Справа № 640/2184/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року м. Київ № 640/2184/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Юридична Фірма "ЕЛІТ КОНСАЛТ ГРУП"
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкової вимоги №Ю-5008-17 від 06.11.2018р.,
ВСТАНОВИВ:

Позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якому просить визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2018 року №Ю-5008-17 Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2019р. року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вимога №Ю-5008-17 від 06.11.2018р. є протиправною, оскільки винесена в період проходження процедури її адміністративного оскарження, а тому сума грошового зобов`язання на той час не була узгоджена.

Окрім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» перебувало на обліку в органах Державної фіскальної служби України на території проведення антитерористичної операції, а тому відповідно до приписів Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є звільненим від виконання обов`язків щодо сплати єдиного внеску до закінчення антитерористичної операції. Позивач зауважує, що відповідно до вказаного Закону відповідальність, штрафні та фінансові санкції за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до зазначених платників єдиного внеску, не застосовуються.

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що з 02 червня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» перереєструвалось з Маріупольської ОДПІ в ДПІ у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві. Під час перереєстрації у день взяття на облік платника єдиного внеску за новим місцезнаходження відбувається автоматична передача інтегрованої картки платника єдиного внеску за поточний рік, що і відбулось у Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп». При передачі інтегрованої картки платника єдиного внеску станом на 01 червня 2016 року у Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» була наявна заборгованість за попередній період, яка обліковується і по теперішній час, тому вимога була винесена правомірно.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» перебувало на обліку в Маріупольській ОДПІ у Донецькій області до 02.06.2016р.

02.06.2016р.Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» перереєструвалось до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС.

27.04.2017р. позивачем отримано вимогу про сплату боргу від 13.04.2017 року №Ю-5008-17 зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені, прийняту Головним управління Державної фіскальної служби у м. Києві на суму 24 297,56 грн., яка складалась виключно з недоїмки і є аналогічною тій, що вказана у вимозі про сплату боргу від 06.11.2018р.№Ю-5008-17.

Не погоджуючись з вимогою, позивач скористався своїм правом та подав адміністративну скаргу від 30.11.2018р. вих.№51-11/18 до Державної фіскальної служби України, де зазначив, що попередня вимога від 13.04.2017 року №Ю-5008-17 наразі оскаржується в судовому порядку, на день винесення нової вимоги від 06.11.2018р. рішення суду ще не набрало законної сили, а тому податкові вимоги не надсилаються відповідно до положень п.56.15 ст.56 Податкового кодексу України. Окрім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп», відповідно до п.9-3 розділу VІІІ Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» звільняється від виконання обов`язків до закінчення антитерористичної операції, а недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску має визнаватись безнадійною та підлягає списанню.

Однак, рішенням Державної фіскальної служби України від 28.12.2018р. №42311/6/99-99-11-05-05-25 адміністративну скаргу було залишено без задоволення, а вимогу без змін.

Вважаючи рішення відповідача протиправним позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Абзацом 1 частини восьмої цієї статті (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Стаття 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" регламентує заходи впливу та стягнення, частиною першої якої (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Частиною одинадцятою цієї статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", який набрав чинності з 15.10.2014, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) внесено зміни до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме підпункт "б" розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 93 такого змісту: "Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються. Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

На виконання пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р).

Системний аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що сам факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI.

Встановивши, що підприємство перебувало на обліку в місті, що входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р, а також що застосування до позивача штрафу та нарахування пені відбулося за період проведення антитерористичної операції, без врахування положень законодавства, які забороняють притягнення до відповідальності за невиконання обов`язків платника єдиного внеску, що прямо передбачено пунктом 9-3 (у подальшому 9-4) Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про протиправність рішення ОДПІ від 18.03.2015 № 001991702.

Судом при вирішенні справи враховується правова позиція Верховного Суду, який у постанові від 22 квітня 2019 року (справа №805/3439/15-а), зазначив, що Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Верховний Суд у вказаній справі також зазначив, що не впливає на зміст правового регулювання і подальше виключення Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII із Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 №1669-VII підпункту 8 пункту 4 статті 11, яким було доповнено розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" пунктом 9-3 (у подальшому пункт 9-4), оскільки до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI такі зміни внесенні не були та ця норма залишилась чинною.

Доводи податкового органу щодо ненадання підприємством контролюючому органу сертифіката Торгово-промислової палати України про наявність форс-мажорних обставин, які призвели до несвоєчасної сплати єдиного внеску, визнано Верховним судом у вказаній справі безпідставними з огляду на відсутність такої умови для звільнення від відповідальності у нормі прямої дії пункту 93 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який є спеціальним у розумінні статті 2 цього Закону. Потреба в цьому сертифікаті виникне при визнанні безнадійної недоїмки та її списанні.

Також, колегія суддів Верховного Суду вказала, що неприйняття/несвочасне прийняття або зупинення дії переліку населених пунктів, на території яких проводилась антитерористична операція, не є підставою для відмови платнику єдиного внеску у звільненні від відповідальності, застосуванні штрафних та фінансових санкцій, за умови подальшого включення до нього населених пунктів, на території яких проводиться антитерористична операція. А перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р, не залежить від остаточного переліку, який має бути затверджений Кабінетом Міністрів України остаточного переліку у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" м. Донецьк є територією проведення антитерористичної операції.

Судом встановлено, що позивач був зареєстрований за адресою: м. Донецьк, вулиця Університетська, будинок 2 , тобто на території, де проводилась антитерористична операція.

Крім того, у матеріалах справи наявний сертифікат Торгово - промислової палати України №7305 від 15.02.2017р., відповідно до якого виконання позивачем своїх обов`язків щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за періоди з травня-грудень 2014 року, січня - грудень 2015 року та січень-травень 2016 року, у зв`язку із проведенням на території Донецької області антитерористичної операції неможливі у визначені законом терміни. Також зазначено, що обставини непереборної сили діяли з 20.06.2014р. по 02.06.2016р.

Позивачем надано суду витяг з ІКП по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з якої вбачається наявність у ТОВ «Юридична фірма «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» боргу з єдиного внеску станом на 31.12.2015 року у розмірі 24 031,22 грн.

Головним управління Державної фіскальної служби у м. Києві не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту появи недоїмки у позивача за період з 02 червня 2016 року, а саме після того, як Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» перереєструвалось до Державної податкової інспекції Голосіївського району Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов позивача підлягає задоволенню. Таким чином, в суду наявні підстави для задоволення позовних вимог.

У відповідності до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2018 року №Ю-5008-17 Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Еліт Консалт Груп» (01004, м. Київ, вулиця Льва Толстого, будинок 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ) понесені судові витрати у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій