Справа № 725/1169/20
Суддя: Войтун О. Б.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/1169/20
Номер провадження 2-а/725/28/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2020 року м.Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Войтуна О.Б.

за участю секретаря: Дудка К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Буковинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0079/40800/20 від 21.02.2020 року.

Посилалася на те, що 21.02.2020 року в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Самушком І.К. було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0079/40800/20 відповідно до якої позивачку визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 351 883 грн. 20 коп..

Із вказаною постановою не погоджується, вважає її протиправною з наступних підстав.

Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 15.01.2020 року в`їхала на територію п/п «Порубне» в зону митного контролю на автомобілі марки «FORD TRANZIT», країна реєстрації Болгарія, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та прямувала у напрямку з України до Румунії у приватних справах. Маючи статус громадянина-резидента, для перетину митного кордону використовувала паспортний документ громадянки Румунії.

Із вказаною постановою позивачка не погоджується, вважає її незаконною та такою, що не відповідає обставинам події та була винесена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів

Вважає, що визначений постановою у справі про порушення митних правил розмір несплачених митних платежів не ґрунтується на належних і допустимих доказах. Відповідно до матеріалів справи та змісту постанови розмір митних платежів був визначений на підставі службової записки №7.2-15-01-09/60 від 17.01.2020 року, складеної Управлінням адміністрування митних платежів, згідно якої сума необхідних для сплати митних платежів складає 117294,40 грн. При цьому митну вартість ввезеного нею автомобіля було визначено на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а отже митна вартість автомобіля є припущенням митного органу. Також звертала увагу, що митний орган листом повідомив її про необхідність пред`явлення автомобіля для проведення експертного дослідження, однак після складання протоколу про порушення митних правил автомобіль був вивезений та на митну територію України працівники митного служби його вже не пускають.

Крім того вважає, що у правовідносини із державою «Україна» ввозячи транспортний засіб вона вступала як громадянин іншої держави, на підтвердження чого надала дійсний документ, а отже перебувала у статусі «нерезидента», а тому вважає, що в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Також зазначила, що були допущені інші порушення її прав, зокрема не була надана реальна можливість скористатися правовою допомогою фахівця у галузі права, під час складання протоколу були відсутні поняті, не було роз`яснено суть правопорушення в якої її звинувачують та не було роз`яснено належним чином її права

З урахуванням викладеного з посиланням на норми матеріального та процесуального права просила визнати протиправною та скасувати постанову в Буковинської митниці Держмитслужби від 21.02.2020 року у справі про порушення митних правил №0079/40800/20 про визнання її винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.. 485 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, що становить - 351 883 грн. 20 коп.. Також просила закрити справу про порушення митних правил відносно неї.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву з письмовими доказами, в якому митниця позов не визнала, просила відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

01.04.2019 року на електронну адресу суду надійшла заява від позивача про розгляд справи без її участі. Позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Представником відповідача на електронну адресу суду надано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Просив відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи, що у судове засідання сторони не з`явилися у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 15.01.2020 року старшим державним інспектором відділу митного оформлення №1 п/п «Порубне» м/п «Вадул-Сірет» Буковинської митниці Держмитслужби Гриб Д.Д. було складено відносно гр.. України ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил №0079/40800/20 (а.с. 15-17).

Як вбачається із змісту протоколу, 15.01.2020 року о 00 год. 10 хв. на територію п/п «Порубне» в зону митного контролю в`їхав автомобіль марки «FORD TRANZIT» країна реєстрації Болгарія, державний номер « НОМЕР_1 » під керуванням гр.. ОСОБА_2 яка прямувала з України до Румунії в приватних справах. Вказана громадянка до митного контролю надала контрольний талон для проходження митного контролю по «червоному коридору» та до митного контролю подала закордонний паспорт громадянки Румунії НОМЕР_2 , виданий 23.12.2019 року на ім`я ОСОБА_1

Під час здійснення митних формальностей, відповідно до інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС» було встановлено, що гр. ОСОБА_4 слідувала через п/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС та до митного контролю надала паспорт гр.. України для виїзду за кордон НОМЕР_3 (службова записка №168/24-70-20-05/17 від 05.03.2019 року).

Згідно поданого до митного контролю паспорта р. Румунії 058421905, виданий 23.12.2019 року поліцією м. Сучава на ім`я ОСОБА_3 та паспорта гр.. України для виїзду за кордон НОМЕР_3 виданий на гр. України ОСОБА_5 , 20.06.1989 року встановлено, що вони видані на одну особу.

Маючи статус «резидента» згідно до інформації яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС, митним органом встановлено, що 15.01.2019 року для в`їзду на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення терміном ддо одного року» на транспортному засобі марки «FORD TRANZIT» країна реєстрації Болгарія, державний номер « НОМЕР_1 », 2001 року випуску, кузов НОМЕР_4 через п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці ДФС гр. ОСОБА_6 використала паспортний документ гр.. Румунії на ім`я ОСОБА_1

Постановою по справі про порушення митних правил №0079/40800/20 від 21.02.2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 351 883 грн. 20 коп. (а.с. 13-14).

За змістом ст.485 Митного кодексу України особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином обов`язковим елементом складу правопорушення є інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Як було встановлено судом ОСОБА_1 під час ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «FORD TRANZIT» країна реєстрації Болгарія, державний номер « НОМЕР_1 », 2001 року випуску, кузов НОМЕР_4 надала паспорт громадянина Румунії.

Відповідно до п.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Отже, спірні правовідносини регулюються нормами Митного кодексу України, Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року, Закону України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Оскільки у позивачки, станом на 15.01.2019 року наявний був як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Румунії, та вона мала постійне місце проживання на території України, отже вона у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Згідно ч.3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, у даному випадку позивачка при тимчасовому ввезенні на територію України транспортних засобів особистого користування повинен був сплатити усі необхідні митні платежі.

Разом із тим, суд враховує положення ч.1 ст.489 МК України, відповідно до яких посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі наведеного та враховуючи те, що розмір стягнення, що повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, а тому необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення, визначеного Законом стягнення, є доведення факту не сплати особою суми митних платежів у певному розмірі.

Так, за змістом п.1 ч. 1 статті 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За нормами статті 57 глави 9 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як було встановлено судом, матеріали справи про порушення митних правил №0079/40800/20 не містять відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився ОСОБА_1 15.01.2019 року.

Натомість, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення уповноважений орган керувався службовою запискою №7.2-15-01-09/60 від 17.01.2020 року, відповідно до якої орієнтовна сума митних платежів складає - 117 294 грн. 40 коп. (а.с. 12).

Як вбачається із змісту дослідженої у судовому засіданні службової записки, митну вартість автомобіля марки «FORD TRANZIT», кузов НОМЕР_4 було визначено орієнтовно у розмірі 117 294 грн. 40 коп., при цьому у даній службовій записці зазначено, що відомості, щодо митної вартості транспортного засобу є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів. Крім того запропоновано для більш точної інформації, щодо визначення митної вартості автомобіля звернутися до експертів товарознавців (12).

Даючи оцінку зазначеним обставинам, суд вважає, що оскільки службова записка по даній справі має інформативний характер і визначена в ній сума не точна, а орієнтовна, а отже на її підставі не може бути визначено митну вартість транспортного засобу, що має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки санкція статті 485 МК України передбачає стягнення у розмірі 300% саме несплаченої суми митних платежів.

Також суд звертає увагу на те, що листом Буковинської митниці Держмитслужби від 15.01.2020 року №7.2-20-04-12/229 повідомлено ОСОБА_1 про необхідність до 07.02.2020 року представити автомобіль марки «FORD TRANZIT», кузов НОМЕР_4 в розпорядження експерта для визначення його вартості (а.с. 19-20).

Позивачка дану обставину не заперечує та повідомляє, що не мала можливості пред`явити автомобіль оскільки працівниками митниці даний автомобіль не пропускають на митну територію України.

Натомість митним органом при розгляді справи не встановлено чи дійсно ОСОБА_1 мала намір вже ж доставити автомобіль для проведення експертизи та його не було пропущено на митну територію України.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Окрім того, суд зауважує, що чинним законодавством України не передбачено обов`язку особи відносно якої ведеться справа щодо порушення митного законодавства проводити експертизу та оплачувати її вартість.

Відповідачем також в процесі судового розгляду справи клопотання про призначення експертизи не заявлялось.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Враховуючи те, що справа судом направляється на новий розгляд, позов в частині закриття провадження задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94, 229, 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову №0079/40800/20 від 21.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та направити справу на новий розгляд до Буковинської митниці Держмитслужби.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун