Справа № 520/3035/2020
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

07 квітня 2020 р. Справа № 520/3035/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Москалівська, буд. 58,м. Харків,61004) та 3-ої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити позивачу строк для звернення до суду.

- витребувати у старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новооаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовського Романа Вікторовича постанови, що приймалися в рамках виконавчого провадження №55967611 від 15 січня 2020 року, а також документи, які були підставою для прийняття вказаних постанов.

- визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новрбаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовського Романа Вікторовича, що були винесені в ході виконавчого провадження №55967611, а саме про накладення на ОСОБА_3 штрафів: від 15 січня 2020 року, від 15 січня 2020 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що приймаючи спірні постанови про накладення штрафу старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовський Роман Вікторович діяв поза межами повноважень та не у спосіб передбачений діючим законодавством України, відтак дані постанови підлягають скасуванню як незаконні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від10.03.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи на 18.03.2020 року.

06 квітня 2019 року відповідачем надано до суду відзив на позов, в якому він проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що оскаржувані постанови винесені державним виконавцем у відповідності до вимог ч.2 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції від 02.04.2012 року № 512/5, у зв`язку із спливом 10 робочих днів для добровільного виконання рішення суду.

У судове засідання, призначене на 07 квітня 2020 року, представник позивача, якого було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи - не прибув.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Третя особа в судове засідання не прибув, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні, оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно до вимог статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 17.01.2018 року по справі №635/402/17 зобов`язано ОСОБА_4 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_5 , та участі у її вихованні. Встановлено порядок участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_5 , визначивши час з відвідуванням місця проживання батька без присутності матері: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., щосереди з 18 год.00 хв. до 20 год.00 хв., три тижні під час літніх канікул, 1/2 частину зимових канікул, за згодою дитини. В інший частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 13.03.2018 року на підставі виконавчого листа №635/402/17, виданого Ленінським районним судом м. Харкова 19.02.2018 року, відкрито виконавче провадження ВП №55967611, за яким ОСОБА_4 є боржником, ОСОБА_2 - стягувачем. В постанові зазначено, що рішення суду необхідно виконати протягом 10 робочих днів.

Так, на початку січня 2020 року ОСОБА_3 поштовим відправленням отримала вимогу державного виконавця від 21.12.2019 року, відповідно до якої державний виконавець «зобов`язав ОСОБА_6 надати дитину ОСОБА_2 під час зимових канікул за адресою знаходження Міжрайонного ВДВС по Холодногірсько Новобоварського районах м. Харкова ГТУЮ в Харківській області, м. Харків, вул.. Москалівська, 58, 28.12.2019, 02.01.2020, 03.01.2020, 06.01.2020, 07.01.2020, 09.01.2020, 10.01.2020» .

Також , одночасно в одному поштовому конверті із вказаною вимогою державного виконавця надійшла ще одна вимога державного виконавця від 21.12.2019 року, відповідно до якої державний виконавець «зобов`язав ОСОБА_6 надати дитину ОСОБА_2 під час зимових канікул за адресою знаходження Міжрайонного ВДВС по Холодногірсько Новобоварського районах м. Харкова ГТУЮ в Харківській області, м. Харків, вул.. Москалівська, 64, кафе «Буфет» 28.12.2019, 02.01.2020, 03.01.2020, 06.01.2020, 07.01.2020, 09.01.2020, 10.01.2020 та не створювати перешкод у спілкуванні батька з дочкою» (копії вимог наявні у матеріалах справи).

Так, боржникКарамишева ( ОСОБА_4 налонувала вимоги зазначені державним виконавцем у вимозі від 21.12.2019 року та забезпечувала приїзд малолітньої ОСОБА_5 до приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 , у наступні дні 28.12.2019, 02.01.2020, 03.01.2020, 06.01.2020, 07.01.2020, 09.01.2020, 10.01.2020 про що свідчать письмові заяви боржника, які подавались через канцелярію відділу державної виконавчої служби.

Крім того, як зазначає позивач у лютому 2020 року ОСОБА_3 у поштовому ящику під`їзду за адресою: АДРЕСА_4 , виявила ще дві вимоги державного виконавця від 09 січня 2020 року за вих.. №118, в яких містяться виправлення, зроблені невідомою особою в яких зазначено «зобов`язати ОСОБА_6 надати дитину ОСОБА_2 під час зимових канікул за адресою знаходження Міжрайонного ВДВС по Холодногірсько Новобоварського районах м. Харкова ГТУЮ в Харківській області, м. Харків, вул.. Москалівська, 58, 28.12.2019, 02.01.2020, 03.01.2020, 06.01.2020, 07.01.2020, 09.01.2020, 10.01.2020 та дописано 11.01.2020»

В межах виконавчого провадження №55967611 15.01.2020 року відповідачем було винесено постанову про накладення штрафу, в якій зазначено, що боржник ОСОБА_1 08.01.2020 року не виконала рішення суду про що було складено акт державного виконавця , а саме 04.01.2020 року перешкоджала побачення батька з дитиною ОСОБА_5 та не виконувала рішення суду. За невиконання боржником рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 17.01.2018 року щодо побачення дитини з, накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400,00 грн.

Також, В межах виконавчого провадження №.01.2020 року відповідачем було винесено постанову про накладення штрафу, в якій зазначено, що боржник ОСОБА_1 11.01.2020 року не виконала рішення суду, а саме не надала дитину для побачення з батьком, згідно вимог виконавчого листа виконавця від 09.01.2020 року. За невиконання боржником рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 17.01.2018 року щодо побачення дитини з, накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400,00 грн.

Не погоджуючись із оскаржуваними постановами про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною регулюється положеннями статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження", частиною 2 якої визначено, що державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Згідно частин 3, 4 ст. 64-1 вказаного Закону, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

З положень вказаної статті випливає, що в разі невиконання боржником судового рішення про встановлення побачення дитини державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", та в разі повторного невиконання того ж судового рішення виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, після чого вчиняє ряд інших заходів, спрямованих на примусове виконання відповідного судового рішення, відокремлених від накладення на боржника штрафу. Тобто, дана стаття фактично передбачає, що в разі невиконання рішення суду, державний виконавець може своїми постановами накласти на боржника штраф. При цьому, стаття не надає державному виконавцю право в разі невиконання рішення суду виносити у відношенні боржника необмежену кількість постанов про накладення на нього штрафу.

Як зазначалося судом раніше, за невиконання боржником рішення суду в межах побачення дитини з батьком відповідач виніс постанову від 15.01.2020 року ВП №55967611 про накладення на боржника штраф у розмірі 3400,00 грн., потім за невиконання того ж рішення постановою від 15.01.2020 року ВП № 55967611 повторно накладено на боржника штраф 3400,00 грн.

Зі змісту відзиву на позов вбачається, що при винесенні оскаржуваних постанов державний виконавець окрім Закону України "Про виконавче провадження" також керувався положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

Так, у п.9 розділу 9 вказаної Інструкції зазначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону.

При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону.

Отже, Інструкція № 512/5 фактично змінює положення статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження", дозволяючи при цьому державному виконавцю виносити необмежену кількість постанов про накладення на боржника штрафу при кожному наступному невиконанні боржником відповідного судового рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що Рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/1411/19 від 02.07.2019, яким позов задоволено та скасовано постанови старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовського Романа Вікторовича, що були винесені в ході виконавчого провадження №55967611, а саме про накладення на ОСОБА_1 штрафів: від 08 січня 2019 року, від 08 січня 2019 року, від 03 січня 2019 року, від 02 січня 2019 року, від 26 грудня 2018 року, від 04 грудня 2018 року, від 04 грудня 2018 року, від 19 листопада 2018 року, від 19 листопада 2018 року, від 19 листопада 2018 року, від 08 січня 2019 року, від 08 січня 2019 року, від 10 січня 2019 року, від 11 січня 2019 року, від 15 січня 2019 року, від 15 січня 2019 року, від 10 січня 2019 року, від 08 листопада 2018 року, від 05 листопада 2018 року, від 22 жовтня 2018 року, залишено в силі постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019.

На теперішній час рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/1411/19 від 02.07.2019 набрало законної сили.

Також, Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/6943/19 від 01.08.2019, яким позов задоволено та скасовано постанови старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовського Романа Вікторовича, що були винесені в ході виконавчого провадження №55967611, а саме про накладення на ОСОБА_1 штрафів: від 13 червня 2019 року, від 20 червня 2019 року, від 20 червня 2019 року та від 26 червня 2019 року, залишено в силі постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2019.

На теперішній час рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/6943/19 від 01.08.2019 набрало законної сили.

Та Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2019 року по справі № 520/7961/19 було скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року та прийнято нове, яким по позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано протиправними та скасовано постанови старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовського Романа Вікторовича про накладення на ОСОБА_4 штрафів від 30.07.2019 року, від 31.07.2019 року, від 02.08.2019 року, від 05.08.2019 року, від 07.08.2019 року, від 08.08.2019 року, що були винесені в ході виконавчого провадження №55967611.

Задовольняючи позовні вимоги у рішеннях від 02.07.2019р., від 01.08.2019 та 25.11.2019 р суд дійшов аналогічних висновків.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 78 КАС України обставини встановлені рішенням суд у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частина 3 ст. 7 КАС України передбачає, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншого правового акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку слід застосовувати положення статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки він має вищу юридичну силу по відношенню до Інструкції № 512/5.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що винесення відповідачем у відношенні позивача постанов про накладення штрафу від 15.01.2020 та від 15.01.2020 в рамках ВП № 55967611 є необґрунтованим та таким, що суперечить статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження", в зв`язку з чим, вони підлягають скасуванню.

Поряд із тим, у своєму відзиві на позов відповідач посилається на практику Верховного суду щодо розгляду спорів з подібних правовідносин.

Проте, суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки вказані відповідачем постанови Верховного суду від 31.10.2018 у справі №818/348/18; від 20.03.2019 у справі № 822/1079/17, від 12.12.2018 №821/1568/16 вирішували інші правовідносини.

Так, за змістом даних постанов Верховного суду судові рішення, за невиконання яких відбулось накладення штрафу є іншого характеру, аніж в даному спорі (встановлення побачення батька з дитиною), у зв`язку з цим відбулось застосування інших норм права. У зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що в даному випадку неможливо застосувати приписи статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задовленню.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ч.1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 229, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Москалівська, буд. 58,м. Харків,61004) та 3-ої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанов - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новрбаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовського Романа Вікторовича, що були винесені в ході виконавчого провадження №55967611, а саме про накладення на ОСОБА_3 штрафів: від 15 січня 2020 року, від 15 січня 2020 року

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання). Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено та підписано 15 квітня 2020 року.

Суддя Шляхова О.М.