Справа № 280/5945/19
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 квітня 2020 року о/об 11 год. 18 хв.Справа № 280/5945/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., за участю представника позивача Чернова В.В., представника відповідача Жовтоножка Д.Ф., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА МІДА, ЛТД» (69050, м.Запоріжжя, вул.Східна, буд.1; )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА МІДА, ЛТД» (надалі позивач, ТОВ «НВФ МІДА, ЛТД») до Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2019.

У позові (т.1, а.с.4-7) та заяві про уточнення (доповнення) підстав позову (т.2, а.с.1-4) зазначено, що відповідачем безпідставно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції відповідно до ст.127 Податкового кодексу України, якою передбачено накладення штрафу за ненарахування, неутримання та несплату (неперерахування) податків, оскільки такий обов`язок позивачем було виконано у повному обсязі під час виплати заробітної плати. Вказаною нормою встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за ненарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу. Фінансові санкції можуть бути застосованими лише у випадку виявлення податковим інспектором ненарахування, неутримання та/або несплати податку яке не виявлено податковим агентом. Об`єктом оподаткування є саме загальний місячний дохід, а також враховуючи, що частина працівників мають пільги по сплаті ПДФО із заробітної платні, то відповідно ТОВ «НВФ «МІДА, ЛТД» здійснювало переплату ПДФО із авансу з урахуванням пільг. Метою застосування саме вказаної методології є необхідність підприємства в мінімізації витрат з переплати ПДФО яка фактично утворюється на початок кожного звітного періоду. У таблиці - додатку №16 до Акту перевірки ревізорами вказано на нібито несвоєчасно нараховані суми ПДФО при розрахунку авансових платежів. Разом із цим, при розрахунку, нібито, недоплачених сум чомусь не враховувались системні переплати підприємства з ПДФО, які існували на початок кожного звітного періоду і фактично перекривали (компенсували) кожну суму нібито виявленої недоплати відображеної у додатку №16 до Акту. По оборотно-сальдовій відомості простежується переплата до бюджету по сплаті ПДФО на кожну дату виплати заробітної плати - 7 число кожного місяця - сальдо по дебету рахунка 6411 в розмірі від 15000,00 грн. до 250000,00 грн. В Акті перевірки на сторінці 62, також наявна інформація про переплату до бюджету. Прикладом неправомірного розрахунку несвоєчасно перерахованих сум, проведених відповідачем, є нарахування суми несвоєчасно перерахованих 8938,97 грн. за 22.08.2016. В Додатку №16 до Акту перевірки, при визначені несвоєчасної сплаченої суми у розмірі 8938,97 грн., відповідач використовує коефіцієнт (К ПДФО колонка 6) у розмірі 0,197691233, який отримано шляхом поділу 576297,35 (ПДФО колонка 5) на 2915138,63 (Зарплата до виплати колонка 4). При цьому сума 2915138,63 (Зарплата до виплати) не могла бути відома у серпні 2016 року, тому що фактична виплата за відпрацьований календарний місяць розраховувалася і здійснювалася у вересні 2016 року. За таким прикладом проведено весь розрахунок своєчасності перерахування податку на доходи фізичних осіб, за весь термін перевірки.

Представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.184-186), в якому зазначено наступне. При виплаті авансу, податковий агент зобов`язаний здійснити утримання та перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб і військового збору за першу половину місяця. В порушення пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України позивачем несвоєчасно перераховано за 2016 рік 1 половину 2019 року до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 1681510,62 грн.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Ухвалою судді від 09.12.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 08.01.2020.

08.01.2020 ухвалами суду продовжено підготовче провадження на тридцять днів та відкладено розгляд справи на 24.02.2020.

Ухвалою суду від 24.02.2020 зупинено провадження у справі до 30.03.2020.

Ухвалами суду від 30.03.2020 прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення (доповнення) підстав позову та закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.04.2020.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У період з 17.09.2019 по 15.10.2019 відповідачем проведено планову документальну виїзну перевірку ТОВ «НВФ МІДА, ЛТД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019 та з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01.01.2015 по 30.06.2019, за результатами якої складено Акт №73/08-01-05-02/13639181 від 29.10.2019 (надалі Акт перевірки №73/08-01-05-02/13639181 від 29.10.2019) (а.с.28-104).

У Висновку Акту перевірки №73/08-01-05-02/13639181 від 29.10.2019 зазначено: «Перевіркою встановлено порушення платником податків ТОВ «НВФ МІДА, ЛТД»: … 6) вимог пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України …, підприємством несвоєчасно перераховано за 2016 рік 1 половину 2019 року до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 1681510,62 грн. …».

Результатом розгляду відповідачем висновку Акту перевірки №73/08-01-05-02/13639181 від 29.10.2019 стало винесення відносно ТОВ «НВФ МІДА, ЛТД» податкового повідомлення-рішення № від 21.11.2019, яким збільшено грошове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 1239808,14 грн., з яких: 00,00 грн. за податковими зобов`язаннями; 1239808,14 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.9-12).

Штрафні (фінансові) санкції у сумі 1239808,14 грн. застосовані відповідачем до позивача згідно з п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України.

Позивачем надано до суду частину документів прошитих та скріплених на звороті останньої сторінки печаткою та підписом уповноваженої особи позивача. Суд приймає такі докази, вважає їх оформлення таким, що не суперечить нормам права.

Позов підлягає задоволенню враховуючи викладене вище та через наступне.

1. У пп.168.1.2 п.168 ст.168 Податкового кодексу України зазначено, що податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Відповідно до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов`язків погашення такої суми податкових зобов`язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу. Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу.

Вказаною нормою п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за ненарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, утримання чи сплата податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

У постанові Колегії суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №820/11382/15 (адміністративне провадження №К/9901/19437/18) зазначено: «… Верховний Суд зазначає, що податковим правопорушенням відповідно до статті 126 ПК України є вчинення дії (платником податку) щодо фактичної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, але з затримкою (несвоєчасно). Відповідно до статті 127 ПК України таким порушенням є бездіяльність податкового агента, тобто ненарахування, неутримання, несплата, неперерахування податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати доходу. Кваліфікуючою ознакою для застосування відповідальності відповідно до ст.127 ПК України в даному спорі є порушення саме податковим агентом встановлених правил щодо утримання податку у джерела виплати доходу. Джерелом виплати доходу є заробітна плата, з якої податковим агентом утримано податок на доходи фізичних осіб, але не перераховано у встановлені терміни до бюджету. Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, також викладено в рішенні Верховного Суду України від 22.03.2016 по справі (813/6774/13-а), в якому зазначено, що положення статті 126 ПК щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати. Тобто, у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, передбачених ПК, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 ПК. Статтею 127 ПК встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не відповідно до часу затримки такої несплати (як передбачено статтею 126 ПК), а залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу. На підставі аналізу зазначених норм права судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зробила правовий висновок, що несплата (неперерахування) податковим агентом до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків є підставою для накладення штрафу згідно з ст.127 ПК України. Розмір штрафних санкцій визначається з урахуванням кількості разів допущених податкових правопорушень, незалежно від того, чи виявлено такі порушення контролюючим органом в межах однієї перевірки. …» (т.1, а.с.240).

Відповідачем на сторінках 61-62 Акту перевірки №73/08-01-05-02/13639181 від 29.10.2019 зазначається саме про «несвоєчасне перерахування» ТОВ «НВФ МІДА, ЛТД» за 2016 рік 1 половину 2019 року до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 1681510,62 грн., а не про «ненарахування», «неутримання», «несплату (неперерахування)» ТОВ «НВФ МІДА, ЛТД» за 2016 рік 1 половину 2019 року до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 1681510,62 грн.

Водночас, на сторінці 60 Акту перевірки №73/08-01-05-02/13639181 від 29.10.2019 відповідачем зазначено: «… Отже, перевіркою встановлено не нарахування, не утримання та не перерахування до бюджету у 2016 році податку з доходів фізичних осіб у сумі 12072,36 грн. з доходу в сумі 54996,30 грн. …».

Суд вважає, що коли мають місце нарахування, однак несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання допущена протягом строків, передбачених Податковим кодексом України, такий платник податків не може бути притягнутий до відповідальності відповідно до ст.127 Податкового кодексу України.

Таким чином, відповідач встановивши під час перевірки «несвоєчасність перерахування» позивачем за 2016 рік 1 половину 2019 року до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 1681510,62 грн. не міг притягнути його до відповідальності відповідно до ст.127 Податкового кодексу України за «ненарахування», «неутримання», «несплату (неперерахування)» позивачем за 2016 рік 1 половину 2019 року до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 1681510,62 грн., оскільки таке порушення (на суму 1681510,62 грн.) під час перевірки не встановив.

Також, суд погоджується з твердженням позивача, що «… фінансові санкції можуть бути застосованими лише у випадку виявлення податковим інспектором ненарахування, неутримання та/або несплати податку яке не виявлено податковим агентом. …».

Відповідачем не обґрунтовано не можливість застосування до спірної ситуації зазначеного у п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України: «Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу».

Враховуючи наведене, на думку суду, відповідач не міг накласти штраф на позивача відповідно до п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України.

2. Згідно з п.164.6 ст.164 Податкового кодексу України під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності. (…).

Відповідно до п.169.1 ст.169 Податкового кодексу України з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги: (…).

Судом досліджено складений позивачем «список пільговиків», які у нього працюють (т.2, а.с.104-127).

Відповідачем зазначене не спростоване.

На сторінці 62 Акту перевірки №73/08-01-05-02/13639181 від 29.10.2019 відповідачем зазначено: «… Станом на 01.01.2016р. згідно оборотно-сальдової відомості сальдо по 6411 рахунку складає Дт 30035,05 грн. Кт 0,00 грн., станом на кінець перевіряємого періоду 30.06.2019р. згідно оборотно-сальдової відомості сальдо по 6411 рахунку складає Дт 32886,24 грн. Кт 0,00 грн. …».

Судом досліджено надану позивачем Оборотно-сальдову відомість по рахунку 6411 за липень 2016 року червень 2019 року (т.2, а.с.128-134).

Також, судом досліджено Додаток №16 (Розрахунок своєчасності перерахування ТОВ «НВФ МІДА, ЛТД» ПДФО) до Акту перевірки №73/08-01-05-02/13639181 від 29.10.2019 (т.1, а.с.175-180).

Крім того, судом досліджено надану відповідачем інтегровану картку по сплаті позивачем ПДФО за 2016 рік 1 половину 2019 року (т.1, а.с.207-238).

Відповідачем не спростовано доводи позивача про наявність у частини його працівників податкової соціальної пільги та про наявність по 6411 рахунку переплати до бюджету по сплаті ПДФО на кожну дату виплати заробітної плати 7 число кожного місяця.

Документально відповідачем не доведено врахування вказаних податкових соціальних пільг у працівників позивача та переплат при обчисленні суми 1681510,62 грн. «несвоєчасно перерахованого позивачем за 2016 рік 1 половину 2019 року до бюджету податку на доходи фізичних осіб».

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено обґрунтованість обчислення вказаної суми 1681510,62 грн.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2019 прийняте відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірним і підлягає скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі було ГУ ДПС у Запорізькій області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 18597 грн. 12 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) № від 21.11.2019, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА МІДА, ЛТД» (69050, м.Запоріжжя, вул.Східна, буд.1; ) нараховано штраф за платежем Податок на доходи фізичних осіб на суму 1239808 грн. 14 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА МІДА, ЛТД» (69050, м.Запоріжжя, вул.Східна, буд.1; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) судовий збір в сумі 18597 грн. 12 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 16.04.2020.

Суддя О.О. Прасов