Справа № 183/4017/19
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/4017/19
№ 2-а/183/20/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.М.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ковширіна Сергія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

27 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ковширіна С.О., в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1249266 від 20.06.2019 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, - закрити, а також визнати протиправними дії відповідача щодо винесення вказаної постанови.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 20.06.2019 року відповідачем була винесена постанова ЕАА №1249266 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в сумі 425 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Постанова мотивована тим, що позивач «керуючи транспортним засобом L2000 8.145 АЕ8245ЕХ, зі сторони м. Одеси, рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, чим порушив п.11.5 ПДР порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку».

Між тим, позивач вважає постанову незаконною, оскільки адміністративного правопорушення він не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, працівник поліції в повній мірі не встановив необхідні для вирішення справи обставини, а тому дана постанова підлягає скасуванню.

Зокрема, позивач наполягає на тому, що 20.06.2019 рухаючись на автомобілі зі сторони м. Одеси він об`їжджаючи перешкоди (ями, ухаби, вибоїни) вимушено виїхав на ліву смугу (дорога мала дві смуги в одному напрямку). Відповідач зупинив його, попросив надати документи, та заявив, що він порушив п.11.5 ПДР Порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності дві і більше смуг для руху в одному напрямку», однак позивач заявив, що правил дорожнього руху він не порушував, про що зазначив у своїх письмових поясненнях, а також звернувся до відповідача з клопотанням про перенесення розгляду справи за місцем його проживання, у задоволенні якого відповідач відмовив.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не було зібрано та досліджено жодного доказу, який підтверджує вину позивача, не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, як і не були враховані усні пояснення самого водія, не відібрано пояснення від свідків.

Таким чином, зважаючи на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суб`єкт владних повноважень не довів належними доказами вину позивача, останній наполягає на її скасуванні та просить закрити провадження у справі за відсутності складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27 червня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши до суду відзив з додатками, у якому серед іншого зазначив про те, що під час патрулювання 20.06.2019 року інспектором УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Ковширіним С.О. було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій автомобіля MAN L2000 д.н.з. НОМЕР_1 , рухався автодорогою М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» 56 км, через с.Коблево по вул. Одеська, 1, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, у лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, розворот при вільній правій смузі, чим порушив п.11.5 ПДР України, після чого вказаний транспортний засіб було зупинено. Підійшовши до водія, яким виявився ОСОБА_1 , представившись, пояснивши суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, відповідач попросив пред`явити водія документи, а останній виконав законну вимогу патрульного. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення пункту 11.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУПАП, відповідачем було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача. Отже, факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, а також відеозаписами з нагрудного реєстратора. З огляду на вищевикладене, відповідач вважає, що вимоги позивача є безпідставними, тому у задоволенні позову просить відмовити (а.с.14-17).

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду подано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1249266, винесену 20 червня 2019 року інспектором роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенантом поліції Ковширіним Сергієм Олександровичем, у відповідності до якої 20.06.2019 року о 15.48 годин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом L200 8.145 АЕ8245ЕХ Коблеве, вул. Одеська, 32 зі сторони м. Одеса, рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, чим порушив п.11.5 ПДР - Порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, тому на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.3).

У відповідності до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглянута безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення інспектором як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, з роз`ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується оглянутим судом відеозаписом з нагрудного відеореєстратора на диску DVD-R, тому суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376.

Разом з тим, перевіряючи правомірність винесення оскаржуваної постанови суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до У відповідності до ч.2 ст. 122 КУпАП порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів (425 грн.)

Пунктом 11.5 Правил дорожнього руху, на який міститься посилання в оскаржуваній постанові, встановлено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Так, ОСОБА_1 у своєму позові не заперечував ту обставину, що 20.06.2019 рухаючись на автомобілі зі сторони м. Одеси по автодорозі, яка мала дві смуги в одному напрямку, він вимушено виїхав на крайню ліву смугу. У своїх письмових поясненнях, наданих інспектору, 20.06.2019 року, водій ОСОБА_1 зазначив, що правил ПДР він не порушував, оскільки п. 11.4 йому не заборонено рухатися по крайній лівій смузі (а.с.19).

При цьому, даних які б свідчили про те, що виїзд на крайню ліву смугу для руху позивачем було здійснено вимушено, а саме для об`їзду перешкод (ям, вибоїн) судом не встановлено.

В силу вимог ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

В силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України інспектором УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Ковширіним С.О. зафіксовано у встановленому законом порядку, тому суд визнає його як належний та допустимий доказ.

Так, на відеозаписах, чітко зафіксовано, що автомобіль MAN L2000 з номерним знаком НОМЕР_1 ,рухається прямо, в крайній лівій смузі для руху транспортних засобів, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот, при цьому крайня права смуга для руху є вільною від транспортних засобів, візуально ніяких перешкод, зокрема ям, вибоїн не спостерігається, після чого вказаний транспортний засіб зупинений відповідачам.

В свою чергу, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин викладених у позові, і в ході розгляду справи таких даних судом не встановлено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку; орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного; правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 2.3 ЗУ про «Національну поліцію» виявлення та припинення правопорушень, а також здійснення провадження у адміністративних справах та прийняття рішення про накладання адміністративних стягнень з метою забезпечення безпеки дорожнього руху - є одними з основних обов`язків патрульної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, передбачених частиною 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про, адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853).

Відповідно до п. 4 Розділу 1 вказаної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі статтею 122 КУпАП.

Рішенням Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що притягнення особи до адміністративної відповідальності у випадках коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП) фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладення адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

А отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ч.2 ст. 2 КАС України, відповідач довів належними, допустимими і достатніми доказами правомірність своєї постанови, постанова винесена посадовою особою у межах повноважень, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті. Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та постанови серії ЕАВ №1249266 від 20 червня 2019 у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 77-79, 120, 241-246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 132-1, 247, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ковширіна Сергія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1249266 від 20 червня 2019 року, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.