Справа № 440/1503/20
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 квітня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1503/20

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Клочко К.І., ознайомившись із клопотанням ОСОБА_1 про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської міжрайонної МСЕК №1 Комунального підприємства Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи Полтавської обласної ради про:

- визнання протиправною бездіяльності Полтавської міжрайонної МСЕК №1 Комунального підприємства Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи Полтавської обласної ради в частині ненадання доступу ОСОБА_1 до інформації згідно з якого запитами від 18.12.2019 та від 27.01.2020;

- визнання протиправною бездіяльності Полтавської міжрайонної МСЕК №1 Комунального підприємства Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи Полтавської обласної ради щодо недотримання встановленого законом 5-ти денного строку надання інформації на запити про інформацію від 18.12.2019 та від 27.01.2020;

- зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 інформацію згідно з його запитами від 18.12.2019 та від 27.01.2020;

- стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 450000 грн.

Ухвалою суду від 25.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/1503/20, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

03.04.2020 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Розглянувши клопотання позивача про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно із частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно із статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо:

1) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію;

2) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

3) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

4) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію.

Зважаючи на те, що дана справа відноситься до справ незначної складності, які можуть бути розглянуті у порядку письмового провадження, враховуючи характер спірних відносин, склад учасників та предмет доказування, що не вимагають проведення підготовчого провадження для повного та всебічного встановлення обставин справи, судом ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Одночасно з клопотанням про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін позивачем подано клопотання про виклик і допит свідків, у зв`язку з тим, що певні обставини, які мають значення для вирішення зазначеної справи, можуть бути підтверджені показаннями свідків.

Вирішуючи вказане клопотання суд враховує наступне.

За змістом статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною першою статті 65 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.

Показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи (частина перша статті 91 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина перша статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Покази свідків, зокрема, самого позивача, на думку суду не є належним засобом доказування факту наявності моральних страждань позивача у спірних правовідносинах.

З огляду на вищенаведене клопотання позивача про виклик свідків не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 65, 248, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін - відмовити.

У задоволені клопотання про виклик і допит свідків - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя К.І. Клочко