Справа № 200/2513/20-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 р. Справа№200/2513/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Ткаліча Дениса Владиславовича, звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати їй пенсії з 1 квітня 2017 року;

- зобов`язати відповідача відновити виплату позивачу пенсії з 1 квітня 2017 року та виплатити заборгованість за весь період несплати.

Одночасно із позовними вимогами позивач заявила клопотання щодо негайного виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є пенсіонером, та внутрішньо переміщеною особою, з 1 серпня 2014 року перебуває на обліку у відповідача де отримувала пенсійні виплати до 31 березня 2017 року.

З 1 квітня 2017 року відповідач припинив виплату пенсії позивачу, жодного рішення про припинення пенсійних виплат позивач не отримувала, будь-яка письмова інформація з цього приводу позивачу не надавалась, повідомити дані про наявність такого рішення, про дату та інші його реквізити, за його наявності, у телефонній розмові працівники відповідача відмовились.

На адвокатський запит позивача від 23 січня 2020 року № 2 відповідач листом від 30 січня 2020 року № 1501/02 повідомив, що виплату розпорядженням Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 березня 2017 року виплату пенсії позивачу було призупинено з 1 квітня 2017 року до з`ясування місця фактичного проживання на підставі списків, отриманих в порядку обміну інформацією з відповідними службами.

На переконання позивача виплату їй пенсії було припинено з підстав, що не передбачені ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу є неправомірними та такими, що порушують її Конституційне право на соціальне забезпечення (а.с. 1-3).

У наданому суду відзиві на позов відповідач зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи це наступним.

З 1 квітня 2017 року виплату пенсії позивачу було призупинено Розпорядженням Добропільського об`єднаного управління ПФУ Донецької області від 24 березня 2017 року на підставі списків, отриманих в порядку обміну інформацією з Держприкордонною службою, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування до з`ясування місця фактичного проживання.

Після 1 квітня 2017 року позивач із заявою про відновлення виплати пенсії до управління не зверталась.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача відновити виплату позивачу з 1 квітня 2017 року та виплатити заборгованість за весь період несплати, управління зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 788 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» доповнено постанову Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 реченням такого змісту: «Суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України».

На теперішній час Кабінетом Міністрів України не прийнятий окремий порядок виплати пенсії за минулі періоди, а отже, відсутній правовий механізм здійснення таких виплат.

Крім того, управління зазначає, що під заборгованістю пенсійних виплат слід розуміти нараховану та невиплачену пенсію, а в даному випадку мало місце не лише припинення виплати позивачу пенсії, а й припинення нарахування.

Щодо клопотання позивача про допуск до негайного виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць, управління зазначає, що, оскільки позивач не зазначає конкретні суми, а зобов`язує відповідача вчинити певні дії, то в розумінні ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для допуску негайного виконання рішення.

Також відповідач зазначає, що оскільки позивач з 1 квітня 2017 року не зверталась до управління із заявою про поновлення виплати їй пенсії, рахунок позивача заблоковано, тому управління позбавлено можливості здійснити нарахування та виплату їй пенсії на «старий» розрахунковий рахунок, оскільки позивач не пройшла верифікацію в установі Банку (а.с. 14-18).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; цією ж ухвалою відстрочено позивачу сплату судового збору до вирішення справи по суті (а.с. 10-11).

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , є пенсіонером та має право на отримання пенсії за віком, є внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в Добропільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області (а.с. 5-6, зв.бік а.с. 29, зв.бік а.с. 30, зв.бік а.с. 31, 33, зв.бік 34-36, зв.бік а.с. 37, зв.бік а.с. 38).

Відповідач, Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (є правонаступником Управлінням Пенсійного фонду України м. Добропілля та Добропільському р-ні Донецької області), , місцезнаходження: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, буд. 28-А, є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції та є належним відповідачем у даній справі (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).

За наявними матеріалами справи судом встановлено, що на підставі особистої заяви ОСОБА_1 про запит її пенсійної справи з Управління Пенсійного фонду України в Гірницькому р-ні м. Макіївка від 22 вересня 2014 року Управлінням Пенсійного фонду України м. Добропілля та Добропільському р-ні Донецької області (правонаступником якого є Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області) пенсійну справу позивача запитано до управління 23 вересня 2014 року вих. № 11163/09 (зв.бік а.с. 27-28).

Розпорядженням Управлінням Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області № 167392 від 21 лютого 2014 року з урахуванням протоколу від 4 листопада 2014 року № ОР 167392 виплату пенсії ОСОБА_1 призначено з 1 грудня 2014 року (а.с. 31-32).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі перенайменоване в Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України.

Розпорядженням Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 19 серпня 2016 року пенсійну справу відповідача було закрито до з`ясування згідно протоколу засідання комісії з питань призначення соц. виплат ВПО від 12 серпня 2016 року № 7 (зв.бік а.с. 36).

15 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду із заявою про поновлення виплати раніше призначеної їй пенсії (а.с. 37).

Розпорядженням Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17 листопада 2016 року № 167392 на підставі протоколу засідання комісії для розгляду питань, пов`язаних із призначенням (відновленням) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 8 пенсійні виплати ОСОБА_1 поновлено з 1 березня 2016 року (а.с. 39-41).

Відповідно до протоколу перерахунку від 18 листопада 2016 року виплату ОСОБА_1 призначено з грудня 2016 року (зв.бік а.с. 41).

Розпорядженням Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 березня 2017 року виплату пенсії ОСОБА_1 припинено - «до з`ясування, згідно пп. 5 ч. 1 ст. 49 Закону України № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня 2017 року (а.с. 42).

За поясненням відповідача, викладеним у відзиві, припинення пенсійних виплат ОСОБА_1 відбулось у зв`язку із отриманням відповідних списків, в порядку обміну інформації з Держприкордонною службою, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, на підставі яких, до з`ясування місця фактичного проживання, ОСОБА_1 було призупинено виплату пенсії з 1 квітня 2017 року (а.с. 14-18).

За поясненням представника позивача рішень (чи будь-яких інших документів) про припинення пенсійних виплат позивач не отримувала, тому для з`ясування причин припинення пенсійних виплат на адресу відповідача було направлено адвокатський запит від 23 січня 2020 року № 2 (зв.бік а.с. 1).

Листом від 30 січня 2020 року (вих. № 1502/02) управлінням надана відповідь, в якій роз`яснення хронологія минулих припинень та призначень пенсійних виплат ОСОБА_1 , а також пояснено, що виплату пенсії з 1 квітня 2017 року ОСОБА_1 призупинено розпорядженням Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 березня 2017 року, на підставі списків, отриманих в порядку обміну інформацією із відповідними службами до з`ясування місця її фактичного проживання (а.с. 8).

Факт ненарахування та невиплати позивачу пенсії з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2020 року підтверджується довідкою про розмір призначеної і фактично отриманої позивачем пенсії № 4860/05 від 25 березня 2020 року (а.с. 25).

Будучи не згодною із припиненням з 1 квітня 2017 року виплати їй пенсії позивач звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

При прийнятті рішення по суті спору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно ст. 5 цього Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно ст. 85 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями) (далі Закон № 1788-ХІІ, Закон України Про пенсійне забезпечення) пенсії виплачуються за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII, Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"), який набрав чинності 22 листопада 2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Згідно з п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 1 жовтня 2014 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 352 від 8 червня 2016 року, далі - Порядок № 509), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" та абз. 6 цього пункту.

Статтею 49 Закону № 1058-IV врегульовано питання щодо припинення та поновлення виплати пенсії.

Так, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136 затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Порядок № 136).

Згідно з п. 9 Порядку № 136 у разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів.

Відповідно до п. 12 Порядку № 136 розпорядник бюджетних коштів та/або інший орган, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на підставі отриманої від Мінфіну рекомендації щодо зупинення або припинення державних виплат приймає рішення щодо зупинення або припинення, продовження виплат реципієнту, про що повідомляє Мінфіну протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення.

8 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", яка набрала чинності 14 червня 2016 року, пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Пунктом 4 цього Порядку установлено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються […] територіальними органами Пенсійного фонду України […] за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Також цією ж постаново визначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Разом із цим, як вже зазначалось судом вище, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, яка містить в собі перелік випадків, у випадку настання яких здійснюється припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, передбачає крім перерахованих в ній конкретних випадків ще й інші випадки, передбачені законом.

За загальним правилом закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури виключно парламентом (Верховною Радою України) та регулює найважливіші суспільні відносини.

Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

За змістом конституційних норм Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи та встановлені обставини справи, враховуючи, що відповідачем не доведено існування «інших випадків, передбачених законом», ніж ті, які перераховані у ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для не нарахування та невиплати позивачу пенсії з 1 квітня 2017 року, отже Розпорядження Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 березня 2017 року про припинення виплати позивачу пенсії є протиправним.

Як вбачається з прохальної частини адміністративного позову ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати їй пенсії з 1 квітня 2017 року.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Суд зазначає, що фактично порушення права позивача на отримання пенсійних виплат мало місце у зв`язку із прийняттям відповідачем Розпорядження від 24 березня 2017 року, яким вирішено припинити виплату позивачу пенсії.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене вище, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, враховуючи наявність розпорядження відповідача про припинення виплати позивачу пенсії, беручи до уваги приписи ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 , самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним), а саме: визнати протиправними та скасувати розпорядження відповідача від 24 березня 2017 року, яким було вирішено припинити виплату пенсії позивачу.

Відповідно, позовні вимоги позивача про визнання дій протиправними - задоволенню не підлягають.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з адміністративного позову позивач просить суд відновити виплату позивачу пенсії з 1 квітня 2017 року та виплатити заборгованість за весь період несплати пенсії.

Оскільки під час судового розгляду справи встановлено, що з 1 квітня 2017 року відповідачем протиправно припинено не лише виплату позивачу пенсії, але й нарахування, з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України вийти за межі її позовних вимог та зобов`язати відповідача поновити нарахування пенсійних виплат ОСОБА_1 з 1 квітня 2017 року та виплатити їй заборгованість з пенсії, яка виникла за період з 1 квітня 2017 року по день поновлення такої виплати.

Щодо клопотання позивача про необхідність допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати пенсії в межах суми пенсії за один місяць, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Суд зазначає, що жодним нормативно-правовим документом не визначено термін «присудження». На переконання суду даний термін може включати в себе й рішення про стягнення на користь певної особи певної суми, а також рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень здійснити нарахування та виплату передбачених законом виплат (в тому числі пенсійних), у зв`язку із чим суд відхиляє доводи відповідача щодо неможливості прийняти рішення про зобов`язання управління здійснити нарахування та виплату пенсії у межах суми за один місяць.

Таким чином, рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми за один місяць, а клопотання позивача підлягає задоволенню.

Щодо посилання відповідача на неможливість здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії на «старий» розрахунковий рахунок, оскільки позивач не пройшла верифікацію в установі Банку та її рахунок у банку заблокований, суд зазначає, що питання виконання судового рішення (в частині виплати позивачу пенсії) це питання, яке може виникнути під час виконання судового рішення зокрема, при вирішенні способу його виконання, а тому заблокування банківського рахунку позивача не може слугувати підставою для відмови позивачу у задоволенні її вимог в частині зобов`язання пенсійного органу виплатити пенсію, на отримання якої позивач має право за законом.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що ухвалою суду від 10 березня 2020 року позивачу відстрочено сплату судового збору в розмірі 840,80 грн до вирішення справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму судового збору на користь Державного бюджету.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 257-258, 263, 293, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, буд. 28-А) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Розпорядження Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 березня 2017 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 1 квітня 2017 року.

Зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії, яка виникла за період з 1 квітня 2017 року по дату поновлення такої виплати.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за один місяць.

Стягнути з Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, буд. 28-А) на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок UA26001, , код банку 899998, отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.П. Волгіна