Справа № 520/13176/19
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2020 р. № 520/13176/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Рубіної Я.О.,

розглянувши в порядку загального провадження в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 520/13176/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень, просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату раніше нарахованої та виплаченої пенсії, а саме: з 30.06.2015 по 01.07.2016 (згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0198068); з 08.07.2016 до 18.09.2017 (згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 АА № 131471); з 18.09.2017 до 01.10.2018 (згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 686216); з 02.05.2018 по 01.06.2019 (згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 686578).

В обґрунтування позовних позивач зазначив, що відповідачем в спірний період виплачувалась йому пенсія із порушенням положень ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. У відзиві на позовну заяву представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зазначив, що при нарахуванні пенсії позивачу, відповідач діяв з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому, підстави для задоволення позову відсутні. Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Враховуючи те, що в матеріалах справи наявні всі докази, необхідні для винесення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 в період з 11.07.2014 по 09.09.2014 приймав участь в антитерористичній операції у складі окремого підрозділу в/ч 3027 НГ України, що підтверджується довідкою № 1485 від 17.02.2015 про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Позивач є учасником бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_1 .

За наслідками поранень, які ОСОБА_1 отримав 10.08.2014, під час виконання обов`язків військової служби, рішенням КЗ КОР "Обласне бюро медико - соціальної експертизи" 30.06.2015 йому була встановлена 2-га група інвалідності на один рік (до 01.07.2016), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0198068 та посвідченням інваліда війни НОМЕР_2 . Також, ОСОБА_1 встановлювалась 2-3 група інвалідності:

- 08.07.2016 - рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 КЗОЗ "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Харківської обласної державної адміністрації встановлена 2 група інвалідності на один рік (до 01.07.2017 та з подовженням до 18.09.2017), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 АА № 131471 та посвідченням інваліда війни НОМЕР_2 (2016-2017 роки);

- 18.09.2017 - рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 КЗОЗ "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Харківської обласної державної адміністрації встановлена 3 група інвалідності на один рік (до 01.10.2018), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 686216 та посвідченням інваліда війни НОМЕР_2 (2017-2018 роки);

- 02.05.2018 - рішенням Обласної медико-соціаіьної експертної комісії № 2 КЗОЗ "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Харківської обласної державної адміністрації встановлена 2- група інвалідності на один рік (до 01.06.2019), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 686578 та посвідченням інваліда війни НОМЕР_2 (2018-2019 роки);

- 27.05.2019 - рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 КЗОЗ "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Харківської обласної державної адміністрації повторно встановлена позивачу 2 група інвалідності до 01.06.2021, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 980134 та посвідченням інваліда війни НОМЕР_2 (2019-2021 роки).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності від поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": з 26.06.2015 по 17.09.2017 - по інвалідності 2 групи; з 18.09.2017 по 01.05.2018 - по інвалідності 3 групи; з 02.05.2018 по 31.05.2021 - по інвалідності 2 групи.

Ввважаючи, що відповідач невірно нараховує підвищення по пенсії відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", позивач звернувся до суду з даним позовом.

Щодо правового регулювання спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 46 Конституції України та ч. 2 ст. 7 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, встановлено: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 вересня - 1074 гривні.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, встановлено: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області детальні пояснення з приводу нарахування ОСОБА_1 доплат як інваліду війни у зв`язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму, для осіб які втратили працездатність (підвищення інвалідам війни), відповідно до вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а саме: вказати розмір та правові підстави підвищення за період 2015 року по 2019 рік, помісячно, з урахуванням зміни прожиткового мінімуму та групи інвалідності, встановленої позивачу на відповідний період, а також правові підстави не нарахування зазначеного підвищення у разі наявності таких обставин у відповідні періоди.

06.04.2020 на виконання вказаної ухвали суду представником відповідача надано до суду додаткові пояснення, в яких зазначено, що заява про призначення пенсії надана позивачем 10.08.2015, з якою було надано посвідчення учасника бойових дій. Надбавка учасника бойових дій встановлена ОСОБА_1 з 10.08.2015. Посвідчення інваліда війни 2 групи (дата видачі посвідчення 28.08.2015) позивачем надано 01.09.2015 згідно заяви від 01.09.2015. Надбавка інваліда війни встановлена позивачу з 01.09.2015. Страховий стаж ОСОБА_1 складає 24 роки 09 місяців 16 днів (стаж зараховано по 31.07.2015). Додатковий стаж (період перебування на інвалідності до досягнення пенсійного віку) складає 16 років 06 місяців 25 днів, коефіцієнт стажу - 0,41333, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності - 1,35 - 0,55800.

Також, у вказаних поясненнях представником управління наведено розрахунок пенсії позивача, з якого судом встановлено наступне: з 10.08.2015 - нараховано підвищення як учаснику бойових дій (949 *25 %) в розмірі 237,25 грн; з 01.09.2015 - нараховано підвищення інваліду війни 2 групи (1074 * 40 % згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") в розмірі 429,60 грн; з 01.05.2016 - нараховано підвищення інваліду війни 2 групи (1130 * 40 % згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") в розмірі 452,00 грн; з 01.12.2016 - нараховано підвищення інваліду війни 2 групи (1247 * 40 % згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") в розмірі 498,80 грн; з 01.05.2017 - нараховано підвищення інваліду війни 2 групи (1312 * 40 % згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") в розмірі 524,80 грн; з 18.09.2017 - нараховано підвищення інваліду війни 3 групи (1312 * 30 % згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") в розмірі 393,60 грн; з 01.10.2017 - нараховано підвищення інваліду війни 3 групи (1452 * 30 % згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") в розмірі 435,60 грн; з 02.05.2018 - нараховано підвищення інваліду війни 2 групи (1452 * 40 % згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") в розмірі 580,80 грн; з 01.12.2018 - нараховано підвищення інваліду війни 2 групи (1497 * 40 % згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") в розмірі 598,80 грн; з 01.03.2019 - нараховано підвищення інваліду війни 2 групи (1497 * 40 % згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") в розмірі 598,80 грн; з 01.04.2019 - нараховано підвищення інваліду війни 2 групи (1497 * 40 % згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") в розмірі 598,80 грн; з 01.07.2019 - нараховано підвищення інваліду війни 2 групи (1564 * 40 % згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") в розмірі 625,60 грн; з 01.12.2019 - нараховано підвищення інваліду війни 2 групи (1638 * 40 % згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") в розмірі 655,20 грн.

Також, до зазначених пояснень представника відповідача долучено до матеріалів справи довідку про розмір призначеної та фактично виплаченої пенсії позивачу за період з 01.06.2015 по 31.12.2017, виданої 301.03.2020 Слобожанським ОУПФУ м. Харків та довідку № б/н Слобожанського ОУПФУ м. Харків про отримання пенсії по інвалідності ОСОБА_1 в період з січня 2018 року по грудень 2019 рік включно.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що пенсія позивачу виплачується із дотриманням чинних норм законодавства України, а тому, підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату раніше нарахованої та виплаченої пенсії, а саме: з 30.06.2015 по 01.07.2016 (згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0198068); з 08.07.2016 до 18.09.2017 (згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 АА № 131471); з 18.09.2017 до 01.10.2018 (згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 686216); з 02.05.2018 по 01.06.2019 (згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 686578) - відсутні.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, вимоги позивача є необґрунтовані, а отже, такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ідентифікаційний код - 14099344) про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 16 квітня 2020 року.

Суддя А.С. Мороко