Справа № 204/143/20
Суддя: Дубіжанська Т. О.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/143/20
Провадження № 2-а/204/30/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Рашкевич Вікторії Володимирівни, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного спеціаліста-інспектора з паркування ВТЗТЗ ІПКП ДМР Рашкевич В.В., ІПКП Дніпровської міської ради, про скасування постанови, серії ІД №00032237 від 29.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та повернути позивачу 255 грн. сплаченого штрафу та 144 грн. оплати за зберігання транспортного засобу на спец майданчику та 720 грн. оплати за транспортування ТЗ на спецмайданчик.

В обґрунтування вимог зазначає, що постановою серії ІД №00032237 від 29.11.2019 року по справі про адміністративне правопорушення винесеною головним спеціалістом-інспектором з паркування ВТЗТЗ ІПКП ДМР Рашкевич В.В., на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Зазначена постанова була отримана позивачем лише 21.12.2019 року Зі змісту постанови вбачається, що 01.10.2019 року о 15:59 годині автомобілем TOYOTA COROLLA з д.н.з. НОМЕР_1 , належного позивачу, здійснено зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим створено небезпеку руху пішоходів та порушено вимоги пп. «г» п.15.9 Правил дорожнього руху. Також відповідачем-1, у присутності двох понятих було складено Акт огляду та тимчасового затримання ТЗ, шляхом його доставлення для зберігання на стоянку КП «Міськавтопарк» ДМР. Проте, позивач зазначає, що вказана Постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки відсутні належні докази скоєння правопорушення, на місці паркування автомобіля були відсутні будь-які заборонні дорожні знаки, що позначали б заборону зупинки чи стоянки, окрім того, відповідачем було порушено строки розгляду справи про адмінправопорушення. Тому, вважає постанову незаконною та безпідставною. У зв`язку з чим, вимушена звернутися до суду.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

У встановлений судом строк відповідачем-1 було надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відповідність його дій вимогам закону.

Окрім того, відповідачем-2 також було надано суду відзив на позовну заяву, у якій він заперечував проти задоволення позовних вимог також посилаючись на дотримання інспектором вимог закону при винесенні постанови та фіксації правопорушення.

В свою чергу, позивачем, 02.04.2020 року було надано відповіді на відзиви відповідачів, у яких ОСОБА_1 спростувала твердження відповідачів, як необґрунтовані та наполягала на задоволенні позову з підстав, аналогічним викладеним у позові.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КпАП України, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно- рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні було встановлено, що відносно позивача головним спеціалістом-інспектором з паркування ВТЗТЗ ІПКП ДМР Рашкевич В.В. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ІД №00032237 від 29.11.2019 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 01.10.2019 року о 15:59 годині автомобілем TOYOTA COROLLA з д.н.з. НОМЕР_1 , належного позивачу, здійснено зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим створено небезпеку руху пішоходів та порушено вимоги пп. «г» п.15.9 Правил дорожнього руху. Фотозйомка/відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K80V2 (а.с.9).

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом позову, з яким позивач звернулась до суду.

Також відповідачем-1, 01.10.2019 року у присутності двох понятих було складено Акт огляду та тимчасового затримання ТЗ № 1301, шляхом його доставлення для зберігання на стоянку КП «Міськавтопарк» ДМР (а.с.10).

Зазначена постанова була отримана позивачем 21.12.2019 року.

Як випливає з вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, серед іншого, частинами першою і третьою статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28 листопада 2018 № 1164 «Про уповноваження інспекторів з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів» було уповноважено інспекторів з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 3 статті 122, частинами 1, 2 статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладати адміністративні стягнення.

Отже, у зв`язку з викладеним суд приходить до висновку, що головний спеціаліст-інспектор з паркування ВТЗТЗ ІПКП ДМР Рашкевич В.В. була наділена повноваженнями щодо винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Частиною 3 статті 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі (п. «г» п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП).

Так, відповідно до п. «г», п. 15.09 Правил дорожнього руху, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Твердження позивача про те, що оскаржувана постанова винесена бездоказово, спростовуються наявною у справі фотофіксацією (із зазначенням дати, часу, місця розташування транспортного засобу та географічних координат) обставин порушення правил зупинки в кількості трьох зображень з різних ракурсів та доданого до відзиву диску з відеозаписом.

З наявних в матеріалах справи фотознімків та відеозапису вбачається, що автомобіль позивача був припаркований ближче 8 метрів до пішохідного переходу, що є порушенням правил зупинки, а саме порушенням п. «г» п. 15.09 Правил дорожнього руху.

У примітці в статті 122 КУпАП роз`яснено, що суб`єктом правопорушення в цій статті в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень, у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення була складена відносно позивача, оскільки саме за нею зареєстрований транспортний засіб, зазначений в постанові. Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови та визначенні в даному випадку суб`єкта правопорушення відповідачем-1 дотримано вищезазначених положень, а отже його дії були законними та відповідали вимогам чинного законодавства України.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

В оскаржуваній постанові зазначено, що фотозйомка (відеозапис) здійснювалась за допомогою технічного засобу Logic Instrument Fieldbook K80V2.

Отже, оскаржувана постанова містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фото/відео фіксацію правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що наявні в матеріалах справи фотознімки є належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Посилання позивачки на те, що її автомобіль було припарковано в місці де відсутні будь - які заборонні дорожні знаки що позначають заборону зупинки, стоянки чи обмеженої стоянки, суд до уваги не приймає та відхиляє, оскільки відповідно до п.п. «г» п.15.9 Правил дорожнього руху зупинка заборонена на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі. Чинними Правилами дорожнього руху не перебачено встановлення будь -яких дорожніх знаків, що позначають заборону зупинки, стоянки чи обмеженої стоянки, а отже дані твердження позивача є безпідставини.

Також не заслуговують уваги посилання позивачки на ті обставини, що ТЗ було припарковано поруч з інформаційно-вказівним знаком «Зона стоянки», оскільки виходячи з тлумачення та системного аналізу Правил дорожнього руху, дія дорожнього знаку розпочинається саме з місця його встановлення у напрямку руху, а не перед ним та припиняється в місці встановлення знаку «кінець зони стоянки» чи перед найближчим перехрестям, в свою чергу, як вбачається з фото ТЗ, здійснених в якості фіксації правопорушення та доданих до матеріалів справи, авто позивачки припарковане перед зазначеним знаком.

Доводи позову, щодо невідповідності дій інспектора ст. 283 КУпАП, а саме не внесення до постанови відомостей про рулетку, суд відхиляє виходячи з наступного.

Відповідно до ч.З ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до примітки ст. 142 КУпАП зазначено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.

Рулетка являє собою інструмент для вимірювання довжини. Свідоцтвом про повірку засобу вимірювальної техніки №7-324-19 від 27 травня 2019 року, яке чинне до 27.05.2020 року підтверджується точність вимірювання даною рулеткою, а отже дії інспектора відповідають вимогам КУпАП, а саме cт.142 КУпАП. Тобто, при здійсненні фіксації адміністративного правопорушення відповідачем-1 правомірно здійснювалися заміри відстані від транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_1 до пішохідного переходу, оскільки це є однією з ознак наявності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, вимогами передбаченими статтею 283 КУпАП не передбачено внесення до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відомостей про рулетку якою здійснювався замір відстані від транспортного засобу до пішохідного переходу.

Що стосується посилання позивача на порушення відповідачем-1 строків розгляду справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 422, частиною першою статті 44, статтями 44-1, 106-1, 106-2, 162,172-10 172-20, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203 206-1, розглядаються протягом доби, статтями 146, 160, 185-1, 212-7 212-20 - у триденний строк, статтями 46-1, 51, 166-9, 176 і 188"34 - у п`ятиденний строк, статтями 101-103 цього Кодексу - у семиденний строк.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Як вбачається з матеріалів справи, після встановлення відповідальної особи (а саме отриманих відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів) інспектором з паркування негайно було виписано постанову серії ІД № 00032237 від 29.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 в строки передбачені ч.1 ст.38 КупАП.

Тобто, інспектором з паркування у повній відповідності до вимог закону, було правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія ІД №00032237 від 29 листопада 2019 року.

Отже, винесення оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення відповідало вимогам закону та повноваженням інспектора з паркування, а також було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

Доказів на підтвердження пред`явлених вимог та доведеності неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, остання суду не надала, а судом, в ході розгляду справи таких обставин не було встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Рашкевич В.В. щодо винесення оскаржуваної постанови не є протиправними, а постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ІД № 00032237 від 29 листопада 2019 року є законною та не підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного, також не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про повернення на її користь коштів сплаченого штрафу, оплати за зберігання транспортного засобу на спец майданчику та оплати за транспортування ТЗ на спецмайданчик, у зв`язку з відсутністю відповідних підстав, передбачених ст.296 КУпАП.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 14-2, 38, 122, 142, 219, 251, 277, 280, 283, 286, 296 КУпАП України, Правилами дорожнього руху, ст. ст. 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Рашкевич Вікторії Володимирівни, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська