Справа № 545/619/20
Суддя: Стрюк Л. І.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/619/20
Провадження № 2-а/545/50/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2020 р. року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрюк Л.І.

секретаря Артеменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Лісного Андрія Геннадійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що 27.02.2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП за порушення п.п. 22.6 ПДР за перевезення великогабаритного вантажу без ввімкненого проблискового маячка оранжевого кольору, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Вважає, що постанова є незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, у справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у вчиненні зазначеного правопорушення; на момент перевезення вантажу та зупинення позивача працівником поліції на транспортному засобі був наявний та працював проблисковий маячок, незважаючи на те, що габарити вантажу не перевищують нормативно встановлені, отже, не створювали небезпечну ситуацію на дорозі.

Просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та закрити провадження за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, попередньо у позовній заяві просив розглядати справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, попередньо надавши відзив на адміністративний позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, оскільки рухався на транспортному засобі з напівпричепом, що перевозив великогабаритний вантаж, без ввімкненого проблискового маячка оранжевого кольору.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Встановлено, що 27.02.2020 року інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Лісним А.Г. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 27.02.2020 року о 04:32 год. у м. Полтава по вул. Половки,100, керуючи транспортним засобом DAF FT XT 105.410 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки ОДАЗ 830030 номерний знак НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж згідно дозволу 2020- НГ та рухався без ввімкненого проблискового маячка оранжевого кольору, чим порушив п.п. 22, 22.6 ПДР.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 222 КУпАП до компетенції уповноважених працівників Національної поліції віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч. 1 ст. 132-1КУпАП.

Частиною 1 статті 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил дорожнього руху).

Відповідно до п.п. 22.6. транспортні засоби, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, повинні рухатися з увімкненим ближнім світлом фар, задніми габаритними ліхтарями та встановленими розпізнавальними знаками, передбаченими пунктом 30.3 цих Правил, а великовагові та великогабаритні транспортні засоби, сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м - також з увімкненим проблисковим маячком (проблисковими маячками) оранжевого кольору.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Отже, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З наданого суду відеозапису не вбачається, що транспортний засіб позивача здійснював рух без ввімкненого проблискового маячка оранжевого кольору; зафіксований лише момент після зупинки та констатація факту, що задні проблискові маячки не працюють.

Посилання позивача на те, що Дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні №2020- НГ, на який посилається у своїй постанові відповідач, виданий на інший причіп та помилково було надано працівнику поліції, суд не може перевірити, оскільки зазначений Дозвіл сторонами не долучений до матеріалів справи.

Разом з тим, габарити вантажу не зафіксовані працівниками поліції, що унеможливлює перевірити його належність до великогабаритного, який визначений у п.п. 22.5 ПДР.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП відповідачем не надано.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.ст. 73,76КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п.22.6 ПДР України, та притягнення останнього до відповідальності за ст.132-1 КУпАП, відповідач же відповідно до ч. 2 ст. 77 КАСУ не надав суду належних і допустимих доказів (фото -, відео фіксація, показання свідків і т.д.), що позивачем було порушено відповідні вимоги ПДР України. Оскільки позивач-водій стверджує, що не порушував п. 22.6 ПДР України, а відповідачем не доведено законність накладення адміністративного стягненя.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Частиною 2 ст. 162 КАС України адміністративному суду надано повноваження щодо прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком), яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Згідно ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 139 КАС України витрати по сплаті судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст.19,62 Конституції України, ст. ст. 19,77,90,242,243,246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Лісного Андрія Геннадійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити у повному обсязі.

Визнати постанову серії ЕАК № 2165793 від 27.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 грн. протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складений 13 квітня 2020 року.

Суддя: Л. І. Стрюк