Справа № 213/586/20
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/586/20
Номер провадження 2-а/213/12/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Попова В.В., при секретарі Стаматовій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, адміністративну справу №213/586/20 за позовом ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) до поліцейського взводу №3 роти 1 батальйону 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Жданова Віталія (адреса: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
ВСТАНОВИВ:

14.02.2020 року до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до поліцейського взводу №3 роти 1 батальйону 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Жданова Віталія, предметом якої є скасування його постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП.
Як на підставу позову позивач посилається на те, що 27.01.2020 року відповідач виніс постанову відносно нього, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 18.01.2020 року о 16 годині 46 хвилин в м. Кривий Ріг по пр. Миру, 4, керуючи транспортним засобом Опель Вектра А номерний знак НОМЕР_1 , здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на забороняючий, а саме: жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3 ґ ПДР України. Дана постанова, на думку позивача, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки він не порушував, а, навпаки, виконував вимоги п.8.11 ПДР України. Позивач вважає, що приймаючи рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, інспектор посилався на відеозапис з місця події. На цьому відеозаписі зафіксовано як його автомобіль здійснив проїзд на жовтий сигнал світлофора. Також помітно, як декілька інших транспортних засобів зробили проїзд одночасно з автомобілем позивача у зустрічному напрямку. Крім того, позивач зазначає, що вважає себе досвідченим водієм, який має 10 років безаварійного досвіду керування автомобілем і впевнений, що за вказаних обставин не можливо було плавно зупинити транспортний засіб, не вдаючись до екстреного гальмування - рухаючись по середині широкої дороги він оцінив дорожні обставини, впевнився, що на проїзній частині відсутні пішоходи та прийняв рішення рухатись далі без зміни напрямку та швидкості, що вважає безпечнішим, ніж застосування екстреного гальмування. 27.02.2020 року після отримання постанови про адміністративне правопорушення, позивач звернувся письмово до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області полк патрульної поліції в м. Кривий Ріг з проханням скасувати постанову про адміністративне правопорушення. Письмову відповідь він отримав у відділенні Укрпошти 11.02.2020 року. Просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

Відповідач надав відзив на позов, за змістом якого відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі, вважає, що постанова винесена законно та обґрунтовано. Також відповідач зазначає, що на відеозаписі з автомобільного відео реєстратора, який був доказом на момент складання постанови та додається на оптичному диску, чітко вбачається, як позивач рухаючись по пр. Миру на транспортному засобі Опель Вектра, д.н.з. НОМЕР_1 здійснює проїзд регульованого пішохідного переходу на забороняючий жовтий сигнал світлофора, але відповідно до п.п. 2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Виходячи з вищевикладеного, побачивши зелений миготливий сигнал світлофора водій повинен був переконатися. що він зможе зупинитися у місці передбаченому п. 8.10 ПДР України, для недопущення порушення ПДР України. Окрім цього, з відеозапису вбачається, що позивач міг здійснити зупинку в місцях вказаних в п.п. 8.10 ПДР України не вдаючись до екстреного гальмування, оскільки його швидкість була незначною, та при ввімкнені жовтого сигналу світлофору він знаходився на достатньо великій відстані від дорожньої розмітки 1.12 Розділу 34 ПДР України "СТОП лінія" для кращого сприйняття порушення позивача на оптичному диску також додається стоп-кадр з відео "Факт правопорушення". На думку відповідача жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. За таких обставин, враховуючи також те, що відповідач у відзиві виклав свою позицію, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутність відповідача.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, а також диск з відеозаписом, який був доданий стороною відповідача до відзиву суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 27 січня 2020 року, поліцейським взводу № 3 роти № 1 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області ДПП сержантом поліції Віталієм Ждановим винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2030965. Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 18 січня 2020 року о 16:46 годині в м. Кривий Ріг по пр. Миру, керував транспортним засобом Опель Вектра, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 (ґ) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З оглянутого відеозапису видно, що позивач, керуючи автомобілем Опель Вектра, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив проїзд регульованого перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофора та закінчив проїзд на червоний сигнал світлофора. Відповідачем повідомлено позивачу причину зупинки, роз`яснено права, повідомлено про відеофіксацію.

Викладеним фактам відповідають правовідносини, що витікають із права особи оскаржити постанову по справі про адміністративне правопорушення особою, щодо якої її винесено, і регулюються нормами ст.ст. 287-289 КпАП України.

За частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс).

Згідно з Кодексом ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції Національної поліції, здійснюється на основі суворого додержання принципу законності (частина 1 та 2 ст.7); завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Перевіряючи доводи позивача про те, що з його боку неможливо було плавно зупинити транспортний засіб, не вдаючись до екстреного гальмування, суд знаходить їх не вірними й такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки ці доводи повністю спростовуються дослідженим відеозаписом, який підтвердив факт вчинення позивачем правопорушення.

Так, згідно відеозапису, який був доданий відповідачем до відзиву на позов (файл з назвою "Факт правопорушення 1" на DVD-R, а.с. 33), очевидним є те, що позивач на невеликій швидкості під`їжджав до перехрестя вже на момент включення жовтого забороняючого рух сигналу світлофора і мав змогу (а також обов`язок як водій) не тільки заздалегідь це побачити, а і заздалегідь зупинитись без екстреного гальмування перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), проте проїхав вказане перехрестя, чим порушив п. 8.7.3 "г" ПДР України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з підпунктом "ґ" п. 8.7.3 ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, та тягнеза собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, відповідно до вимог ПДР України позивач, як водій механічного транспортного засобу повинен, для забезпечення безпеки дорожнього руху, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Виходячи з вищевикладеного, побачивши зелений миготливий сигнал світлофора позивач повинен був прийняти відповідні міри для зменшення швидкості руху свого транспортного засобу і зупинитись у місці, передбаченому п. 8.10 ПДР України, для недопущення порушення ПДР України, що позивачем зроблено не було. Факт порушення позивачем проїзду регульованого пішохідного переходу на забороняючий рух сигнал світлофора підтверджується вищевказаним дослідженим відеозаписом. Отже, суд знаходить, що оскаржувана постанова винесена відповідачем правомірно. Оскільки позивачем не спростовано факт вчинення правопорушення, позовні вимоги задоволенню не підлягають. У свою чергу, суд, оглянувши відеоматеріал, доданий відповідачем до відзиву на позов (а.с. 33-34), також не знаходить в діях відповідача будь яких порушень закону, які б вимагали суд визнати вказану постанову неправомірною.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 8, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 268, 271, 272, 286 КАС України, ст. 293 КпАП України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу №3 роти 1 батальйону 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Жданова Віталія про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: поліцейський взводу № 3 роти №1 батальону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП сержант поліції Жданов Віталій Олександрович, вул. Волгоградська, буд. 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, РНОКПП під час розгляду справи не встановлено.

Суддя В.В. Попов.