Справа № 804/16607/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2020 року

Київ

справа №804/16607/15

адміністративне провадження №К/9901/39664/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Юрченко В.П.,

суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.02.2016 (суддя - О.Б. Ляшко) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 (колегія суддів: Д.В. Чепурнов, С.В. Сафронова, В.В. Мельник) по справі № 804/16607/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДИКОМ» до Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДИКОМ» (далі - Товариство) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - ОДПІ) в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.08.2015, яким нараховано ПДВ у сумі 1166400 грн., з них: 777600 грн. - за основним платежем та 388800 грн. - штрафна санкція.

В обґрунтування позовних вимог посилається на безпідставність висновків податкового органу щодо не встановлення факту реальності господарських операцій з ТОВ «Теана», ТОВ «Бі Сі Інвест» та ТОВ «Атіка Буд», враховуючи той факт що податковим органом не було взято до уваги наявність усіх первинних документів що підтверджують реальність вказаних операцій.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.02.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «Р» ОДПІ від 3.08.2015 № .

Мотивами вказаних рішень стали встановлені обставини необґрунтованості висновків відповідача в частині заниження позивачем податкових зобов`язань по існуючим господарським операціям.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати у задоволені позову відмовити. Вказується на те, що судами попередніх інстанцій в порушення засад адміністративного судочинства не надана належна оцінка первинним документам, які супроводжували господарську операцію за наслідками якої позивач формував податковий облік. Зокрема, суди не надали жодного правового значення виявленим в акті податковим правопорушенням, що допущені позивачем, а також обсягу та змісту укладених правочинів по одному і тому ж виду робіт з різними суб`єктами господарювання за короткий період, що не декларували таких відносин з позивачем, і, які не мають права на здійснення такого роду робіт.

У письмових запереченнях на касаційну скаргу відповідача, які надійшли ще до Вищого адміністративного суду України, позивач просить її залишити без задоволення, а оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами ОДПІ, на підставі наказу від 09.07.2015 №324 проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства України під час здійснення взаємовідносин з ТОВ «Теана» () за січень 2015 року, ТОВ «Бі Сі Інвест» () за лютий 2015р., ТОВ «Атіка Буд» () за березень 2015 року.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 17.07.2015р. № 779/04-81-22-01/32975288, в якому встановлено порушення п.44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п.198.4, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, ст.1, п.2 ст.З, ст.4, п. 6 ст. 8, п.1 та п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого приказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 та відповідно ст.55-1 Господарського кодексу України документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин між ТОВ «Теана» за січень 2015 року., ТОВ «Бі Сі Інвест» за лютий 2015р., ТОВ «Атіка Буд» за березень 2015р. та ТОВ «МЕДИКОМ» завищено податковий кредит всього на суму 777 599,99 грн., в т.ч. ТОВ «Теана» за січень 2015 року на суму 61 600,00 грн., ТОВ «Бі Сі Інвест» за лютий 2015р. на суму 93 000,00 грн., ТОВ «Атіка Буд» за березень 2015 рокуна суму 622 999,99 грн.

За результатами перевірки 03.08.2015 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № , яким нараховано грошове зобов`язання з ПДВ у сумі 1166400,00 грн., з них: 777600,00 грн. - за основним платежем (податок на додану вартість), 388800,00 грн. - штрафна санкція.

Як було встановлено під час розгляду справи, фактичною підставою для визначення позивачу суми грошового зобов`язання, слугували висновки податкового органу про те, що господарські операції між позивачем та контрагентом ТОВ «Теана», ТОВ «Бі Сі Інвест», ТОВ «Атіка Буд» у перевіряємий період не мають на меті реального настання правових наслідків.

Судами встановлено, що позивачем укладено з названими контрагентами договори, предметом яких було надання послуг з профілактичної діагностики та обслуговування обладнання. На підтвердження фактичного виконання наданих послуг позивачем надано податковому органу та суду документи первинного обліку: акти виконаних робіт, рахунок-фактуру, податкові накладні.

Разом з тим, касаційний суд вважає висновки судів попередніх інстанцій про правомірність податкових повідомлень-рішень передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а відтак таке судове рішення не є такими, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 КАС України.

Так, Суд розглядаючи дану справу, вважає за необхідне зазначити, що дотримання податкової дисципліни позивача можливо встановити, в рамках виявлених правопорушень відповідачем в акті перевірки, за умови належної оцінки реальності (завершеності) вказаних правовідносин позивача з названими контрагентами, що може бути підтверджено належно сформованими, дійсними документами первинного та бухгалтерського обліку, обов`язковість ведення яких прямо покладено на суб`єктів господарювання.

Такий висновок, зумовлений приписами ПК України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Надані первинні документи мають відповідати вимогам, які встановлені приписами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно із яким первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 названого Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Натомість в наданих актах виконаних робіт відсутні дата і місце їх складання, обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Також, поза увагою судів залишились доводи податкового органу про відсутність фактичної оплати наданих послуг, відсутність факту декларування контрагентами взаємовідносин з позивачем, відсутність ліцензій та дозволів на виконання певних робіт. Судами не перевірено доводи податкового органу, що позивач систематично та постійно укладав аналогічні договори по профілактичній діагностиці та обслуговуванню обладнання в цей же період але з іншими контрагентами.

Касаційний суд вважає, що суди, мотивуючи своє рішення наявністю належних первинних документів на підтвердження здійснення господарських операцій позивача зі спірними контрагентами, зробили висновки без їх фактичного дослідження, що дає підстави стверджувати про неповноту встановлення всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що судам необхідно перевірити факт причетності ТОВ «Теана», ТОВ «Бі Сі Інвест», ТОВ «Атіка Буд» до злочинних дій у фінансовій сфері, про що стверджував податковий орган.

Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити Верховним Судом правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами пункту 1 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Таким чином, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області задовольнити частково, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.02.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду