Справа № 450/4341/19
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 450/4341/19 пров. № А/857/3482/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2020 року про повернення позовної заяви у справі № 450/4341/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Демка Назара Андрійовича про скасування постанови (ухвала суду першої інстанції винесена суддею Кіпчарський М.О. в м. Пустомити Львівської області 12.02.2020 року), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Демка Назара Андрійовича (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1855524 від 12.12.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 19.12.2019 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою про повернення позовної заяви, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм процесуального права. Просить ухвалу про повернення позовної заяви скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції протиправно повернув позовну заяву, оскільки ухвала про залишення позовної заяви без руху позивачем не отримувалась, відповідно ОСОБА_1 був позбавлений можливості усунути недоліки позовної заяви.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу про повернення позовної заяви, то відповідно до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що позивач не повідомляв про зміну своєї адреси відповідно до положень КАС України, ухвала про залишення позовної заяви без руху надсилалася судом на адресу позивача, відому суду, а тому слід вважати, що адресату вручена копія ухвали належним чином. Оскільки станом на 12.02.2020 року недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху позивачем не усунуто, позовна заява підлягає поверненню.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, при цьому враховує наступне.

Відповідно до частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення у тому числі є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із інформацією, зазначеною у повідомленні про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікаторам №307, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху позивачу не вручено під час доставки з відміткою «інші причини».

В свою чергу, положення КАС України не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою «інші причини», така відмітка не передбачена як підстава невручення судового рішення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист.

Отже, така відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 та від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18 та постанові Верховного Суду від 27 лютого 2020 року в справі №814/1469/17

Апеляційний суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформульовану в рішенні від 08 листопада 2018 року, у справі «Созонов та інші проти України», в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Отже, апеляційний суд вважає, що невручення поштового відправлення, яким позивачу направлено копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, з відміткою «інші причини», не може свідчити про обізнаність позивача щодо її існування та як наслідок, наявності у нього можливості виконати таку ухвалу суду шляхом усунення недоліків позовної заяви, визначених у цій ухвалі у встановлений судом строк.

Щодо покликань суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на статтю 131 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем у позовній заяві зазначено контактний номер телефону та електронну адресу, тобто в суду першої інстанції була можливість повідомити позивача про залишення його позовної заяви без руху за допомогою інших засобів зв`язку.

З матеріалів справи не вбачається, що позивачем змінено місце проживання.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до пунктів 1 та 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому оскаржувана ухвала, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі підлягає скасуванню, справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 242, 243, 246, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2020 року про повернення позовної заяви у справі № 450/4341/19 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель