Справа № 521/16930/19
Суддя: Маркарова С. В.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_________________________________________________________
Номер провадження №2/521/14/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
судді Маркарової С.В.,
за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1
відповідач: Інспектор батальйону № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Теплічук Олександр Олександрович
третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції
предмет позову: визнання неправомірною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

11.10.2019 року ОСОБА_1 в межах строку визначеного ст. 122 КАС України звернувся із вищевказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 03.10.2019 року постановою інспектора патрульної поліції 2 роти 2 батальону лейтенанта Теплічука О.О. він був притягнутий до адміністративної відповідальністю за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Позивач стверджував, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а постанова винесена відповідачем з порушенням вимог закону, без всебічного, повного та об`єктивно з`ясування обставини справи.
ОСОБА_1 в останнє судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої наполягав на задоволенні позову, просив розглянути справу без його участі.
Відповідач Інспектор батальйону № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Теплічук О.О. в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (поштові повідомлення №145, 868), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.
Третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в процесі розгляду справи вважала, що підстави для задоволення позову відсутні.
Неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, відповідно до норм ч.3 ст. 268 КАС.
Дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.1 Закону України «Про національну поліцію» національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи, зупиняти транспортні засоби при порушенні ними правил дорожнього руху, в разі очевидних технічних несправностей, наявності інформації про причетність водія до правопорушень та на інших підставах, встановлених ст. 35 Закону «Про Національну поліцію».
Особи, які порушують Правила дорожнього руху, затверджені ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 Правил).
Посадові особи патрульної служби відповідно до ст. 222 КУпАП мають право у разі невиконання правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху зупиняти транспортні засоби та притягувати винних осіб до передбаченої законодавством відповідальності, забезпечують розгляд справ, віднесених до відання ДАІ.
Поряд із тим, закон передбачає застосування адміністративного стягнення лише до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення (ст. 23 КУпАП).
За ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до п. 3 ч.1ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Судом встановлено, що 03.10.2019 року інспектором батальйону №2 роти №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Теплічуком О.О. була винесена постанова серія ЕАК №1584093 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 гривень.
Відповідно до постанови ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «MERCEDES BENZ VITO 108 CDI » державний номер НОМЕР_1 по шосе Тираспольське в м.Одесі користувався засобом зв`язку, тримаючи його в руці, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР.
Відповідно до приписів п. 2.9 ПДР України, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 №1306 водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання.
За твердженнями позивача постанова була прийнята відповідачем без жодних доказів.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладений обов`язок всебічного, повного, об`єктивного з`ясування її обставин, зокрема, на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення особою та вини цієї особи у його вчиненні.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р.№ 14«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.
В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Так, єдиною підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП стала постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАК від 3.10.2019 року.
В процесі розгляду справи відповідач жодних доказів на підтвердження правомірності свого рішення відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України не надав.
Матеріали про притягнення позивача до адміністративної відповідальності жодних доказів порушення правил дорожнього руху, однак, не містять.
В постанові про притягнення до адміністративної відповідальності № серії ЕАК від 3.10.2019 року такі докази так само не зазначені.
Суд не погоджується із доводами патрульної поліції, що правопорушення було зафіксовано на нагрудну камеру відповідача, однак, на час розгляду справи в суді відеозапис знищений у встановленому законом порядку, оскільки :
Нормами п. 2 частини 1 ст. 40 та частини другої згаданої статті Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху. При цьому, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.
Разом із тим, відповідно до ст. 283 КУпАП постанова про притягнення до відповідальності за порушення ПДР має містити дані про технічний засіб, яким таке адмін правопорушення зафіксовано, відеозапис з нагрудної камери поліцейського має відображати відомостей про вчинення правопорушення, а не лише процесуальну послідовність винесення постанови.
Постанова, яка оспорюється не містить відомостей як про сам факт наявності відеозапису про вчинене позивачем порушення ПДР, так і про технічний засіб, яким таке адміністративне правопорушення зафіксовано.
Таким чином послання патрульної поліції на знищений відеозапис, яким начеб то було зафіксовано вчинення адмінправопорушення позивачем у справі не може бути визнано належним доказом у справі.
Зазначені норми КУпАП узгоджуються із постановами ВС/КАС № 524/1284/17 від 19.02.2020 року, ВС/КАС №216/5226/16-а від 18.07.19 року.
При таких обставинах з наявних у справі доказів суд дійшов висновку, що інспектор патрульної поліції в порушення ч. 2 ст. 2 КАС України прийняв постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, порушивши права позивача.
Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не суперечить ст. 5 КАС України.

Керуючись Розділом ІІ КАС України

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК від 3.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України скасувати.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України закрити.

Рішення може бути оскаржено в порядку ст. ст. 295, 296 КАС України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя: С.В. Маркарова
Повний текст рішення складений 24.03.2020 року.

24.03.20