Справа № 420/1447/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1447/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі, головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТК УКРПРОМТОРГ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 20.02.2020 року надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТК УКРПРОМТОРГ» до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № та № від 23.07.2019 року.

Підстава звернення до суду - позивач вважає, що суб`єкт владних повноважень порушив його права прийняттям податкових повідомлень-рішень № та № від 23.07.2019 року.

В обґрунтування адміністративного позову позивач вказує, що Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі наказу № 5099 від 26.06.2019 р. було проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями від 02.09.2017 р. №100110/2017/103599, №100110/2017/103605, від 17.10.2017 р. №100110/2017/109014.

За результатами перевірки складено Акт від 08.07.2019 р. №1316/15-32-14-10- 11/40114707 та прийняті податкові повідомлення-рішення з податку на додану вартість від 23.07.2019 № на суму грошового зобов`язання - 609 000,49 грн., з ввізного мита на суму грошового зобов`язання - 221 639,58 грн.

Так, контролюючий орган, співставляючи документи, подані ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» під час митного оформлення товарів за МД від 02.09.2017 р. №100110/2017/103599, №100110/2017/103605, від 17.10.2017 р. №100110/2017/109014, з даними, які були надані митними органами Турецької Республіки, дійшов до висновку про неповноту декларування суб`єктом ЗЕД фактурної вартості товарів, що призвело до заниження митної вартості імпортованого товару.

Представник позивача вказує на те, що вказаний висновок ГУ ДФС в Одеській області не ґрунтується на достатніх доказах, які б підтверджували, що подані при митному оформленні ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» документи містять неправдиві дані, а висновки, викладені в акті перевірки не ґрунтуються на достатніх та беззаперечних доказах.

Враховуючи наведене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.02.2020 року позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову.

02.03.2020 року (вхід. № 9659/20) до суду надійшов лист представника позивача разом із доказами сплати судового збору за звернення до суду з позовом, чим усунуто недоліки позову.

Ухвалою від 10.03.2020 року року судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.

26.03.2020 року (вхід. № ЕП/3859/20) від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначає, що відповідно до інформації, отриманої від митних органів Республіки Туреччина (лист від 26.06.207-724.03.03-UA-403347) встановлено порушення вимог митного законодавства України в частині повноти декларування ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» фактурної вартості товару за МД від 02.09.2017 року. Відповідач вказує на те, що відтак у задоволенні позову слід відмовити.

31.03.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач у відзиві на позов не спростував, що спірні поставки товарів здійснювались ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» на підставі контракту, укладеного з Компанією «Infort Trade LTD», тобто з компанією-нерезидентом, яка є стороною зовнішньоекономічного контракту № 2607/17 від 26.07.2017 р., проте яка не є відправником товарів. Про те, що саме Компанія «Infort Trade LTD» є стороною зовнішньоекономічного контракту, укладеного з позивачем, вбачається також з графн 2 митних декларацій № UA/103599 від 02.09.2017, № UA100100/2017/103605 від 02.09.2017, № UA100100/2017/103620 від 02.09.2017.

Позивач вказує на те, що до графи 2 митних Декларацій наведені відомості про нерезидента - сторону зовнішньоекономічного контракту «Infort Trade LTD», а у графі 2 зазначені відомості про відправників товару («Besik Deri ve Tekstil San. ve Tic», «PETEK HAVLU BORNOZ NSANAYI TICARET LTD. STI», «RAMIRA TEKSTIL IC VE DIS TIC. LTD. STI»).

Під час митного оформлення імпорту декларантом було заявлено митну вартість товарів за основним методом визначення митної вартості за ціною договору саме на підставі інвойсів, виставлених до ТОВ «ТК УКРІПРОМТОРГ» від Компанії «Infort Trade LTD».

Разом з тим, факту наявності правовідносин позивача з компаніями «Besik Deri ve Tekstil San. ve Tic», «PETEK HAVLU BORNOZ NSANAYI TICARET LTD. STI», «RAMIRA TEKSTIL IC VE DIS TIC. LTD. STI» під час перевірки не встановлено, в акті перевірки не зафіксовано та у відзиві на позов не зазначено.

Також, з документів, надісланих митними органами Туреччини, вбачається, що вони стосуються поставок товарів до ТОВ«УКРІНВЕСТ», ТОВ «МІКС» та до юридичної особи, що знаходиться за адресою 3RD AEROPORTOVSKY PER. 4, САВ6, ODESSA/UKRAINE, а не до ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ».

31.03.2020 року (вхід. № 14113/20) від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Станом на 16.04.2020 року інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, зважаючи на дату відкриття провадження по даній справі, судом приймається рішення по зазначеній справі у межах визначеного строку - 16.04.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, відповіді на відзив, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, під час розгляду справи, судом встановлено, що Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі наказу № 5099 від 26.06.2019 р. було проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями від 02.09.2017 р. №100110/2017/103599, №100110/2017/103605, від 17.10.2017 р. №100110/2017/109014.

За результатами перевірки складено Акт від 08.07.2019 р. №1316/15-32-14-10- 11/40114707 та прийняті податкові повідомлення-рішення з податку на додану вартість від 23.07.2019 № на суму грошового зобов`язання - 609 000,49 грн, з ввізного мита на суму грошового зобов`язання - 221 639,58 грн.

Так, контролюючий орган, співставляючи документи, подані ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» під час митного оформлення товарів за МД від 02.09.2017 р. №100110/2017/103599, №100110/2017/103605, від 17.10.2017 р. №100110/2017/109014, з даними, які були надані митними органами Турецької Республіки, дійшов до висновку про неповноту декларування суб`єктом ЗЕД фактурної вартості товарів, що призвело до заниження митної вартості імпортованого товару.

Не погоджуючись із рішеннями відповідача № та № від 23.07.2019 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Досліджуючи правомірність дій відповідача та прийнятих рішень, суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з п.2 ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД (частина друга статті 69 Митного кодексу України).

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари (частина четверта статті 69 Митного кодексу України).

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо (частина п`ята статті 69 Митного кодексу України).

Згідно пункту 7 статті 345 Митного кодексу України, у разі виявлення органом доходів і зборів під час проведення перевірки ознак порушення митних правил бо контрабанди посадові особи органу доходів і зборів вживають передбачених законом заходів.

У разі виявлення під час митного контролю або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари (частина четверта статті 69 Митного кодексу України).

За приписами пункту 3 частини третьої статті 345 Митного кодексу України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Згідно зі статтею 351 Митного кодексу України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

У частині другій статті 351 Митного кодексу України визначено дві підстави, за наявності яких може бути проведена документальна невиїзна перевірка.

Зокрема, відповідно до пункту 1 частини другої статті 351 Митного кодексу України, документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.05.2018 року по справі №808/1341/14, можливість митного контролю після завершення митного оформлення виключно за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Відповідно до п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Згідно з пп.54.3.2 та пп.54.3.6 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Судом встановлено, що ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» (Покупець) уклало з Компанією «Infort Trade LTD» (Продавець) зовнішньоекономічний контракт № 2607-17 від 26.07.2017 року, на підставі якого Продавець зобов`язувався передати у власність, а Покупець зобов`язувався купити товар зазначений у інвойсах.

З метою митного оформлення товару, що надійшов у контейнері № ARKU8555388, ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» подало до Київської міської митниці ДФС відповідні товаросупровідні документи, та документи, що підтверджували митну вартість імпортованого товару, зокрема: зовнішньоекономічний договір (контракт) № 2607/17 від 26.07.2017 р., коносамент (Bill of lading) KTLIST174361, CMR №388 від 31.08.2017 p., листи-розпорядження від відправника та продавця товару, рахунок-фактура (інвойс) № ІТ- UPT/101/1 від 02.09.2017 на суму 30 866,44 дол.СІПА та інші документи, зазначені в графі 44 митної декларації.

Відправником вказаного товару була Компанія «Besik Deri ve Tekstil San. ve Tic».

Вартість товару у сумі 30866,44 доларів США була визначена декларантом у відповідності з виставленим йому інвойсом від 02.09.2017 №IT-UPT/101/l.

З акту перевірки вбачається, що контролюючим органом була отримана відповідь митної адміністрації Туреччини стосовно перевірки автентичності документів, на підставі яких було імпортовано товар за МД типу «ТН» № UA100100/2017/103 599 від 02.09.2017, що переміщувався на адресу ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» у контейнері № ARKU8555388 на підставі контракту, укладеного з Компанією «Infort Trade LTD».

Так, згідно матеріалів справи, надіслані митними органами Туреччини документи стосуються поставки товару від Компанії «DSD DERI SAN.DIS.TIC.AS» (Туреччина) до ТОВ «УКРІНВЕСТ» (Україна).

В свою чергу в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» перебувало в договірних відносинах з Компанією «DSD DERI SAN.DIS.TIC.AS» (Туреччина) або ТОВ «УКРІНВЕСТ» (Україна).

Крім того, суд зазначає, що згідно матеріалів справи з наданих митними органами Туреччини документів вбачається, що компанія «DSD DERI SAN.DIS.T1C.AS» на адресу ТОВ «УКРІНВЕСТ» експортувало товари за кодом .

Суд вказує на те, що ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» здійснювало ввезення товару, що надійшов у контейнері №ARKU8555388, за тимчасовою митною декларацією типу «ТН» № UA100100/2017/103599 від 02.09.2017 р.

В подальшому на підставі висновку Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС №185 від 12.09.2017 р. ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» подало органу доходів і зборів додаткову декларацію №UA100110/2017/108947, що містять відомості про коди товарів згідно УКТ ЗЕД , .

В свою чергу, з метою заявления достовірних відомостей про імпортований товар ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» перед митним оформленням товару здійснювало його фізичний огляд, про що свідчить графа 44 МД, в якій вказано про подання до митного оформлення Акту фізичного огляду товару від 02.09.2017 р.

Також, згідно матеріалів справи, а саме акту перевірки вбачається, що контролюючим органом була отримана відповідь митної адміністрації Туреччини стосовно перевірки автентичності документів, на підставі яких було імпортовано товар за МД типу «ТН» № UA100100/2017/103605 від 02.09.2017, що переміщувався на адресу ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» у контейнері № FCIU9304220 на підставі контракту, укладеного з Компанією «Infort Trade LTD».

Так, судом встановлено, що з метою митного оформлення товару, що надійшов у контейнері № FCIU9304220, ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» подало до Київської міської митниці ДФС відповідні товаросупровідні документи, та документи, що підтверджували митну вартість імпортованого товару, зокрема: зовнішньоекономічний договір (контракт) № 2607/17 від 26.07.2017 р., коносамент (Bill of lading) KTLIST174309, CMR №220 від 31.08.2017 p., листи-розпорядження від відправника та продавця товару, рахунок-фактура (інвойс) № ІТ- UPT/99/1 від 02.09.2017 на суму 20 675,25 дол.США та інші документи, зазначені в графі 44 митної декларації.

Відправником вказаного товару була Компанія «PETEK HAVLU BORNOZ NSANAYI ТІ CARET LTD. STI». Поставка товару відбувалась на підставі непрямого контракту, укладеного з Компанією «Infort Trade LTD».

В свою чергу, направлені відповідачу митними органами Туреччини документи стосуються поставки товару від Компанії «PETEK HAVLU BORNOZ NSANAYI TICARET LTD. STI» (Туреччина) на адресу 3RD AEROPORTOVSKY PER. 4, САВ6, ODESSA/UKRAINE.

Суд вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази наявності договірних відносин позивача з компанією «PETEK HAVLU BORNOZ NSANAYI TICARET LTD. STI» та як адреса 3RD AEROPORTOVSKY PER. 4, САВ6, ODESSA/UKRAINE стосується саме ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ».

Судом також враховано, що на підставі інвойсу № IT-UPT/99/1 від 02.09.2017 року, виставленого Компанією «Infort Trade LTD» (Продавець) до ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» (Покупець) було задекларовано вартість імпортованого товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору па рівні 20 675,25 дол.США, та ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» здійснювало ввезення товару, що надійшов у контейнері № FCIU9304220, за тимчасовою митною декларацією типу «ТН» № UA100100/2017/103605 від 02.09.2017 р. В подальшому на підставі висновку Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС №103 від 14.09.2017 р. ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» подало органу доходів і зборів додаткову декларацію № UA100110/2017/108948, що містять точні відомості про ввезені товари: «тканина із синтетичних ниток (53+-1%) та бавовняної пряжі (47+-1%); «трикотажне полотно з ворсом з поліефіру» за кодами УКТ ЗЕД, , .

Разом з тим, згідно направлених відповідачу митними органами Туреччини документів, компанія «PETEK HAVLU BORNOZ NSANAYI TICARET LTD. STI» на адресу 3RD AEROPORTOVSKY PER. 4, CAB6, ODESSA/UKRAINE експортувало товар « 100% поліестер» за кодом .

Крім того, судом враховано ту обставину, що з метою заявления достовірних відомостей про імпортований товар ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» перед митним оформленням товару здійснювало його фізичний огляд, про що свідчить графа 44 МД, в якій вказано про подання до митного оформлення Акту фізичного огляду товару від 02.09.2017 р. та за результатами фізичного огляду, проведеного в присутності посадових осіб митниці із засобами фото-, відео фіксації згідно положень ч. 2 ст. 266 Митного кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 370, було встановлено, що у контейнері № FCIU9304220 міститься товар «тканина із синтетичних ниток (53+-1%) та бавовняної пряжі (47+-1%); «трикотажне полотно з ворсом з поліефіру» за кодами УКТЗЕД , . Тобто, контролюючим органом не доведено яким чином документи на схожий товар, надані митними органами Туреччини, стосуються спірного митного оформлення та мають перевагу над документами, поданими під час митного оформлення імпорту за МД № UA100100/2017/103605 від 02.09.2017 р.

Крім того, згідно акту перевірки вбачається, що контролюючим органом була отримана відповідь митної адміністрації Туреччини стосовно перевірки автентичності документів, на підставі яких було імпортовано товар за МД типу «ТН» № UA100100/2017/103620 від 02.09.2017 (додаткова декларація МД типу «ДТ» № UA100100/2017/109014 від 17.10.2017), що переміщувався на адресу ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» у контейнері № BSIU3122421 на підставі контракту, укладеного з Компанією «Infort Trade LTD».

Так, згідно матеріалів справи, з метою митного оформлення товару, що надійшов у контейнері № BSIU3122421, ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» подало до Київської міської митниці ДФС відповідні товаросупровідні документи, та документи, що підтверджували митну вартість імпортованого товару, зокрема: зовнішньоекономічний договір (контракт) № 2607/17 від 26.07.2017 р., коносамент (Bill of lading) №17/08/300/06602-0014272 від 20.08.2017, CMR №2421 від 02.09.2017 р., листи-розпорядження від відправника та продавця товару, рахунок-фактура (інвойс) № IT-UPT/125/1 від 03.09.2017 на суму 19 387,62 дол.США та інші документи, зазначені в графі 44 митної декларації.

Компанія «RAMIRA-TEKSTIL ІС VE DIS TIC. LTD. STI» (Туреччина) виступала відправником товару, що переміщувався у контейнері № BSIU3122421.

Надані відповідачу митними органами Туреччини документи стосуються поставки товару від Компанії «RAMIRA TEKSTIL ІС VE DIS TIC. LTD. STI» (Туреччина) на адресу ТОВ «МІКС» (пр-т Шевченко, 4, оф. 82).

Суд вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» має договірні відносин з ТОВ «МІКС». Доказів, тобто фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку було б можливо стверджувати, що ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» має договірні відносини з компанією «RAMIRA TEKSTIL ІС VE DIS TIC. LTD. STI» та ТОВ «МІКС» органом доходів і зборів не надано.

Суд зазначає, що на підставі інвойсу № IT-UPT/125/1 від 03.09.2017 року, виставленого Компанією «Infort Trade LTD» (Продавець) до ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» (Покупець) було задекларовано вартість імпортованого товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору па рівні 19 387,62 дол.США.

Згідно експортної декларації №17343100ЕХ169838, наданої митними органами Туреччини, Компанія «RAMIRA TEKSTIL ІС VE DIS TIC. LTD, STI» направила на адресу ТОВ «МІКС» товар «аксесуари для штор» за кодом .

Проте, згідно матеріалів справи, ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» отримало та здійснило митне оформлення товару «Вузька тканина, не ворсова, вибілена, з пругами: - виготовлена з поліпропіленових монониток (80+~1%), комплексних нетекстурованих синтетичних (поліефірних) (15+-1%) та комплексних текстурованих синтетичних (поліефірних) ниток (5+-1%). Ширина (з пругами) 60,0+-0,2мм. арт. 705М - 244 упак.; - повністю виготовлена з поліефіру. Ширина(з пругами) 58,0+-0,2мм. арт.К-705- 55 упак.;- виготовлена з поліпропіленових монониток (79+-1%), комплексних не текстурованих синтетичних (поліефірних) ниток (15+-1%) та комплексних текстурованих синтетичних (поліефірних) ниток (6+-1%). Ширина(з пругами) 59,СН--0,2мм. арт.К-701М - 35 упак.;- повністю виготовлена з поліефіру. Ширина(з пругами) 23,0+-0,2мм. арт.К-315- 8 упак.;- виготовлена з поліпропіленових монониток (93+-1%) та комплексних не текстурованих синтетичних (поліефірних) ниток (7+-1%). Ширина(з пругами) 25,0+-0,2мм. арт.К-315М - 10 упак.;- повністю виготовлена з поліефіру. Ширина(з пругами) 99,0+-0,2мм. арт.080К- 1 упак.;- повністю виготовлена з поліефіру. Ширина(з пругами) 60,0+-0,2мм. арт.К-701- 25 упак. Без покриття, просочення, дублювання (ар мування) іншим матеріалом та без еластомірних ниток. Торговельна марка - відсутня Країна виробництва - TR,Туреччина. Виробник -RAMIRA TEKSTIL ІС VE DIS TIC. LTD. STI.».

Вказаний остаточний опис товару був заявлений ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» у додатковій декларації (ІМ40ДТ) №UA100110/2017/109014 від 17.10.2017 р. (графа 31) на підставі висновку Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень ДФС від 15.09.2017 №117, який був зроблений на замовлення Київської міської митниці ДФС.

Крім того, з метою заявлення достовірних відомостей про імпортований товар ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» перед митним оформленням товару здійснювало його фізичний огляд, про що свідчить графа 44 МД, в якій вказано про подання до митного оформлення Акту фізичного огляду товару від 03.09.2017 р.

За результатами фізичного огляду, проведеного в присутності посадових осіб митниці із засобами фото-, відео фіксації згідно положень ч. 2 ст. 266 Митного кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 370, було встановлено, що у контейнері № BSIU3122421 міститься товар «вузька тканина...» за кодом УКТЗЕД ; вагою нетто - 5507кг ; відправлений на адресу ТОВ «ТК УКРПРОМОРГ».

Суд зазначає, що відповідачем під час проведення перевірки не зазначено яким чином документи на схожий товар, надані митними органами Туреччини, стосуються спірного митного оформлення та мають перевагу над документами, поданими під час митного оформлення імпорту за МД № UA100100/2017/103620 від 03.09.2017 (додаткова декларація №UA100110/2017/109014 від 17.10.2017).

Судом також враховано, що відповідно до п.2 Розділу 2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 651 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 року за № 1372/21684, поміщення товарів у митні режими імпорту, реімпорту, переробки на митній території України, тимчасового ввезення, знищення або руйнування, відмови на користь держави та поміщення іноземних товарів у митні режими митного складу, вільної митної зони, безмитної торгівлі Графа 44 «Додаткова інформація / Подані документи / Сертифікати і дозволи», у графі зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи: рахунок або інший документ, що визначає вартість товару; визначені пунктами 7-9 частини восьмої статті 257 Митного кодексу України; визначені пунктами 1-11 частини третьої статті 335 Митного кодексу України; попередні рішення відповідно до частини четвертої статті 23 Митного кодексу України; документи про походження товару відповідно до частини другої статті 43 Митного кодексу України; попередні МД, за якими не здійснено випуску товарів. Відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл - номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії.

Згідно з Класифікатором документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року № 1011, під кодом « 4100» зазначаються відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів. Під кодом « 4104» зазначаються відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів.

Таким чином, поданий позивачем до митного оформлення контракт № 2607/17 від 26.07.2017 року зазначений під кодом « 4100» означає, що цей контракт є непрямим, тобто укладений не з фірмою-виробником, а з посередником.

Суд вказує на те, що позивачем здійснено митне оформлення товарів за митними деклараціями від 02.09.2017 р. №100110/2017/103599, №100110/2017/103605, від 17.10.2017 р. №100110/2017/109014 на підставі наявних у нього документів, що виникли з правовідносин між ним і компанією «Infort Trade LTD» (стороною контракту), та заявлена декларантом митна вартість товару є дійсною вартістю в рамках контракту, про яку сторони домовились.

Тобто, документи, які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, не стосуються позивача.

Суд також погоджується з доводами позивача, що зміст таких документів, наданих митними органами Туреччини, сам по собі, не може свідчити про наявність порушення митних правил через те, що такі документи не містять належних та допустимих доказів, які б дозволяли беззаперечно стверджувати, що саме при декларуванні товару на митній території України, а не на території Туреччини, мало місце подання документів, які містять неправдиві відомості щодо вартості товару. Матеріали перевірки не містять доказів того, що подані до митного оформлення при імпорті документи, у т.ч. інвойси, є підробленими чи одержаними незаконним шляхом, або містять неправдиві відомості.

Відповідно до ч.3 ст.382 Господарського кодексу України зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнаний недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або чинним міжнародним договорам, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Оскільки не існує доказів того, що надані позивачем інвойси визнані недійсними, тому вони не можуть бути не враховані при розгляді даної справи, як належні та допустимі докази.

Суд зазначає, що саме на підставі вказаних інвойсів, виставлених Компанією «Infort Trade LTD» (Продавець) до позивача (Покупець), було задекларовано вартість імпортованого товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору у митних деклараціях.

Згідно з ч.2 ст.266 Митного кодексу України перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Суд зазначає, що посадовими особами митниці під час митного контролю та митного оформлення товарів здійснювався їх огляд та будь-яких зауважень щодо задекларованої ваги товарів, його коду УКТ ЗЕД, опису чи інших характеристик не було. Заявлені у митних деклараціях відомості були перевірені та товар за митними деклараціями від 02.09.2017 р. №100110/2017/103599, №100110/2017/103605, від 17.10.2017 р. №100110/2017/109014 було випущено у вільний обіг на митну територію України без зауважень.

З урахуванням зазначеного, суд вказує на те, що, контролюючим органом не доведено, яким чином документи на схожі товари стосуються спірних митних оформлень та мають перевагу над документами, поданими позивачем під час митного оформлення імпортованих товарів.

За таких обставин, з урахуванням зазначеного, висновки відповідача про порушення позивачем п.2 ч.2 ст.52 Митного кодексу України та п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України є необґрунтованими та безпідставними.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Відтак, доводи позивача щодо протиправних рішень відповідача є обґрунтованими. В свою чергу, під час розгляду справи, відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваних рішень, відтак позовні вимоги ТОВ «ТК УКРПРОМТОРГ» підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 12459, 60 грн., що підтверджується квитанцією № ПН 2994 від 02.03.2020 року.

Враховуючи задоволення даного адміністративного позову, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 12459, 60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТК УКРПРОМТОРГ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № та № від 23.07.2019 року.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТК УКРПРОМТОРГ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області судові витрати у розмірі 12459, 60 грн. (дванадцять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять грн. 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК УКРПРОМТОРГ» (вул.Педагогічна, буд. 25/48, м.Одеса, 65062, ).

Відповідач: Головне управління ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ).

Суддя Корой С.М.

.