Справа № 160/11777/19
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною дію та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періоду роботи машиністом мостового крану металургійного виробництва трубоелектрозварювального цеху № 1 на Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» до пільгового стажу по Списку № 2 та призначенні пільгової пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 05 грудня 2014 року пільгову пенсію за віком як такій, що працювала в Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» з 07.07.2000 року по 20.11.2014 року за спеціальністю машиніста мостового крану металургійного виробництва трубоелектрозварювального цеху № 1 за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017р. по справі №199/3935/16 встановлено, що ОСОБА_1 працювала на Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський металургійний завод ім..Комінтерну» за спеціальністю машиніста мостового крану металургійного виробництва трубоелектрозварювального цеху №1 за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, яка відноситься до шкідливих та важких умов праці. 20 травня 2019 року звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про призначення/перерахунок пенсії, проте 01 липня 2019 року на адресу позивача надійшов лист №4785/М-09, відповідно до якого позивачу вже призначена пенсія, а суд не зобов`язував органи Пенсійного фонду виконати якісь дії щодо призначення пільгової пенсії. Таким чином, позивач вважає такі дії щодо відмови в призначенні пенсії за Списком №2 протиправними.
Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому позивач просив відхилити доводи відповідача, зазначені у відзиві та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Першим днем для прийняття рішення по даній справі є 31.01.2020 перебування головуючого судді у відпустці, у зв`язку з чим, дане рішення прийнято першим робочим днем - 10.02.2020р.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017р. по справі №199/3935/16 встановлено, що ОСОБА_1 працювала на Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський металургійний завод ім..Комінтерну» за спеціальністю машиніста мостового крану металургійного виробництва трубоелектрозварювального цеху №1 за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, яка відноситься до шкідливих та важких умов праці.
Апеляційним судом у вказаному рішенні наведено мотиви про неправомірність висновків відповідача, що за результатами атестації позивач має право на пенсійне забезпечення на загальних (а не на пільгових) умовах, та встановлено факт роботи позивачки за Списком №2 з 07.07.2000 року по 20.11.2014 року, що дає право на пільгову пенсію за віком.
14 грудня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області роз`яснено, що ОСОБА_1 має право на пільгову пенсію за віком як така, що працювала на Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський металургійний завод ім..Комінтерну» з 07.07.2000 року по 20.11.2014 року за спеціальністю машиніста мостового крану металургійного виробництва трубоелектрозварювального цеху №1 за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, яка відноситься до шкідливих та важких умов праці.
20 травня 2019 року звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про призначення/перерахунок пенсії. До заяви позивачем було додано копію рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року та копію ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року.
21 червня 2019 року, позивач направила заяву про призначення/перерахунок пенсії на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області разом із супровідним листом та рішеннями суду, які отримані відповідачем 24.06.2019р.. що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.
На адресу позивача надійшов лист «Про розгляд звернення» Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №2 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ у Дніпропетровській області №4785/М-09 від 01.07.2019р., в якому зазначено, що за призначенням пенсії за віком по списку № 2 позивач не зверталася і право на пільгову пенсію вчасно не використала.
Зважаючи на те, що позивачу вже призначена і виплачується пенсія з 05.12.2014р. пенсія за віком, суд не зобов`язував управління Пенсійного фонду виконати якісь дії щодо призначення пенсії. Узагальнюючи зазначене, рішення та ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області долучені до пенсійної справи позивача, але винятково як уточнюючий документ, призначений не для виконання.
Також, на адресу позивача надійшов лист «Про розгляд звернення» ГУ ПФУ у Дніпропетровській області №5387/М-09 від 31.07.2019р., в якому зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Чечелівський район) та з 05.12.2014 отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 по справі № 199/3935/16-ц не зобов`язано органи Пенсійного фонду України зарахувати період роботи на Публічному акціонерному товаристві "Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну", до пільгового стажу по Списку № 2 та призначити пільгову пенсію.

В силу прямої дії ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно ст.129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

відповідно до положень статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами 2, 3 статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення закріплені у статті 370 КАС України, згідно із якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Вказані норми кореспондуються із нормами частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Суд при вирішенні спору повинен встановити природу спірних правовідносин, а саме те, які рішення, дії чи бездіяльність відповідача призвела до порушення прав позивача, чи такі пов`язані з виконанням рішення суду, чи вчинені відповідачем у зв`язку з виникненням нових правовідносин.

Вказана позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 12.11.2018 у справі №806/3099/17 (№К/9901/50917/18).

Так, у даному випадку учасниками справи не заперечуються та не спростовуються обставини те, що ОСОБА_1 має право на пільгову пенсію за віком як така, що працювала на Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський металургійний завод ім..Комінтерну» з 07.07.2000 року по 20.11.2014 року за спеціальністю машиніста мостового крану металургійного виробництва трубоелектрозварювального цеху №1 за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, яка відноситься до шкідливих та важких умов праці.

Вказані обставини встановлені рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017р. по справі №199/3935/16.

Крім того, Апеляційним судом у вказаному рішенні наведено мотиви про неправомірність висновків відповідача, що за результатами атестації позивач має право на пенсійне забезпечення на загальних (а не на пільгових) умовах, та встановлено факт роботи позивачки за Списком №2 з 07.07.2000 року по 20.11.2014 року, що дає право на пільгову пенсію за віком.

Також, Апеляційний суд у вказаному рішенні звернув увагу, що встановлення наведених обставин є необхідним для позивачки з метою отримання пільгової пенсії.

14 грудня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області роз`яснено, що ОСОБА_1 має право на пільгову пенсію за віком як така, що працювала на Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський металургійний завод ім..Комінтерну» з 07.07.2000 року по 20.11.2014 року за спеціальністю машиніста мостового крану металургійного виробництва трубоелектрозварювального цеху №1 за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, яка відноситься до шкідливих та важких умов праці.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з листа-відповіді Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №2 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ у Дніпропетровській області «Про розгляд звернення» №4785/М-09 від 01.07.2019р., відповідач фактично не заперечує наявність у позивача необхідного стажу для призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2. Також у даному листі відповідач зазначає, що йому відомо про рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017р. по справі №199/3935/16. Проте у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах Пенсійний Фонд відмовив лише з тих підстав, що рішення вказаного суду не має зобов`язального характеру.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наведені обставини свідчать про залишення відповідачем поза увагою періоду роботи позивача в Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» з 07.07.2000 року по 20.11.2014 року за спеціальністю машиніста мостового крану металургійного виробництва трубоелектрозварювального цеху № 1, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Отже, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017р. по справі №199/3935/16, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишається на даний час не виконаним, що не заперечується самим відповідачем у відзиві на позов.

Таким чином, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періоду роботи машиністом мостового крану металургійного виробництва трубоелектрозварювального цеху № 1 на Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» до пільгового стажу по Списку № 2 та призначенні пільгової пенсії фактично є відмовою у виконанні рішення, що порушує вимоги діючого законодавства, у зв`язку з чим є протиправною.

При цьому, судом не досліджується та не надається оцінка самому висновку пенсійного органу щодо не доцільності виконання рішення суду, оскільки підстави проведення перерахунку пенсії позивачу були предметом розгляду іншої справи, рішення у якій набрало законної сили.

Суд вважає таку відмову необґрунтованою та протиправною, оскільки відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах визнано за працівниками, що мають стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, наявність якого (стажу) у позивача визнано рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017р. по справі №199/3935/16.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Способи захисту прав та законних інтересів позивача (невичерпний перелік) передбачен ст. 105 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

Засіб правового захисту, що передбачений зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Суд зауважує, що ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Таким чином, суд задовольняє спосіб поновлення порушених прав позивача у вигляді зобов`язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 з 05 грудня 2014 року пільгову пенсію за віком як такій, що працювала в Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» з 07.07.2000 року по 20.11.2014 року за спеціальністю машиніста мостового крану металургійного виробництва трубоелектрозварювального цеху № 1 за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Саме такий спосіб, на переконання суду, не суперечить законодавству і забезпечить ефективний захист порушеного права позивача.

За таких обставин позовні вимоги, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору понесені позивачем у розмірі 1536,80грн.

Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги 26, ) про визнання протиправною дію та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періоду роботи машиністом мостового крану металургійного виробництва трубоелектрозварювального цеху № 1 на Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» до пільгового стажу по Списку № 2 та призначенні пільгової пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 05 грудня 2014 року пільгову пенсію за віком як такій, що працювала в Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» з 07.07.2000 року по 20.11.2014 року за спеціальністю машиніста мостового крану металургійного виробництва трубоелектрозварювального цеху № 1 за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, відповідно до рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017р. по справі №199/3935/16.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49033, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, буд. 116А, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1536,80 грн (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80коп.)

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова