Справа № 1.380.2019.002462
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002462
з питань ухвалення додаткового рішення
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сакалоша Володимира Миколайовича, розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №1.380.2019.002462 за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
у х в а л и в:
На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом громадянина Ісламської республіки Іран ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області.
Рішенням суду від 30.07.2019 було повністю задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .
Суд вирішив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Державної міграційної служби України № 146-19 від 18 квітня 2019;
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління ДМС у м.Києві та Київській області повторно розглянути заяву громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
14.04.2020 представник позивача Дубінін Р.В. звернувся до суду із заявою про прийняття додаткового рішення, яким визначити спосіб виконання судового рішення, а саме зобов`язати повторно розглянути заяву громадянина Ісламської республіки Іран ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, територіальний підрозділ ДМС України за місцем проживання позивача, а саме ГУ ДМС України у Львівській області.
Заява обґрунтована тим, що листом ГУ ДМС України у Львівській області позивача повідомлено про неможливість розгляду заяви ГУ ДМС України у Львівській області, що є структурним підрозділом ДМС України у зв`язку з тим що вищевказане рішення суду зобов`язує ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області розглянути заяву про визнання біженцем або особою яка потребує додаткового захисту, проте не зобов`язує це робити ГУ ДМС України у Львівській області.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, суд визнав за можливе проводити розгляд заяви без виклику сторін у порядку письмового провадження.
Дослідивши обґрунтування заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд при прийнятті рішення виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Рішення суду яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 набрало законної сили 06.11.2019.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд зазначає, що задовільнив позов ОСОБА_1 у відповідності до заявлених ним вимог надавши у рішенні правову оцінку спірним правовідносинам.

При цьому суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах Лелас проти Хорватії(Lelas v. Croatia), Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (PincovdandPine v. The Czech Republic), Ґаші проти Хорватії (Gashiv. Croatia), Трго проти Хорватії (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу належного урядування, згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Як вбачається із резолютивної частини рішення суду від 30.07.2019, спосіб його виконання чітко визначено, шляхом зобов`язання відповідача у справі - Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області повторно розглянути заяву громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви із зазначених в ній обставин.

При цьому, суд вважає за доцільно зазначити , що обставини які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим не позбавляють позивача права звернутися до суду в порядку передбаченому ч. 3 ст. 378 КАС України.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 143, 252, 255 , п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя В.М.Сакалош