суд з прав людини наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Доводи апелянта про те, що в іншій справі № 320/1285/19 судом визначено саме код класифікації інсталяційних систем за УКТ ЗЕД групи 3922, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки у вказаному судовому рішенні предметом судового розгляду був інший спір, який виник за інших обставин. До того ж, у справах №№ 359/2251/19, 320/844/19, 359/2251/19 судовими рішеннями, що набрали законної сили, цей же товар класифіковано за УКТ ЗЕД групи 7324, обраної позивачем.

Крім того, апеляційний суд відзначає, що при наданні спірної митної консультації відповідачем не було встановлено, який саме компонент інсталяційної системи визначає її основну властивість, не надіслано запитів до виробника товару для з`ясування даного питання.

Водночас, як вбачається з матеріалів цієї справи компанією виробником товару, імпортованого позивачем, IDEAL STANDART - VIDIMA AD визначено, що його основним конструктивним елементом є металева рама, яка є несучою та без існування якої неможливо змонтувати всі інші компоненти системи.

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги також висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства», відповідно до яких усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія.

Принцип правової визначеності є необхідним елементом принципу верховенства права. В свою чергу, вимоги державного органу, які адресовані суб`єкту господарювання під час проходження тих чи інших адміністративних процедур, мають бути аналогічними із практикою застосування таких процедур і в інших аналогічних умовах.

Конституційний Суд України в рішенні від 29.06.2010 № 17-рп/2010 зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Перевіряючи всі доводи апелянта, колегія суддів також приймає до уваги правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», відповідно до якої «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення цього адміністративного позову.

Отже, судом першої інстанції повно і правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Київської митниці Державної митної служби України підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної митної служби України - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 14.04.2020.

Головуючий суддя

Судді: