Справа № 766/4043/20
Суддя: Войцеховська Я. В.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/4043/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Войцеховської Я.В.,

секретар судового засідання Кобець А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Херсоні адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Капрала поліції 1 роти 4 батальйону УПП в Донецькій області Яковлева Романа Володимировича, треті особи: Управління патрульної поліції в Донецькій області, Департаменту патрульної поліції в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції у Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просив скасувати постанову серії ЕАК № 2189383 від 03.03.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 України.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.03.2020 року він рухаючись на виїзді в м.Маріуполь пр-т Миру 130 по автошляху Н-14 636 км був зупинений працівником поліції за перевищення швидкості, а саме: рух зі швидкістю 74 км/год. З інкримінованим правопорушенням не згоден, оскільки рухався зі швидкістю 50 км/год, його транспортний засіб був обігнаний іншим автомобілем, а приблизно через 700 м його зупинили працівники поліції і пояснили, що він перевищив швидкість на 24 км/год. Докази того, що саме його автомобіль був зафіксований йому не надано. Постанова винесена без будь-якої підготовки справи до розгляду. Крім того постанова не містить посилань на інші докази крім вимірювального приладу «TruCAM», який позивач вважає неправомірним, як такий, що виключений з Державного реєстру і його дані не можуть бути використані як належний та допустимий доказ.

Провадження по справі відкрито ухвалою суду від 10.03.2020року, залучено до участі в справі Департамент патрульної поліції України та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження. Вказаною ухвалою надано сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив тощо.

Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд даного позову в загальному порядку.

Позивач в судове засідання за викликом суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в справі доказами.

Представник відповідачів в судове засідання за викликом суду не з`явився. Через канцелярію суду надано письмовий відзив, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою та відповідає вимогам закону. Надав диск з відео файлом, фотознімки з приладу TruCam, копію сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки, копію експертного висновку,свідоцтво про повірку від 19.12.2019р., як доказ вчинення позивачем правопорушення. Просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

З копії постанови серії ЕАК № 2189383 від 03.03.2020, винесеною Капралом поліції 1 роти 4 батальйону УПП в Донецькій області інспектором Яковлевим Р.В. вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. В оскаржуваній постанові вказується, що позивач 03.03.2020р. керував транспортним засобом Renault traffic реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ділянці дороги М-14 по пр-ту Миру 130, м.Маріуполь перевищив дозволену швидкість руху на 24 км/год , чим порушив п.12.4 ПДР України.

Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічні норми містяться в ч.1 ст.8 ЗУ «Про Національну поліцію» .

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Згідно пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п.12.4 ПДР України У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За порушення даного пункту ПДР передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, згідно з частини 3, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином твердження позивача про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності без належної підготовки судом не приймаються до уваги оскільки процедура фіксації адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на місці його вчинення не призводить до порушення процесуальних прав позивача.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови представником Департаменту патрульної поліції надано відео файли, які досліджені судом в порядку ст.220 КАС України. Дані файли підтверджують те, що транспортний засіб Renault traffic реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ділянці дороги М-14 по пр-ту Миру 130, м.Маріуполь рухався зі швидкістю 74 км/год. Крім того, матеріалах справи наявний фотознімок, наданий разом з відзивом на адміністративний позов здійснений приладом TruCam №ТС000587 і який є додатком до постанови ЕАК № 2189383 від 03.03.2020р. Даний прилад отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 р. № UA-MI/-2903-2012 та пройшов повірку, що підтверджується свідоцтвом № 22-01/17854 від 19.12.2020р. Крім підтвердження факту вчинення правопорушення, досліджений судом відео файл містить повну версію процедури розгляду адміністративної справи уповноваженою особою з дотриманням прав позивача, а саме співробітник поліції представився, повідомив про суть скоєного правопорушення, роз`яснив права, надав для ознайомлення докази, відповів на всі запитання позивача та запропонував оплатити штраф через термінал, на що позивач погодився.

Таким чином, постанова від 03.03.2020 року серії ЕАК № 2189383, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України, є правомірною, факт правопорушення мав місце, процедура розгляду адміністративної справи дотримана та доказів порушення прав позивача судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посилання позивача на те, що доказів порушення саме ним п.12.4 ПДР України інспектором не надано є такими, що суперечать дослідженим доказам.

Щодо твердження позивача про виключення приладу «TruCam» з державного реєстру та недопустимість його використання на підтвердження правопорушення щодо перевищення швидкості необхідно зазначити наступне.

Можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc, крім зазначених вище сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки та повірки, підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

з фотознімків, здійснених приладом TruCam №ТС000587 вбачається марка транспортного засобу позивача, його реєстраційний номер, швидкість руху 74 км/год, серійний номер технічного приладу, яким здійснено відеофіксацію. Дата, час, місце скоєння адміністративного правопорушення (Донецька область м.Маріуполь просп.Миру 130, М-14 636 км) та транспортний засіб співпадають із зазначеними в постанові серії ЕАК № 2189383 від 03.03.2020р.

За змістом статті 86 КАС України (в редакції, що була чинною станом на час винесення оскаржуваного рішення) суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд не приймає доводи позивача про те, що відсутні докази стосовного того, швидкість руху виміряна відносно саме його транспортного засобу, оскільки такі доводи спростовані наданими фото та відеофайлами, дослідженими в судовому засіданні. З наданих доказів вбачається, що автомобіль позивача рухався в м.Маріуполь зі швидкість 74 км/год. Крім того з відеофайлу вбачається, що позивач не заперечує вчинення ним порушення , яке полягало у перевищенні швидкості в населеному пункті та виявив бажання сплатити накладене на нього стягнення на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, факт перевищення позивачем максимальної швидкості в населеному пункті є доведеним, а тому є визначальним при застосуванні санкції передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП при порушенні позивачем п.12.4 ПДР України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач керуючи транспортним засобом Renault traffic реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевищив швидкість руху допустиму в населених пунктах, чим порушив п.12.4 ПДР України, тому постанова серії ЕАК № 2189383 від 03.03.2020 року про накладання адміністративного стягнення у виді штрафу , винесена Інспектором патрульної поліції є правомірною.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оспорюваній постанові.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в справі докази, відповідно до ст. 293 КУпАП України, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, прийшов до висновку про те, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2189383 від 03.03.2020 року відповідає вимогам закону, а відтак вимоги позову є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягають і розцінює їх як намір позивача уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про дорожній рух», ст.ст. 9, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП України, ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 122, 159, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Капрала поліції 1 роти 4 батальйону УПП в Донецькій області Яковлева Романа Володимировича, треті особи: Управління патрульної поліції в Донецькій області, Департаменту патрульної поліції в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції у Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.В.Войцеховська

Повний текст рішення складено 14.04.2020 року