Справа № 360/1576/20
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення заяви

21 квітня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1576/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши заяву Комунального підприємства «Креміннатеплокомуненерго» про забезпечення позову у справі № 360/1576/20 за позовом Комунального підприємства «Креміннатеплокомуненерго» до Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника в частині,

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Креміннатеплокомуненерго» (далі - позивач) до Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відповідач), в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барабаш Г.І. від 07 квітня 2020 року ВП № 61609853 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на рахунки №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, відкриті в ТВБВ № 10012/026 у філії Луганського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», та на всі інші відкриті рахунки, а також на кошти на рахунках, що можуть бути відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

21 квітня 2020 року Комунальне підприємство «Креміннатеплокомуненерго» подало заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити дію постанови заступника начальника Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барабаш Г.І. від 07 квітня 2020 року ВП № 61609853 про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів на суму 9774059,51 грн (дев`ять мільйонів сімсот сімдесят чотири тисячі п`ятдесят дев`ять грн 51 коп.) до набрання законної сили рішенням по справі № 360/1576/20.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Таким чином, оскаржувана постанова про арешт коштів боржника є актом індивідуальної дії. Арешт коштів боржника призведе до зупинки підприємства, що в подальшому унеможливить виплату заробітної плати працівникам підприємства та перешкодить сплаті єдиного соціального внеску та інших обов`язкових платежів. Фактичне виконання оскаржуваної постанови призведе до негативних наслідків та завдасть шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Ключовими ознаками індивідуального правового акта визначаються одноразовість його застосування та вичерпання дії фактом реалізації. Індивідуальний акт після його виконання породжує інші правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, у разі реалізації постанови заступника начальника Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барабаш Г.І. від 07 квітня 2020 року ВП № 61609853 про арешт коштів боржника, вона вичерпає свою дію фактом її стягнення, а тому надання у подальшому судом оцінки такому акту та його можливе скасування не забезпечить реального захисту порушених прав, а позивач, в разі задоволення позову, буде вимушений ініціювати інше провадження щодо стягнення з держави 9774059,51 грн, що потребує значних зусиль та часу і може призвести до додаткових витрат.

Невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При розгляді даної заяви суд враховує таке.

Згідно із частиною першою статті 153 КАС України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Заяву про забезпечення позову подано одночасно з пред`явленням позову до Луганського окружного адміністративного суду. Проте, заяву подано не до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. […] фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Оскільки постанова заступника начальника Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барабаш Г.І. про арешт коштів боржника від 07 квітня 2020 року ВП № 61609853 винесена при виконанні зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднані судові рішення, ухвалені за правилами однієї юрисдикції - господарської, її оскарження має відбуватись за правилами господарського судочинства шляхом подання скарги до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Ухвалою від 21 квітня 2020 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Комунального підприємства «Креміннатеплокомуненерго» до Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника в частині з роз`ясненням позивачеві права звернутися зі скаргою до господарського суду у порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що Луганський окружний адміністративний суд не є судом, повноважним розглядати заяву про забезпечення позову, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому заяву про забезпечення позову подано не до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити найменування суду.

У заяві позивачем зазначено Луганський окружний адміністративний суд, який не повноважний розглядати дану заяву.

Відповідно до частини сьомої статті 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

З огляду на наведене, оскільки заяву про забезпечення позову подано до Луганського окружного адміністративного суду, який не є судом, повноважним розглядати таку заяву, вона підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 152, 153, 154, 241, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути Комунальному підприємству «Креміннатеплокомуненерго» без розгляду заяву про забезпечення позову у справі № 360/1576/20 за позовом Комунального підприємства «Креміннатеплокомуненерго» до Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника в частині.

Копію ухвали разом з заявою про забезпечення позову і доданими до неї документами невідкладно надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська