Справа № 205/8704/16-а(2-а/205/222/16)
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 квітня 2020 року

Київ

справа №205/8704/16-а(2-а/205/222/16)

адміністративне провадження №К/9901/65679/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., перевіривши матеріали адміністративної справи № 205/8704/16-а(2-а/205/222/16)

за касаційною скаргою Міністерства оборони України

на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2018 року

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України,

третя особа Адміністрація державної прикордонної служби України

про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 205/8704/16-а(2-а/205/222/16).

Суддею-доповідачем згідно із статтею 340 Кодексу адміністративного судочинства України проведені необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 340 КАС України під час підготовки справи до розгляду суд вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи.

Міністерством оборони України та Адміністрацією державної прикордонної служби України подано клопотання про участь у касаційному розгляді адміністративної справи у судовому засіданні.

Вирішуючи дані клопотання, касаційний суд виходить з наступного.

Згідно з імперативними вимогами стаття 341 КАС України суд касаційної інстанції у касаційному порядку: переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Крім того, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним; вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу; надавати перевагу одних доказів над іншими; збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази; приймати та розглядати вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції; допускати зміну предмета або підстав позову.

Відповідно до статті 340 КАС України суддя-доповідач одноособово в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами, а також вирішує питання стосовно призначення справу до розгляду у судовому засіданні чи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ухвалою про відкриття провадження у цій справі сторонам була надана можливість повною мірою скористатися своїми процесуальними правами; іншим учасникам справи подати (заперечення) відзив на касаційну скаргу; учасникам справи повідомити суд про обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також подати інші свої міркування та заперечення відповідно до частини четвертої статті 340 КАС України.

Вирішуючи заявлене клопотання, Касаційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Зокрема, "публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 [Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод], захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок (пункт 25 рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», № 8273/78).

Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема, і у суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій, а тому Європейський суд з прав людини не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права.

Крім того, Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Аналогічні позиції підтримані та висловлені в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 668/13907/13-ц та від 21 травня 2018 року у справі № 361/3009/16-ц.

Верховним Судом створено учасникам процесу у цій справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в касаційній скарзі, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Враховуючи викладене, у клопотанні про розгляд цієї справи у судовому засіданні слід відмовити.

02 серпня 2019 року позивачем подано до суду клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що справа стосується захисту прав позивача на отримання одноразової грошової допомоги, а також питання наявності у нього окремої довідки про обставини поранення.

Вирішуючи дане клопотання, касаційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частин шостої статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками, рішення в цій справі не оскаржується з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Крім того, суд зазначає, що порушення норм процесуального права, якщо вони не стосуються предметної юрисдикції, не можуть бути підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Враховуючи викладене, у клопотанні позивача про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду слід відмовити.

На підставі статті 340 КАС України суд вважає за необхідне призначити справу до розгляду в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Керуючись статтями 3, 241, 248, 340, 345, 355 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Міністерства оборони України про участь у касаційному розгляді справи у судовому засіданні відмовити.

2. У задоволенні клопотання Адміністрації державної прикордонної служби України про участь у касаційному розгляді справи у судовому засіданні відмовити.

3. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.

4. Закінчити підготовчі дії у адміністративній справі № 205/8704/16-а(2-а/205/222/16) за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України,третя особа Адміністрація державної прикордонної служби України про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії.

5. Призначити розгляд цієї справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 15 квітня 2020 року в приміщенні Касаційного адміністративного суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 5.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Я.О. Берназюк