Справа № 360/80/20
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 квітня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/80/20

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Борзаниці С.В.

за участю секретаря судового засідання Кравцової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такої платника податків, та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та вилучення готівки, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Луганській області (далі також позивач, ГУ ДПС у Луганській області) до Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» (далі також відповідач, КП «Лисичанськтепломережа»), після зменшення розміру позовних вимог просить стягнути кошти з рахунків платника податків КП «Лисичанськтепломережа» у банках, що обслуговують його, та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, а також за рахунок готівки, що належить, даному платнику податків на користь державного бюджету у сумі податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 4110241,83 грн за період з 01.03.2019 по 29.11.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Лисичанськтепломережа» зареєстроване в якості СПД Лисичанським міським управлінням юстиції і внесене в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

На даний час згідно інформації з ідентифікаційних та реєстраційних даних відповідач перебуває на обліку в Лисичанському управлінні Головного управлінні ДПС у Луганській області (у м. Лисичанську), державну реєстрацію відповідача не скасовано.

Сума боргу з податку на додану вартість, яка була зазначена в адміністративному позові, складалася з самостійно поданих відповідачем до контролюючого органу податкових декларацій з ПДВ, а саме: № від 18.02.2019 у сумі 698922,00 грн; № від 18.03.2019 у сумі 646504,00 грн; № від 17.04.2019 у сумі 2501840,00 грн; № від 16.05.2019 у сумі 720428,00 грн; № від 18.06.2019 у сумі 52265,00 грн; № від 16.07.2019 у сумі 81745,00 грн; № від 19.08.2019 у сумі 325780,00 грн; № від 16.09.2019 у сумі 289277,00 грн; № від 21.10.2019 р. у сумі 311036,00 грн; № від 18.11.2019 у сумі 344824,00 грн.

На час подання контролюючим органом позову до суду, самостійно нараховані грошові зобов`язання відповідачем добровільно та в повному обсязі не сплачено.

Однак, з дати підготовки та направлення до суду адміністративного позову №35/12- 32-08-00-15 від 19.12.2019 відповідачем було частково погашено заявлений позивачем податковий борг КП «Лисичанськтепломережа» з податку на додану вартість на загальну суму 1345426,00 грн (декларація № від 18.02.2019 у сумі 698922,00 грн та декларація № від 18.03.2019 у сумі 646504,00 гривень).

На виконання вимог Закону України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов`язання платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який діяв на момент виникнення боргу у Відповідача, ДПІ у м. Лисичанську виставлена Відповідачеві перша податкова вимога від 21.01.2002 № 1/45/608, яка була направлена 23.01.2002 листом з повідомленням та вручена посадовій особі Відповідача 25.01.2002. Друга податкова вимога від 26.03.2002 № 2/302/2625 отримана посадовою особою Відповідача під особистий підпис. Перша та друга податкові вимоги ДПІ у м. Лисичанську Відповідачем не оскаржено та на даний час не є скасованими, та є чинними.

Загальна сума боргу, яка була зазначена в заяві про зменшення позовних вимог, склала 4627195,00 грн за період з 01.03.2019 по 29.11.2019.

В зв`язку з тривалим розглядом в суді справи, з дати підготовки та направлення до суду адміністративного позову №35/12-32-08-00-15 від 19.12.2019 та заяви про зменшення позовних вимог від 24.02.2020 №1571/9/12-32-08-05-29 по справі № 360/80/20, відповідачем було частково погашено заявлений позивачем податковий борг КП «Лисичанськтепломережа» з податку на додану вартість на загальну суму 516 953,17 гривень (декларація № від 17.04.2019 погашена частково, залишок по декларації складає 1984 886,83 грн).

Сума сплаченого відповідачем податкового боргу була зарахована в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, відповідно до частини 87.9 статті 87 Податкового кодексу України. Докази зарахування коштів, сплачених відповідачем, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків зазначено в наданих суду інтегрованих картках платника податків.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 (далі - Порядок 422):

- інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами;

- оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП.

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками (п. 1 р. II Порядку 422).

Інтегрована картка платника містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу (п. 1 р. II Порядку 422).

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (п.п. 14.1.152. п. 14.1. ст. 14 Кодексу).

Згідно даних інтегрованої картки платника в ITC «Податковий блок» станом на 21.02.2019 року по КП «Лисичанськтепломережа» () обліковувався податковий борг і сплати податку на додану вартість у загальній сумі 8912542,53 гривні.

Відповідно до п. 87.9. ст. 87 Кодексу у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 Цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З огляду на зазначене, сплачені КП «Лисичанськтепломережа» згідно платіжних документів від 21.02.2019 № 431, від 21.03.2019 № 664, від 22.04.2019 № 907, від 21.05.2019 № 1121, від 21.06.2019 № 42190171 та № 42190269, від 22.07.2019 № 42983941, від 24.07.2019 № 43045921, від 25.07.2019 № 43096471, від 29.07.2019 № 43175975, від 27.08.2019 № 107 та № 108, від 28.08.2019 № 109, від 25.09.2019 № 198, від 23.10.2019 № 253, від 26.11.2019 № 311, від 27.11.2019 № 313, від 28.11.2019 № 317 кошти у загальній сумі 5972621,00 грн, у відповідності до норм п. 87.9. ст. 87 Кодексу, зараховано в рахунок погашення податкового боргу зі сплати податку на додану вартість, який обліковувався по підприємству станом на 21.02.2019 року.

Докази зарахування коштів, сплачених відповідачем, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків зазначено в наданих суду інтегрованих картках платника податків.

Відповідні правові висновки наведено у постановах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №821/1750/17, від 27.03.2018 у справі №804/3915/17, від 28.02.2018 у справі №817/1689/16, від 02.10.2018 у справі №820/1824/17, від 04.04.2018 у справі №815/5491/16.

Під час проведення судових процедур у справі про стягнення податкового боргу, саме норми спеціального Закону (п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України), мають пріоритетне застосування.

Відповідно до ч.ч.5-6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України).

Крім того, наказом Міністерства фінансів України від 24.07.2015 № 666, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2015 р. за № 974/27419 (зі змінами) затверджено Порядок заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів (далі - Порядок № 666).

Відповідно до п. 1 Порядку № 666 поле № 2 «Призначення платежу» розрахункового документа заповнюється таким чином: - друкується розділовий знак «;»; - друкується код виду сплати (формат ссс - тризначне число).

Перелік кодів видів сплати (які вказуються в полі «Призначення платежу») розрахункового документа наведено в додатку до цього Порядку (п. 10 Порядку № 666).

Згідно переліку кодів видів сплати під час заповнення документів на переказ платниками податків використовується зокрема код виду сплати «140» - надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки з єдиного внеску.

У платіжних документах від 21.02.2019 № 431, від 21.03.2019 № 664, від 22.04.2019 № 907, від 21.05.2019 № 1121, від 21.06.2019 № 42190171 та № 42190269, від 22.07.2019 № 42983941, від 24.07.2019 № 43045921, від 25.07.2019 № 43096471, від 29.07.2019 № 43175975, від 27.08.2019 № 107 та № 108, від 28.08.2019 № 109, від 25.09.2019 № 198, від 23.10.2019 № 253, від 26.11.2019 № 311, від 27.11.2019 № 313, від 28.11.2019 № 317 платником (КП «Лисичанськтепломережа») у полі «Призначення платежу» зазначено код виду сплати «140», який відповідно до Порядку № 666 використовується платниками податків під час заповнення документів на переказ коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги Головного управління ДПС у Луганській області щодо стягнення з КП «Лисичанськтепломережа» сум податкового боргу з ПДВ є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вимог з таких підстав.

Комунальним підприємством «Лисичанськтепломережа» дійсно задекларовані податкові зобов`язання з податку на додану вартість за період січень -жовтень 2019 року у розмірі 5 972 621,00 грн і у встановлені ст. 203 ПК України строки самостійно сплачено задекларованих податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 5 972 621,00грн по наступним деклараціям:

1. Податкова декларація № від 18.02.2019 за січень 2019 року на суму 698 922,00грн - платіжним дорученням №431 від 21.02.2019 на суму 698 922,00 грн сплачена у повному обсязі.

2. Податкова декларація № від 18.03.2019 за лютий 2019 року на суму 646 504,00 грн - платіжним дорученням №664 від 21.03.2019 на суму 646 504,00 грн сплачена у повному обсязі.

3. Податкова декларація № від 17.04.2019 за березень 2019 року на суму 2 501 840,00 грн - платіжним дорученням №907 від 22.04.2019 на суму 2 501 840,00 грн сплачена у повному обсязі.

4. Податкова декларація № від 16.05.2019 за квітень 2019 року на суму 720 428,00 грн - платіжним дорученням №1121 від 21.05.2019 на суму 720 428,00 грн сплачена у повному обсязі.

5. Податкова декларація № від 18.06.2019 за травень 2019 року на суму 52 265,00 грн- квитанціями №42190171 від 21.06.2019 на суму 49 000,00 грн та №42190269 від 21.06.2019 на суму 3 265,00 грн сплачена у повному обсязі.

6. Податкова декларація № від 16.07.2019 за червень 2019 року на суму 81 745,00 грн - квитанціями №42983941 від 22.07.2019 на суму 40 000,00 грн та №43045921 від 24.07.2019 на суму 20 000,00 грн та № від 25.07.2019 на суму 15 000,00 грн та №43175975 від 29.07.2019 на суму 6 745,00 грн сплачена у повному обсязі.

7. Податкова декларація № від 19.08.2019 за липень 2019 року на суму 325 780,00,00 грн - платіжними дорученнями №107,108 від 27.08.2019 на суму 200 000,00 грн та №109 від 28.08.2019 на суму 125 780,00 грн сплачена у повному обсязі.

8. Податкова декларація № від 16.09.2019 за серпень 2019 року на суму 289 277,00 грн - платіжним дорученням №198 від 25.09.2019 на суму 289 277,00 грн сплачена у повному обсязі.

9. Податкова декларація № від 21.10.2019. за вересень 2019 року на суму 311 036,00 грн - платіжним дорученням №253 від 23.10.2019 на суму 3 11 036,00 грн сплачена у повному обсязі.

10. Податкова декларація № від 18.11.2019 за жовтень 2019 року на суму 344 824,00 грн - платіжними дорученнями №311 від 26.22.2019 на суму 100 000,00 грн; №313 від 27.11.2019 на суму 100 000,00 грн; №317 від 28.11.2019 на суму 144 824,00 грн сплачена у повному обсязі.

Відповідно до п.п. 16.1.4 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний спланувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки підприємством було своєчасно та в повному обсязі сплачено податкові зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкової звітності, вважає, що позовні вимоги ГУ ДПС у Луганській області задоволенню не підлягають, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

По справі вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.01.2020 відкрито провадження у справі, справа розглядатиметься в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 04.02.2020 (том 1 а.с. 75-76).

Ухвалою від 04.02.2020 заяву Головного управління ДПС у Луганській області про збільшення розміру позовних вимог у справі № 360/80/20 повернуто позивачу (т.1 а.с. 186-187).

04.02.2020 за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено, підготовче засідання призначено на 27.02.2020 (том 1 а.с. 188).

Ухвалою від 27.02.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів (том 1 а.с. 221).

27.02.2020 за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено, підготовче засідання призначено на 25.03.2020 (том 1 а.с. 222).

Ухвалою від 25.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті на 16.04.2020 (том 2 а.с. 85).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» (ідентифікаційний код 13401321, місцезнаходження: 93113, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Тепла, буд. 17) зареєстровано в якості юридичної особи Лисичанською міською радою 20.04.1992, 15.06.2005, №0000529, що підтверджується інформацією зазначеною у витязі з реєстраційних даних (том 1 а.с. 69-71).

На підставі до пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України відповідачем до контролюючого органу було подано податкові декларації з ПДВ: № від 18.02.2019 у сумі 698922,00 грн; № від 18.03.2019 у сумі 646504,00 грн; № від 17.04.2019 у сумі 2501840,00 грн; № від 16.05.2019 у сумі 720428,00 грн; № від 18.06.2019 у сумі 52265,00 грн; № від 16.07.2019 у сумі 81745,00 грн; № від 19.08.2019 у сумі 325780,00 грн; № від 16.09.2019 у сумі 289277,00 грн; № від 21.10.2019 у сумі 311036,00 грн; № від 18.11.2019 у сумі 344824,00 грн. (том 1 а.с. 57-66).

Згідно з розрахунку податкового боргу та витягу з інтегрованої картки відповідача загальна сума боргу склала 4627195,00 грн за період з 01.03.2019 по 29.11.2019 (том.1 а.с.7, том 2 а.с. 51-75).

З метою погашення боргу позивачем вживалися заходи, передбачені Законом України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами, а саме: 25.01.2002 вручена відповідачу перша податкова вимога від 21.01.2002 форми Ю1 № 1/45, та друга податкова вимога від 26.03.2002 форми Ю2 № 2625 (том 1 а.с. 67, 68).

Відповідно до платіжних доручень та квитанцій КП «Лисичанськтепломережа» сплачено, а саме:

платіжним дорученням №431 від 21.02.2019 на суму 698 922,00 грн погашення податкового боргу з ПДВ за січень 2019 року по податковій декларації № від 18.02.2019;

платіжним дорученням №664 від 21.03.2019 на суму 646 504,00 грн погашення податкового боргу з ПДВ за лютий 2019 року по податковій декларації № від 18.03.2019 ;

платіжним дорученням №907 від 22.04.2019 на суму 2 501 840,00 грн погашення податкового боргу з ПДВ за березень 2019 року по податковій декларації № від 17.04.2019;

платіжним дорученням №1121 від 21.05.2019 на суму 720 428,00 грн погашення податкового боргу з ПДВ за квітень 2019 року по податковій декларації № від 16.05.2019;

квитанціями №42190171 від 21.06.2019 на суму 49 000,00 грн та №42190269 від 21.06.2019 на суму 3 265,00 грн погашення податкового боргу з ПДВ за травень 2019 року по податковій декларації № від 18.06.2019;

квитанціями №42983941 від 22.07.2019 на суму 40 000,00 грн та №43045921 від 24.07.2019 на суму 20 000,00 грн та № 43096471 від 25.07.2019 на суму 15 000,00 грн та №43175975 від 29.07.2019 на суму 6 745,00 грн погашення податкового боргу з ПДВ за червень 2019 року по податковій декларації № від 16.07.2019;

платіжними дорученнями №107,108 від 27.08.2019 на суму 200 000,00 грн та №109 від 28.08.2019 на суму 125 780,00 грн погашення податкового боргу з ПДВ за липень 2019 року по податковій декларації № від 19.08.2019;

платіжним дорученням №198 від 25.09.2019 на суму 289 277,00 грн погашення податкового боргу з ПДВ за серпень 2019 року по податковій декларації № від 16.09.2019;

платіжним дорученням №253 від 23.10.2019 на суму 3 11 036,00 грн погашення податкового боргу з ПДВ за вересень 2019 року по податковій декларації № від 21.10.2019;

платіжними дорученнями №311 від 26.22.2019 на суму 100 000,00 грн; №313 від 27.11.2019 на суму 100 000,00 грн погашення податкового боргу з ПДВ за жовтень 2019 року по податковій декларації від 18.11.2019 (том 1 а.с. 155-167).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до підп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом п.41.2 ст.41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Відповідно до п.41.1 цієї статті, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно з підп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 95.1. ст. 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2. ст. 95 ПК України).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 95.3. ст. 95 ПК України).

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п. 95.4. ст. 95 ПК України).

На підставі долучених до позову документів суд встановив, що податкового боргу в розумінні п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України у позивача за період з 01.03.2019 по 30.11.2019 немає, оскільки позивач самостійно узгодив суму грошового зобов`язання за вказаний період та в повному обсязі сплатив у встановлений Податковим кодексом України строк.

Як наслідок, в силу положень статті 95 ПК України відсутні обставини, які б свідчили про наявність підстав для стягнення в судовому порядку коштів з рахунків платника податків КП «Лисичанськтепломережа» у банках, що обслуговують його, та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а також за рахунок готівки, що належить, даному платнику податків, на користь державного бюджету у розмірі 4110241,83 грн за період з 01.03.2019 по 29.11.2019, оскільки за вказаний період у підприємства відсутній податковий борг.

Жодних належних доказів на підтвердження наявності податкового боргу за інші періоди до 01.03.2019 позивачем в рамках розгляду даної адміністративної справи не надано.

Посилання представника позивача на дані інтегрованої картки платника податку на додану вартість стосовно позивача є незмістовним з таких підстав.

Як зазначено самим позивачем, інтегрована картка платника - це форма оперативного обліку податків та зборів.

Сам оперативний облік це процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП.

Тобто, інтегрована картка платника не є первинним документом, а лише містить інформацію про первинні показники платника податків.

Як достовірно встановлено, первинними документами (податковими деклараціями, квитанціями та платіжними дорученнями із зазначенням призначення платежу) підтверджений факт нарахування та сплати в повному обсязі позивачем податку на додану вартість за період з 01.03.2019 по 29.11.2019.

Позивач вірно зазначає, що сплачені за період з 01.03.2019 по 29.11.2019 кошти відповідно до частини 87.9 статті 87 Податкового кодексу України були зараховані в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

При цьому в позовній заяві позивачем зазначено, що «на час подання контролюючим органом позову до суду, самостійно нараховані грошові зобов`язання відповідачем добровільно та в повному обсязі не сплачено».

Такі твердження не відповідають дійсності, оскільки матеріалами справи підтверджено, що самостійно нараховані грошові зобов`язання з ПДВ за період з 01.03.2019 по 29.11.2019 відповідачем добровільно та в повному обсязі сплачені та податкового боргу за цей період немає.

Жодною нормою Податкового кодексу України не визначено, що наявність податкового боргу за певний період автоматично перекладається на ті періоди, в яких платник податків правильно та в повному обсязі сплачує самостійно визначені податки та збори.

Позивач невірно тлумачить положення статтей 14 та 87 Податкового кодексу України, хоча вказаними нормами чітко врегульовані поняття «податкового боргу» та «процедури погашення податкового боргу».

Позивачем в якості дотримання положень пункту 95.2. статті 95 ПК України зазначено про виставлену відповідачеві першу податкову вимогу від 21.01.2002 № 1/45/608 на суму 1152,50 грн. та другу податкову вимогу від 26.03.2002 № 2/302/2625 на суму 48747,13 грн.

Однак позивачем не зазначено та не надано доказів тому, що ці податкові вимоги відповідно до положень Закону України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов`язання платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» не погашалися шляхом повної сплати заборгованості в період з 27.03.2002 до 28.12.2019 (дата направлення позову до суду), оскільки інтегрована картка платника відносно відповідача має відомості про заборгованість лише з 31.12.2018.

Будь-яких інших доказів (рішень суду про стягнення заборгованості, наявність інших періодів не виконання відповідачем обов`язків зі сплати ПДВ тощо) наявності заборгованості у відповідача на суму 4110241,83 грн позивачем не надано.

Посилання представника позивача на правові висновки у постановах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №821/1750/17, від 27.03.2018 у справі №804/3915/17, від 28.02.2018 у справі №817/1689/16, від 02.10.2018 у справі №820/1824/17, від 04.04.2018 у справі №815/5491/16 як на підставу для задоволення заявлених вимог є безпідставним, оскільки по зазначеним справам суди робили висновки стосовно правомірності дій податкового органу щодо зарахування коштів відповідно до частини 87.9 статті 87 Податкового кодексу України в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення та нарахування штрафних санкцій на залишок заборгованості, що не є тотожним предметом по даній адміністративній справі.

Посилання представника позивача як на підставу для задоволення заявлених вимог на ті обставини, що у платіжних документах від 21.02.2019 № 431, від 21.03.2019 № 664, від 22.04.2019 № 907, від 21.05.2019 № 1121, від 21.06.2019 № 42190171 та № 42190269, від 22.07.2019 № 42983941, від 24.07.2019 № 43045921, від 25.07.2019 № 43096471, від 29.07.2019 № 43175975, від 27.08.2019 № 107 та № 108, від 28.08.2019 № 109, від 25.09.2019 № 198, від 23.10.2019 № 253, від 26.11.2019 № 311, від 27.11.2019 № 313, від 28.11.2019 № 317 платником (КП «Лисичанськтепломережа») у полі «Призначення платежу» зазначено код виду сплати «140», який відповідно до Порядку № 666 використовується платниками податків під час заповнення документів на переказ коштів у рахунок погашення податкового боргу, є незмістовним з таких підстав.

Як заначено самим представником позивача, згідно переліку кодів видів сплати під час заповнення документів на переказ платниками податків використовується, зокрема, код виду сплати «140» - надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки з «єдиного внеску».

Тобто, вказаний код не стосується «податку на додану вартість», про наявність заборгованості зі сплати якого наголошує позивач. У вказаних платіжних документах повно зазначена роз`яснювальна інформація про призначення платежу в довільній формі, де безпосередньо вказано «погашення податкового зобов`язання з ПДВ» та вказаний місяць та рік, номер та дата податкової декларації.

Крім того, як зазначає позивач, сплачені суми були направлені саме на погашення заборгованості з ПДВ, а не єдиного внеску. Тобто, сплачені відповідачем грошові кошти не направлялися для погашення заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Таким чином, позивачем не надано та не зазначено належних доказів на підтвердження наявності у відповідача податкового боргу на суму 4110241,83 грн за період з 01.03.2019 по 29.11.2019, а також не зазначено та не надано належних доказів на утворення заборгованості у відповідача на вказану суму за період до 01.03.2019, що виключає можливість прийняття рішення відносно відповідача про стягнення податкового боргу в порядку статті 95 ПК України згідно заявлених вимог.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Луганській області до Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» про стягнення коштів з рахунків платника податків Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» у банках, що обслуговують його, та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, а також за рахунок готівки, що належить, даному платнику податків, на користь державного бюджету у сумі податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 4110241,83 грн за період з 01.03.2019 по 29.11.2019 слід відмовити.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання даного позову покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління ДПС у Луганській області до Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» про стягнення коштів з рахунків платника податків Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» у банках, що обслуговують його, та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, а також за рахунок готівки, що належить, даному платнику податків на користь державного бюджету у сумі податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 4110241,83 грн за період з 01.03.2019 по 29.11.2019, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця