Справа № 580/159/20
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року справа № 580/159/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № ГУ ДПС у Черкаській області (м. Черкаси) від 31.10.2019 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 8309,01 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржене рішення про сплату недоїмки є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки, позивач, перебуває на обліку у контролюючих органах як фізична особа-підприємець та як особа, яка проводить незалежну професійну діяльність (арбітражний керуючий). На думку позивача, відповідачем неправомірно нараховується єдиний соціальний внесок одночасно, як фізичній особі-підприємцю та як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність.

На підставі наведеного позивач вважає, що до нього безпідставно застосовано штрафні санкції та пеню, тому оскаржене рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 10.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позивач перебуває на обліку в податкових органах за ознакою незалежної професійної діяльності - арбітражний керуючий, у зв`язку з чим, як самозайнята особа, зобов`язаний сплачувати єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Одночасно він не звільнений від сплати єдиного соціального внеску, як фізична особа-підприємець. оскільки останній та самозайнята особа є різними платниками єдиного соціального внеску.

Внаслідок несплати єдиного соціального внеску у вищенаведеному порядку, відповідно даних інтегрованої картки платника ОСОБА_1 за кодом класифікації доходів бюджету « 71040000 (для фізичних осіб-підприємців, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб які проводять незалежну професійну діяльність), позивачем належним чином не виконувались вимоги ст. 9 Закону № 2464, а саме несвоєчасно сплачено єдиний внесок за 2017 рік та II - ІІІ квартали 2018 року, у зв`язку з чим ГУ ДФС у Черкаській області винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (не перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 31.10.2019, відповідно до вимог чинного законодавства.

У додаткових поясненнях до позову позивач зазначив, що рішеннями Черкаського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 у справі №580/1783/19 та від 27.02.2020 у справі №580/159/20, які набрали законної сили, встановлено неправомірність нарахування позивачу єдиного соціального внеску.

Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстровано як фізичну особу підприємця 20.04.2005 та взято на облік в органах державної податкової служби 03.11.2005 за №25312. Відповідно до витягу з реєстру платників єдиного податку від 08.02.2016 №193 позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування (3 група) з 01.01.2016 та 28.12.2018 припинив підприємницьку діяльність.

ОСОБА_1 має право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) без обмеження строку дії, що підтверджується свідоцтвом від 10.07.2013 № 1368/5.

07.02.2019 ГУ ДФС у Черкаській області прийняло вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2977-50, згідно з якою за позивачем як фізичною особою обліковано борг зі сплати ЄСВ у сумі 14074,95 грн станом на 31.01.2019 відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі Закон №2464-VI).

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, відповідачем прийнято рішення № від 31.10.2019, яким на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі Закон №2464-VI), за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування застосовано до ОСОБА_1 штраф у розмірі 3186,22 грн. за період з 03.05.2018 до 18.10.2019 та нараховано пеню у розмірі 5122,79 грн.

Не погоджуючись із наведеним рішенням відповідач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд враховує, що пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону № 2464 визначено, що Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку ЄСВ, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464 ЄСВ це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Пунктами 4, 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464 установлено, що платниками ЄСВ є: фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності. Згідно частини 2 статті 5 Закону № 2464 узяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Взяття на облік платників ЄСВ, зазначених, зокрема у пунктах 4, 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464, здійснюється органом доходів і зборів із внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб (частина 2 статті 5 Закону № 2464). Питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників ЄСВ на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах ДПС, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття на облік/зняття з обліку платників ЄСВ визначаються Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 № 1162 (далі Порядок № 1162). Порядок поширюється на платників ЄСВ, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону № 2464 (пункт 3 розділу І Порядку № 1162). Згідно пункту 4 розділу ІІ Порядку № 1162 взяття на облік фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в ЄДР, як платників ЄСВ підтверджується випискою з ЄДР, яка надсилається (видається) цим фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15.05.2003 № 755-IV Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Закон № 755).

Взяття на облік платників ЄСВ, на яких не поширюється дія Закону № 755, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника ЄСВ за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1 до цього Порядку (пункт 1 розділу ІІІ Порядку №1162). Платники ЄСВ, зазначені в пункті 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (пункт 2 розділу ІІІ Порядку № 1162).

Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац 2 частини 3 статті 16 Закону № 2464). Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац 3 частини 1 статті 20 Закону № 2464).

Відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами (абзац 3 частини 2 статті 20 Закону № 2464). Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з реєстру застрахованих осіб визначається Положенням № 10-1. З метою забезпечення обробки інформації в реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки (пункт 1 розділу ІІІ Положення № 10-1). Облікова картка відкривається в разі, зокрема надходження у складі звітності відомостей про суми нарахованого доходу та ЄСВ фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; в інших випадках, передбачених Законом №2464 (пункт 2 розділу ІІІ Положення №10-1).

За змістом пункт 2 розділу ІV Положення № 10-1 до облікових карток реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, що належать загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та ЄСВ фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого ЄСВ до ДПС України, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування ЄСВ, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати ЄСВ, її територіальних органів, визначає Порядок №435. Пунктом 16 розділу ІV Порядку № 435 передбачено, що фізичні особи - підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі звіти щодо сум нарахованого ЄСВ (додаток 5).

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі Rysovskyy проти України у рішенні від 20.10.2011 заява №29979/04, §71 зазначено про особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. На них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, що посилять прозорість і ясність дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (параграф 70).

ЄСПЛ у рішенні від 07.07.2011 зазначив: у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків належить віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справа Serkov проти України, заява № 39766/05, параграф 43).

Фізична особа - підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними за статусом платниками ЄСВ. Законом №2464 не передбачається порядок обліку та сплати ЄСВ фізичними особами - підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. Аналіз пунктів 1, 2 розділу ІІІ Порядку №1162 вказує на те, що цим порядком не передбачено для контролюючого органу можливості самостійно взяття на облік як платників ЄСВ осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності. Взяття такої особи на облік платників ЄСВ можливе виключно за її заявою.

Згідно пункту 4 розділу VI Порядку № 1162 фізична особа, зареєстрована як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, але не перебуває на обліку чи знята з обліку в контролюючому органі, обліковується в реєстрі страхувальників як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, з ознакою платник не подав заяви для взяття на облік.

Судом встановлено, що позивач після отримання ліцензії про право зайняття діяльністю арбітражного керуючого 25.05.2010 №470452 (а.с.34) та видачі свідоцтва від 10.07.2013 №1368/5 (а.с.35) про право здійснення діяльності арбітражного керуючого, не подавав заяви за формою № 1-ЄСВ до контролюючого органу. Відповідач самостійно встановив позивачу як фізичній особі підприємцю ознаку незалежної професійної діяльності. Суд дійшов висновку, що дії ГУ ДФС у Черкаській області щодо самостійного встановлення позивачу як фізичній особі - підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності не узгоджуються з нормами Порядку №1162, якими визначено процедуру взяття на облік платників ЄСВ. Оцінюючи твердження відповідача на пункт 4 розділу VI Порядку №1162, як на обґрунтування правомірності дій контролюючого органу щодо самостійного встановлення позивачеві ознаки незалежної професійної діяльності, суд зазначає, що закріплене цим пунктом право контролюючого органу брати на облік як платника ЄСВ особу, яка провадить незалежну професійну діяльність і не перебуває на такому обліку, може бути реалізоване виключно в разі подання цією особою відповідної заяви.

Системний аналіз норм Закону №2464 та Положення №10-1 свідчить про відсутність повноважень у контролюючого органу за власною ініціативою без наявності звітності платника ЄСВ (особи, яка провадить незалежну професійну діяльність/фізичної особи - підприємця), в якій містяться відомості про суми нарахованого доходу та ЄСВ фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, вносити зміни (подавати інформацію до Пенсійного фонду України щодо змін) до облікової картки платника ЄСВ шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності та відповідно нараховувати ЄСВ у розмірі мінімального страхового внеску на місяць, визначеного Законом №2464 як граничний мінімальний внесок для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Отже, відповідач безпідставно встановив позивачу як платнику ЄСВ (фізичній особі - підприємцю) ознаку незалежної професійної діяльності та нарахував на цій підставі ЄСВ.

Оцінюючи твердження і обґрунтування відповідача про те, що оскаржувані дії відповідача узгоджуються з приписами пункту 16 розділу ІV Порядку № 435, суд зазначає, що наявність колізії між положеннями нормативно-правових актів різної юридичної сили, а саме: приписи пункту 16 розділу ІV Порядку №435, яким передбачено обов`язок формування та подання звіту фізичною особою підприємцем, з ознакою незалежної професійної діяльності, не відповідають положенням пунктів 4 та 5 частини 1 статті 4 Закону №2464.

Положення пункту 16 розділу IV Формування звіту Порядку №435 відсилають до додатка 5 Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, розділом 6 якого визначені типи платника, серед яких окремо зазначено ФО - на загальній системі оподаткування, ФО - на спрощеній системі оподаткування, особу, яка провадить незалежну професійну діяльність, членів фермерського господарства. Визначення окремого типу платника фізична особа - підприємець, з ознакою незалежної професійної діяльності формою звіту не передбачено.

За наявного існуючого правового регулювання взяття та перебування на обліку платників ЄСВ фізичної особи - підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом № 2464 не передбачено.

Суд дійшов висновку, що хоча процедура щодо обліку платників ЄСВ й була встановлена підзаконним нормативно-правовим актом, однак у частині визначення обов`язків платників ЄСВ вона суперечить Закону № 2464, тому немає підстав вважати, що дії органу, який використовував таку процедуру, узгоджуються з принципом належного урядування, оскільки надано перевагу приписам нормативно-правового акта, нижчому за ієрархією рівня від указаного Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновків у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 520/3939/19 позивач не перебуває на обліку платників ЄСВ як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, та відповідно не подає звітності як такий платник, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач безпідставно встановив позивачу як платнику ЄСВ (фізичній особі - підприємцю) ознаку незалежної професійної діяльності та нарахував на цій підставі ЄСВ.

У постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 580/971/19 суд дійшов висновку, що нарахування контролюючим органом ЄСВ позивачу як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність, спричиняє подвійну його сплату, оскільки такий внесок сплачувався позивачем самостійно, як фізичною особою-підприємцем. Метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Оскільки позивач як фізична особа-підприємець сплачував ЄСВ у порядку та розмірах, визначених законодавством, в розмірі не менше мінімального, це виключає обов`язок по сплаті у цей період ЄСВ позивачем ще і як особою, яка має право провадити незалежну професійну діяльність.

Аналогічна правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 160/3114/19 та від 05.12.2019 у справі № 260/358/19.

Суд також приймає до уваги, що рішеннями Черкаського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 у справі №580/1783/19 та від 27.02.2020 у справі №580/159/20, які набрали законної сили 06.03.2020 та 14.02.2020, відповідно, встановлено неправомірність нарахування позивачу єдиного соціального внеску одночасно як самозайнятій особі та фізичній особі-підприємцю.

За ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки позивач не зобов`язаний сплачувати єдиний соціальний внесок у подвійному розмірі, відповідач не повинен нараховувати йому штрафні санкції та пеню на суму недоїмки. Як вбачається з інтегрованої картки ОСОБА_1 йому одночасно нараховано єдиний соціальний внесок як самозайнятій особі та фізичній особі-підприємцю, зокрема: 19.04.2018 у сумі 2457,18 грн як ФОП на спрощеній системі оподаткування та 19.04.2018 у сумі 2457,18 грн як ФОП з ознакою незалежної професійної діяльності; 19.07.2018 у сумі 2457,18 грн як ФОП на спрощеній системі оподаткування та 19.07.2018 у сумі 2457,18 грн як ФОП з ознакою незалежної професійної діяльності; 19.10.2018 у сумі 2457,18 грн як ФОП на спрощеній системі оподаткування та 19.10.2018 у сумі 2457,18 грн як ФОП з ознакою незалежної професійної діяльності.

Позивач за 2018 рік сплатив ЄСВ у сумі 9483,54 грн, що підтверджується відомостями, наявними у інтегрованій картці платника.

Приймаючи оскаржене рішення № від 31.10.2019 відповідач нараховував штрафи та пеню на всю суму недоїмки, тому оскаржене рішення не може визнаватись правомірним та підлягає скасуванню.

При цьому, несвоєчасність сплати позивачем ЄСВ може бути враховано виключно шляхом виключення з інтегрованої картки позивача нарахованих у подвійному розмірі сум ЄСВ.

Враховуючи, що суд не є органом, який здійснює адміністрування ЄСВ, тому не уповноважений здійснити нарахування позивачу штрафів та пені, шляхом виключення з інтегрованої картки позивача нарахованих у подвійному розмірі сум ЄСВ.

Вказане є підставою для скасування в цілому рішення № від 31.10.2019.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Черкаській області № від 31.10.2019 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 8309,01 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, Черкаська обл., 18002, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення, з урахуванням особливостей визначених п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Суддя В.В. Гаращенко