Справа № 127/22681/17
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

21 квітня 2020 р. Справа № 127/22681/17

Вінницький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді -Яремчука Костянтина Олександровича, суддів - Вільчинського Олександра Ванадійовича, Слободонюка Михайла Васильовича, розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року у адміністративній справі №127/22681/17,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Вінницького міського суду Вінницької області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці щодо відмови у здійсненні перерахунку розміру пенсії за вислугу років у зв`язку зі зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 04 вересня 2017 року №18ф-297 про заробітну плату для нарахування пенсії з розрахунку 90% від суми середнього місячного заробітку;

- скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці від 18 вересня 2017 року №11876 щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії за вислугу років у зв`язку зі зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 04 вересня 2017 року №18ф-297 про заробітну плату для нарахування пенсії;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці здійснити перерахунок ОСОБА_1 розміру призначеної пенсії за вислугу років у зв`язку зі зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 04.09.2017р. №18ф-297 про заробітну плату для нарахування пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, починаючи з 08 квітня 2017 року, без обмеження суми пенсійної виплати.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

09 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про перегляд постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року за виключними обставинами.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначив, що, відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Однак, порядок не було розроблено, відповідно і відсутній механізм його реалізації.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення та установлено порядок виконання цього рішення.

Відтак, після прийняття рішення Конституційним Судом України норма, яка передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок, відновила чинність, що, на думку заявника, є підставою для перегляду постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року за виключними обставинами та ухвалення нового судового рішення, яким його позовні вимоги слід задовольнити.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2020 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

05 лютого 2020 року до Вінницького міського суду Вінницької області від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, у якому останній заперечує проти її задоволення. Зокрема, відзив аргументований тим, що на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII були чинними, а тому прийняття рішення Конституційним Судом України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)2019 на спірні правовідносини не впливає, оскільки останні виникли до прийняття зазначеного рішення.

В подальшому, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2020 року згадану вище справу передано на розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями Вінницького окружного адміністративного суду головуючим суддею для розгляду заяви визначено суддю Сала П.І., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу справи від 16 березня 2020 року.

Проте, ухвалою суду від 19 березня 2020 року задоволено заяву про самовідвід судді Сала П.І., а справу передано для визначення колегії суддів в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Вінницького окружного адміністративного суду для розгляду поданої ОСОБА_1 заяви визначено колегію суддів у складі Яремчука К.О. - головуючого судді та суддів - Вільчинського О.В., Слободонюка М.В., про що свідчить витяг з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи від 19 березня 2020 року.

Ухвалою від 23 березня 2020 року прийнято до провадження адміністративну справу №127/22681/17 за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року за виключними обставинами та вирішено розгляд заяви проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін колегією у складі трьох суддів; призначено заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами до розгляду на 16 квітня 2020 року.

13 квітня 2020 року на адресу суду надійшли клопотання заявника про зупинення провадження у справі та про заміну сторони правонаступником; про розгляд клопотань про зупинення провадження у справі та про заміну сторони правонаступником без його участі; водночас, просив відкласти розгляд заяви на іншу дату у разі відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

16 квітня 2020 року представником Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано до суду клопотання, у якому просить розгляд справи здійснювати без його участі.

Заявник та представник відповідача у судове засідання, призначене на 16 квітня 2020 року, не з`явилися, незважаючи на те, що були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.

Водночас, на переконання колегії суддів, клопотання заявника щодо відкладення розгляду справи на іншу дату (у зв`язку із відмовою у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі) слід залишити без задоволення, оскільки відповідно до приписів частини 1 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень за виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за виключними обставинами. Разом із тим, відповідно до частини 2 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. Відтак, незважаючи на запровадження постановою Кабінету Міністрів України карантину, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду заяви на іншу дату, адже особиста присутність учасника справи під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами не є обов`язковою; навпаки, законодавець передбачив можливість розгляду відповідної заяви за умови неявки заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, за їх відсутності.

Відтак, зважаючи на подане представником відповідача клопотання щодо розгляду справи без його участі, а також у зв`язку із неявкою у судове засідання заявника та представника відповідача, колегія суддів на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України дійшла висновку розгляд заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами здійснювати у письмовому провадженні.

Водночас, при ухваленні судового рішення в порядку письмового провадження слід враховувати особливості складення повного тексту судового рішення, постановленого в порядку письмового провадження.

Так, при ухваленні даного судового рішення суд зважає на положення частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання

Разом із тим, суд звертає увагу на частину 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із якою датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення

Відтак, аналіз приписів статей 243 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що у разі постановлення судового рішення у письмовому провадженні воно має бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення строку розгляду відповідної справи; при цьому, дата ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження має співпадати із датою складення повного судового рішення.

Зважаючи на те, що ухвалою від 23 березня 2020 року прийнято до провадження адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, якою вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, тому повний текст рішення складено до закінчення строку, встановленого частиною 1 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, дослідивши матеріали адміністративної справи, колегія суддів встановила такі обставини.

ОСОБА_1 з 16 березня 2011 року отримує пенсію за вислугою років, обчислену відповідно до вимог статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% середньомісячного заробітку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" затверджено нові схеми посадових окладів працівникам органів прокуратури.

08 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

Листом Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці від 18 вересня 2017 року повідомлено ОСОБА_1 про те, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" із 01 червня 2015 року пенсії прокурорським працівникам не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Не погоджуючись із зазначеною відмовою у здійсненні перерахунку пенсії, ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою щодо оскарження дій та рішення пенсійного органу, яким йому відмовлено у перерахунку пенсії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився і Сьомий апеляційний адміністративний суд, виходив з того, що на час звернення позивача до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії положення статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо порядку перерахунку пенсій втратили чинність, а відповідних умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було, а тому у пенсійного органу не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року за виключними обставинами, колегія суддів зважає на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Статтею 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII "Про прокуратуру" передбачено пенсійне забезпечення працівників прокуратури.

Разом із тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину 18 викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15 липня 2015 року набув чинності Закон України "Про прокуратуру", відповідно до приписів Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України "Про прокуратуру", крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46 2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Отже, на час звернення ОСОБА_1 до органу пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" втратили чинність.

Відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних відносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, станом на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Зі змісту постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року, слідує, що оскільки чинним законодавством України скасовано право на перерахунок призначених пенсій прокурорів у зв`язку з підвищенням окладів з 01 січня 2015 року, а Кабінетом Міністрів України (відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру") не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, тому жодних підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) управління Пенсійного фонду та проведення перерахунку призначеної пенсії не існує.

Відповідно до статті 362 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Разом з тим, приписами пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України за конституційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Водночас, частиною 2 статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Зі змісту наведеної норми можливо дійти висновку, що за загальним правилом рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, якщо інше не встановлено самим рішенням.

Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України в рішенні від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 вказано про втрату чинності положеннями Закону №1697-VII з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, та установлено наступний порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Таким чином, саме з 13 грудня 2019 року втратили чинність положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" зі змінами, згідно із якими повноваження щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури делеговано Кабінету Міністрів України.

Оскільки на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" зі змінами діяли в редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, які мали визначатися Кабінетом Міністрів України, відтак, відсутні підстави вважати, що пенсійний орган діяв не на підставі і не у спосіб, що визначений Конституцією або законами України.

В свою чергу, відповідно до частини 6 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України при перегляді судового рішення за виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

За таких обставин, не заперечуючи право позивача на перерахунок пенсії, вказане рішення Конституційного Суду України не може бути застосовано до правовідносин з приводу перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період до 13 грудня 2019 року.

Подібні правові позиції викладені Верховним Судом у постановах від 17 грудня 2019 року у справі №808/2492/18, від 23 січня 2019 року у справі №820/2462/17, від 15 травня 2019 року у справі №640/20317/16-а та ряду інших.

Отже, судом встановлено, що станом на день звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії останній діяв відповідно до вимог чинного законодавства, адже на момент вчинення таких дій частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, яка передбачала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, була чинною.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року за виключними обставинами, оскільки рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 не вплинуло на правильність висновків суду під час ухвалення постанови, про перегляд якої просить заявник.

Окрім того, пунктом 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відтак, однією із передумов для застосування вказаної норми є те, що рішення суду, про перегляд якого йдеться, на момент його перегляду у зв`язку з виключними обставинами ще не виконано.

Однак, постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року, про перегляд якої йдеться, не може вважатися такою, що може бути виконаною, адже вказаним судовим рішенням відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може, зокрема, відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

За наведених вище обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року за виключними обставинами у справі №127/22681/167, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити в силі.

Керуючись статтями 90, 205, 241, 243, 245, 246, 250, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року у справі №127/22681/17 за виключними обставинами відмовити, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року у справі №127/22681/17 залишити в силі.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину (пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України).

Головуючий суддя Яремчук Костянтин Олександрович

Судді Вільчинський Олександр Ванадійович

Слободонюк Михайло Васильович