Справа № 240/11454/19
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/11454/19

Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

13 квітня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним і скасовано пункт 28 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22 лютого 2019 року №23 про відмову ОСОБА_1 , як військовослужбовцю за контрактом, у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності 2 групи з 26 вересня 2018 року, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 повторно направити документи розпоряднику бюджетних коштів, Міністерству оборони України, щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги; зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву про призначення та нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності 2 групи з 26 вересня 2018 року, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, відповідно до положень статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та у Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду; у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги.

В обґрунтування апеляційних скарг апелянти послалися на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на їх думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Так, відповідач в апеляційній скарзі просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач в апеляційній скарзі просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що старший лейтенант ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом на посадах офіцерського складу у Військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 17 жовтня 2019 року №2514 (а.с.17).

22 січня 2015 року під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, в ході проведення антитерористичної операції та ведення бою, під час наступального бою бойовиків на розташування батальйонної тактичної групи поблизу с.Сєверне Ясинуватського району Донецької області позивач отримав вогнепальне поранення правого передпліччя, закриту черепно-мозкову травму, про що свідчить довідка військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 30 січня 2015 року №217/вос про обставини поранення (а.с.18).

Постановою госпітальної військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 14 липня 2015 року №670, встановлено, що отримане ОСОБА_1 поранення, так, пов`язане із захистом Батьківщини (копію свідоцтва про хворобу госпітальної військово- лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 14 липня 2015 року №670 (а.с.19-20).

21 серпня 2015 року Житомирською обласною медико-соціальною комісією №2 при первинному огляді ОСОБА_1 було встановлено інвалідність 3 групи з 14 серпня 2015 року внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою Житомирської обласної МСЕК №2 серія 12 ААА №2206661 від 21 серпня 2015 року (а.с.21).

Позивачу у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності відповідачем була виплачена одноразова грошова допомога в сумі 182700 грн.

10 жовтня 2018 року Житомирською обласною медико-соціальною комісією №2 ОСОБА_1 було повторно встановлено інвалідність 2 групи з 26 вересня 2018 року внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджено довідкою Житомирської обласної МСЕК №2 серія 12 ААБ N2101484 від 10 жовтня 2018 року (а.с.22).

12 жовтня 2018 року Управлінням соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира ОСОБА_1 встановлено статус інваліда війни 2 групи, що підтверджено посвідченням серія НОМЕР_4 від 12 жовтня 2018 року (а.с.5).

На думку позивача, він як інвалід 2 групи з 26 вересня 2018 року внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини (виконанням обов`язків військової служби) набув право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року, відповідно до чинних статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, з урахуванням проведених виплат.

25 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства оборони України через Військову частину НОМЕР_5 про виплату йому одноразової грошової допомоги згідно зі статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи з 26 вересня 2018 року та до заяви додав усі необхідні документи встановлені пунктом 11 Порядку №975 а саме: копію довідки Житомирської обласної МСЕК №2 серія 12 ААБ №101484 від 10 жовтня 2018 року, копію свідоцтва про хворобу госпітальної військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 14 липня 2015 року №670, довідку Військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 30 січня 2015 року №217/вос про обставини поранення; також копію витягу з наказу про звільнення, паспорта, картки платника додатків, картки реквізитів банку (а.с.23).

Проте пунктом 28 рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - комісія МОУ) від 22 лютого 2019 року №23, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки згідно з абзацом другим пункту 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися не здійснюється.

На думку відповідача групу інвалідності ОСОБА_1 змінено понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності. Допомога у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності виплачена в сумі 182700 грн (копію витягу з протоколу засідання комісії МОУ від 22 лютого 2019 року №23 (а.с.24).

Позивач, вважаючи, що Міністерством оборони України порушене його право на соціальний захист та отримання належної одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи з 26 вересня 2018 року, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що на момент виникнення спірних правовідносин, строків реалізації права на одноразову грошову допомогу законодавством передбачено не було, отже, позивач має право на отримання вказаної допомоги без обмеження дворічним терміном після первинного встановлення групи інвалідності.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Судова колегія звертає увагу, що з урахуванням частої зміни законодавства у справах цієї категорії насамперед потрібно встановити, які правові норми регулюють відносини сторін на час виникнення спору.

Ключовим правовим питанням у даній справі є правильність застосування до спірних правовідносин абз. 2 п. 4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII) та п. 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок №975).

Предметом спору у цій справі є вимога нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу, як інваліду 2 групи, встановлену йому при повторному огляді з 26 вересня 2018 року.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, до спірних відносин застосовується законодавство, що діяло станом на вересень 2018 року.

Згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII, який набрав чинності з 01.01.2014, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Положення пункту 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2014.

Згодом, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII (набрав чинності з 01.01.2017) пункт 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII доповнено абзацом другим такого змісту: "У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється".

Колегія суддів звертає увагу, що обидві ці норми пункту 4 статті 16-3 Закону (у тому числі в редакції, що діяла на час встановлення позивачу 2 групи інвалідності) передбачають обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги, дворічним строком. Дворічний строк обчислюється з часу первинного встановлення інвалідності чи ступеня втрати працездатності.

Правовідносини щодо первинного встановлення втрати працездатності виникли після набрання чинності зазначеним Законом, тому пункт 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII застосовується до позивача.

Суд звертає увагу, що на час первинного встановлення інвалідності позивачеві правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла.

З часу встановлення позивачу 3 групи інвалідності (21 серпня 2015 року) до дня встановлення 2 групи інвалідності (з 26 вересня 2018 року) минуло понад два роки. Відтак, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі.

Відповідно до п. 4 ст. 16-3 Закону № 2011-XII дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. При цьому причина інвалідності (ступеня втрати працездатності) для обчислення строку самостійного правового значення не має.

Верховний Суд висловлював аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм права у схожих справах (постанови Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №806/2187/18, від 20.02.2020 у справі №806/714/18, від 12.03.2020 у справі №280/148/19) і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначеної правової позиції.

Посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №825/1380/18 та позивача на постанову Верховного Суду від 03 квітня 2020 року у справі № 640/1596/19 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані рішення ухвалені за інших фактичних обставин.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 квітня 2020 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.