Справа № 420/1915/20
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1915/20
У Х В А Л А

21 квітня 2020 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (; адреса: просп. Перемоги, 14, м. Київ, 01135) про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд,-

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2020 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати розрахунок плати за проїзд №029741 від 07.02.2020 року, який нарахований ОСОБА_1 на суму 1581,75 євро.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 04.03.2020 року о 16:46:10 справа №420/1915/20 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

13.04.2020 року за вх.№ЕП/5124/20 від представника Державної служби України з безпеки на транспорті надійшла заява про зупинення провадження у справі з підстави введеного карантину.

Розглянувши надану представником відповідача заяву, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин, заборонивши:

відвідування закладів освіти її здобувачами;

проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Спортивні заходи дозволяється проводити без участі глядачів (уболівальників).

Розпорядженням Одеського міського голови № 218 від 15.03.2020 р. «Про тимчасове зупинення роботи об`єктів загального користування, розташованих у м. Одесі, з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19» з 16 березня 2020 року з 00:00 тимчасово зупинено роботу таких об`єктів загального користування незалежно від форми власності та підпорядкування з присутністю більше 10 осіб, розташованих у м. Одесі, до особливого розпорядження міського голови та скасування обмежувальних заходів:

кінотеатрів, театрів, музеїв, галерей, бібліотек та інших культурних і розважальних закладів;

дитячих розважальних центрів та клубів, майданчиків, у тому числі спортивних;

фітнес-клубів, тренажерних залів, басейнів, спортивних майданчиків та стадіонів;

зоопарків, водних парків, парків атракціонів;

усіх магазинів, крім продуктових та аптек;

торговельно-розважальних центрів;

будівельних ринків та інших (крім продуктових);

ресторанів, закладів громадського харчування, серед іншого у готелях, барів, клубів, кафе, дискотек, пабів;

інших закладів та установ (на розсуд та під особисту відповідальність керівника).

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 32 цього Закону обмежувальні протиепідемічні заходи встановлюються місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування за поданням відповідного головного державного санітарного лікаря у разі, коли в окремому населеному пункті, у дитячому виховному, навчальному чи оздоровчому закладі виник спалах інфекційної хвороби або склалася неблагополучна епідемічна ситуація, що загрожує поширенням інфекційних хвороб. Обмеженням підлягають ті види господарської та іншої діяльності, що можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб.

Види і тривалість обмежувальних протиепідемічних заходів встановлюються залежно від особливостей перебігу інфекційної хвороби, стану епідемічної ситуації та обставин, що на неї впливають.

При оцінці обґрунтованості наданої представником відповідача заяви суд наголошує, що в її основу покладено лише узагальнену соціальну ситуацію в України, однак не наведено конкретних підстав, які зумовлюють необхідність зупинення провадження у справі №420/1915/20.

Дійсно, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що перешкоджає прибуттю до суду, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до одужання.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Водночас, при повній або частковій відсутності норм, які регулюють певні суспільні відносини, можливо застосувати аналогію закону, тобто, рішення справи або окремого юридичного питання на основі правової норми, розрахованої на схожі випадки. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Натомість, представник відповідача не розтлумачує власних підстав для зупинення провадження у справі та не вказує, чому розгляд справи у порядку письмового провадження є неможливим навіть з урахуванням введеного в України карантинного режиму.

При цьому, згідно п.3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19).

Тобто, відповідач не обмежений у строках надання письмових доказів або пояснень по суті спору, у тому числі відзиву на позовну заяву, в силу чого заява про зупинення провадження у справі, яка розглядається у порядку письмового провадження, з підстав введеного карантину, є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7, 236, 248, 256, п.3 Розділу VI «Прикінцевих положень» КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Державної служби України з безпеки на транспорті про зупинення провадження по справі №420/1915/20 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (; адреса: просп. Перемоги, 14, м. Київ, 01135) про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Аракелян