Справа № 580/1153/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 квітня 2020 року справа № 580/1153/20 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку підготовки до судового розгляду справи клопотання ОСОБА_1 про розгляд з повідомленням сторін справи за його позовом до Моринської сільської ради про визнання протиправними дій, визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

03.04.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Моринської сільської ради (19413, м Черкаська обл., Корсунь-Шевченківський р-н, с. Моринці, вул. Миру, буд.104; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправними дій відповідача щодо прийняття 17.10.2019 рішення №23-32/VII "Про відмову громадянам згідно списку заяв у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної форми власності" в частині відмови позивачу;

визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 17.10.2019 №23-32/VII "Про відмову громадянам згідно списку заяв у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної форми власності" в частині відмови позивачу;

зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0041 комунальної форми власності, що розташована у с. Виграїв (за межами населеного пункту) Моринської сільської ради.

Ухвалою суду від 06.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

17.04.2020 від позивача суду надійшло клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін (далі - Клопотання), яке мотивоване важливістю значення справи для позивача. Позивач стверджує, що не має спеціальної кваліфікації, можливості підготувати процесуальні документи і докази та, як наслідок, опиниться у нерівному становищі з відповідачем. Тому вважає, що важливим способом захисту його прав є безпосередня участь у дослідженні доказів, надання усних пояснень та можливість ставити питання представнику відповідача.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість Клопотання з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд врахував, що обставини стосовно підстав прийняття спірного рішення та наявності підставі для надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою можуть бути підтверджені виключно письмовими доказами, які суд витребовує під час здійснення підготовки справи до судового розгляду.

У подібній категорії справ наявна усталена судова практика Верховного Суду, що відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванню судами нижчих інстанцій.

Фактичні обставини встановлюються на підставі доказів. Водночас згідно з нормами КАС України (ст.ст.72-117) усні пояснення сторін не є засобом доказування.

Доводи позивача щодо нерівного становища з відповідачем не є обґрунтованими з огляду на те, що для вирішення спору відповідач не просив призначити судове засідання та викликати сторони, у т.ч. явка представника відповідача не визнавалася судом обов`язковою.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, яка свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany" ("Аксен проти Німеччини"), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі "Varela Assalino v. Portugal" ("Варела Ассаліно проти Португалії"), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Водночас пунктом 2 ч.6 ст.262 КАС України встановлено право суду відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Позивач не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно провести також усні слухання.

Враховуючи характер спірних правовідносин, зміст заявлених позовних вимог та предмет доказування, справа не містить ознак складної для вирішення. Викладені в позовній заяві обґрунтування, доводи та аргументи дозволяють суду встановити правову позицію сторін у спорі. Клопотання щодо призначення експертизи та виклику для допитів свідків суду не надходили.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантинні заходи.

Тому, забезпечуючи дотримання права учасників на повагу до приватного життя та здоров`я, безпечне довкілля, суд дійшов висновку про можливість вирішити спір на підставі письмових доказів без призначення судового засідання та виклику учасників.

Керуючись ст. ст.2-12, 72-76, 243, 248, 259-263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити без задоволення клопотання ОСОБА_1 про розгляд з повідомленням сторін справи за його позовом до Моринської сільської ради про визнання протиправними дій, визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

2. Копію ухвали направити учасникам спору.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Бабич

Ухвала постановлена, складена у повному обсязі та підписана 21.04.2020.