Справа № 120/3971/19-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3971/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук Ірина Миколаївна

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

14 квітня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Іваненко Т.В. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" до Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області про изнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось з адміністративним позовом до Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо належного розгляду запиту про надання інформації від 23.08.2019 №242;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути запит про надання інформації від 23.08.2019 №242 та надати повну інформацію;

- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" судові витрати в розмірі 5911 грн., що складається із судового збору в розмірі 1921 грн. та витрат на професійну правничу допомогу - 3990 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Управління освіти Могилів - Подільської міської ради Вінницької області.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 23.08.2019 надіслав до відповідача запит №242 про надання публічної інформації щодо використання бюджетних коштів. 06.09.2019 відповідачем надано відповідь №01-11/465, в якій вказано лише частину запитуваної інформації без належно оформленої відмови у задоволенні решти запиту, чим порушено право позивача на доступ до публічної інформації, передбачене Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління освіти Могилів - Подільської міської ради Вінницької області щодо надання неповної інформації при розгляді запиту Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" про надання інформації №242 від 23.08.2019. Зобов`язано Управління освіти Могилів - Подільської міської ради Вінницької області повторно розглянути запит про надання інформації №242 від 23.08.2019 та надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" повну інформацію.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3990,00 грн. в загальній сумі 5911 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот одинадцять гривня 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Управління освіти Могилів - Подільської міської ради Вінницької області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Зокрема, апелянт поміж іншого зазначає, що сертифікати якості за 2017 рік в закладах освіти не зберігаються, оскільки не віднесені примірною інструкцією з діловодства у дошкільних навчальних закладах, затвердженою наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту від 01.10.2012 № 1059 до тих документів, які повинні зберігатися в закладі, оскільки сертифікати якості продукції надаються продавцем в момент передачі товару і зберігаються в закладах до кінця використання цього товару.

Щодо ненадання копій посвідчень про якість, декларації виробника і (або) іншого документу, який посвідчує якість продукції, яка постачалася ТОВ "ВДК ЛІДЕР", апелянт зазначив, що згідно п. 1987 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5 на який посилається позивач, передбачено такий вид документів про якість як "Акти якості продукції, що приймається від постачальників" та встановлено строк їх зберігання 3 роки. Проте, позивач просив надати інші документи про якість продукції, на які норми Переліку від 12.04.2012 № 578/5 не поширюються. Крім того, апелянт звернув увагу суду на те, що згідно п. 5.8 Договору від 20.03.2017 №73 не передбачено такий вид документу, як "Акт якості продукції", про який згадував позивач у позовній заяві.

Позивач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга є обгрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.08.2019 ТОВ "Вінпродтрейд" звернулось до Управління освіти Могилів - Подільської міської ради Вінницької області, як розпорядника інформації, в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації", із запитом №242 про надання інформації, у якому просило:

1. Зареєструвати та розглянути даний запит.

2. Надати інформацію про використання бюджетних коштів, а саме:

- яку кількість оброблених фруктів та овочів було закуплено управлінням освіти Могилів-Подільської міської ради на підставі договору, який було укладено в результаті проведення процедури закупівлі від 20.03.2017 р. по предмету закупівлі: Оброблені фрукти та овочі (ідентифікатор закупівлі UA -2017-02-28-000712-а, договір за 73 укладено 20 березня 2017 року на суму 102 958 грн. 14 коп.);

- за якою ціною було закуплено оброблені фрукти та овочі (вказати ціну за 1 кг);

- чи мінялася протягом терміну виконання договору ціна закупівлі оброблених фруктів та овочів за 1 кг;

- у разі зміни ціни вказати на якій підставі та згідно яких підтверджуючих документів наданих ТОВ «ВДК ЛІДЕР» було змінено ціну, надати копії цих документів

- вказати змінену ціну та вказати яку кількість картоплі та квасолі було закуплено по змінених цінах, якщо ціну було змінено;

- яка сума бюджетних коштів була використана на закупівлю картоплі та квасолі по вищевказаному договору;

3. Надати інформацію, у якій вказати, яким суб`єктом господарювання було виготовлено дану продукцію (із зазначенням назви виробника та його юридичної адреси);

4. Надати копії посвідчень про якість, декларації виробника і (або) іншого документу, який посвідчує якість продукції, що постачалася ТОВ "ВДК ЛІДЕР";

5. Надати інформацію, де вказати адресу електронної пошти, на яку можливо надіслати запит на інформацію відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

6. Надати відповідь на вказаний запит та надати інформацію вказану в запиті у встановлений законодавством термін, шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ "Вінпродтрейд": вул. Волошкова, 51 А, м. Вінниця, 21034 та електронного листа (у pdf. форматі) на е-mail ТОВ "Вінпродтрейд": .

Листом від 06.09.2019 №01-11/465 Управління освіти Могилів - Подільської міської ради Вінницької області надало інформацію про те, що на підставі договору, який укладено в результаті проведення процедури закупівлі ідентифікатор закупівлі UА-2017-02-28-000712-а (договір за №73 від 20.03.2017 на суму 102958,14 грн.) було закуплено за ціною:

- колотий горох в кількості 405,225 кг в сумі 10,90 грн. (за одиницю);

- консервований горох в кількості 892 шт. в сумі 17,75 грн. (за одиницю);

- томатна паста в кількості 1356 шт. в сумі 15,85 грн. (за одиницю);

- ікра кабачкова в кількості 1429 шт. в сумі 12,28 грн. (за одиницю);

- огірки квашені в кількості 146 шт. в сумі 43,36 грн. (за одиницю);

- повідло та джеми в кількості 295,475 кг в сумі 31,00 грн. (за одиницю);

- родзинки без кісточок в кількості 80 кг в сумі 66,55 грн. (за одиницю);

- сухофрукти в кількості 276,935 кг в сумі 36,00 грн. (за одиницю).

Ціна закупівлі протягом терміну виконання договору за 1 кг не змінювалась.

На закупівлю оброблених фруктів та овочів було використано бюджетних коштів на суму 62027,17 грн.

Вважаючи, що відповідачем надано неповну інформацію на запит, чим порушено вимоги Закону України "Про доступ до публічної інформації", позивач звернувся до суду з даним позовом. Зокрема, на думку позивача, розпорядником інформації не надано відповіді на питання 3-5 запиту.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що інформацію запитувану у п. № 3 прохальної частини запиту від 23.08.2019 відповідач у відповіді від 06.09.2019 не надав. Причиною її ненадання зазначено твердження загального характеру: "Інші документи після використання продукції не зберігаються". З цього приводу суд зауважив, що відповідач є організацією на яку поширюється дія Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5 (далі - Перелік №578/5), щодо строків зберігання документації, а тому зобов`язаний їх дотримуватись.

Згідно п. 1.7 Переліку № 578/5 строки зберігання документів, визначені в цьому Переліку, є мінімальними, їх не можна скорочувати. Продовження в організаціях строків зберігання документів, передбачених цим Переліком, допускається у випадках, якщо ця потреба спричинена специфічними особливостями роботи конкретної організації.

Пунктом 2.10 Переліку № 578/5 передбачено, що обчислення строків зберігання документів проводиться з 01 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Відповідно до п. 1987 розділу 6.1 Переліку № 578/5, акти якості продукції, що приймаються від постачальника зберігаються 3 роки.

Таким чином, на переконання суду першої інстанції, якість окремих продуктів може бути підтверджена різними документами в залежності від виду продукту який постачається, а тому, застосоване у п. 1987 розділу 6.1 Переліку № 578/5 поняття "акти якості продукції" не підлягає лише буквальному тлумаченню та може включати в себе усі інші документи, що посвідчують якість продукції, у тому числі посвідчення про якість, сертифікат відповідності якості товару, свідоцтвами тощо. При цьому, суд не взяв до уваги аргументи відповідача про те, що передбачені Переліком № 578/5 строки зберігання документів не поширюються на документи про якість, які запитував позивач.

Щодо доводів відповідача із посиланням на п. 5.8 Договору від 20.03.2017 №73 про те, що такий вид документу, як "Акт якості продукції" (документ, що запитував позивач) не передбачено договором, суд зауважив, що п. 5.8 Договору ввід 20.03.2017 №73 передбачалося, що продавець повинен передати покупцю відповідні документи, що підтверджують якість товару, а саме: сертифікат відповідності якості товару, тощо. Отже, передбачений у договорі перелік документів про якість товару теж не був вичерпним, оскільки конкретний вид документу обумовлюється товаром, що є предметом поставки. Таким чином, на думку суду, в даному випадку належним способом виконання запиту у цій частині є надання позивачу документу про якість товару, вид якого визначається в залежності від товару, що був предметом договору поставки. Ненадання ж запитуваних документів оцінено судом як надання неповної відповіді на запит про надання публічної інформації від 23.08.2019 №242.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Даючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, які складаються у сфері розгляду звернень суб`єктів стосовно отримання інформації, врегульовані Конституцією України та відповідними спеціальними законами, а саме Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон від 02.10.1996 № 393/96-ВР), Законом України "Про інформацію" від 02.10.1996 № 2657-XII (далі - Закон від 02.10.1996 № 2657-XII) та Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон від 13.01.2011 № 2939-VI).

Згідно з ч. 2 ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон від 02.10.1996 № 2657-XII визначає, що кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Статтею 1 Закону від 02.10.1996 № 2657-XII визначено, що інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Суд першої інстанції вірно надав оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами у зв`язку з поданням та розглядом такого запиту саме з урахуванням вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до статті 1 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до статті 5 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно із статтею 12 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Згідно з положеннями ст. 19 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI під запитом на інформацію розуміється прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

У відповідності до частини першої статті 20 Закону від 13.01.2011 № 2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною четвертою тієї ж статті закріплено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, право позивача звертатись із інформаційними запитами та отримати інформацію кореспондує обов`язок відповідача який володіє статусом розпорядника публічної інформації надати достовірну, точну та повну інформацію у встановлені Законом строки.

Дошкільні навчальні заклади ведуть документообіг відповідно до «Примірної інструкції з діловодства у дошкільних навчальних закладах», затвердженої наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту від 01.10.2012 р. №1059, а загальноосвітні навчальні заклади ведуть документообіг відповідно до «Типової інструкції з діловодства у загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності», затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 28.07.2013 року № 1239.

Так, позивач у запиті на інформацію (п.4) вимагав копії посвідчень про якість, декларації виробника і (або) іншого документу, який посвідчує якість продукції, що постачалася саме ТОВ «ВДК ЛІДЕР». Тобто, посиланням на конкретного постачальника перелік документів у запиті був вичерпаний.

Судом встановлено, що між Управління освіти Могилів - Подільської міської ради Вінницької області і постачальником продукції ТОВ «ВДК ЛІДЕР» укладено Договір від 20.03.2017 р. №73.

Пунктом 5.5, 5.8 договору врегульовано, що питання щодо переходу права власності на товар від продавця до покупця відбувається в момент підписання накладної.

Відповідно до п.5.8. договору, накладні готуються продавцем та передаються на підпис покупцю, який зобов`язаний їх підписати та повернути один примірник продавцю на наступний день після їх отримання або надати письмову та обґрунтовану відповідь-відмову від їх підписання. Продавець у момент передачі товару зобов`язаний надати покупцю відповідні документи, що підтверджують якість товару, а саме сертифікат відповідності якості товару тощо. У випадку ненадання документів, що підтверджують якість, покупець має право відмовитись від прийняття товару.

Також вказаним договором визначено, що Сертифікати відповідності якості товару, надаються продавцем в момент передачі товару. Вони зберігаються в закладах до кінця використання цього товару.

Сертифікат відповідності якості товару - це документ, який дається виробником із вказівкою на певну якість продукції.

При цьому, ведення "акту якості продукції" не було передбачено умовами договору.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив, що якість окремих продуктів може бути підтверджена різними документами в залежності від виду продукту який постачається. Тому, застосоване у статті 1987 розділу 6.1 Переліку № 578/5 поняття "акти якості продукції" не підлягає лише буквальному тлумаченню та може включати в себе усі інші документи, що посвідчують якість продукції, у тому числі посвідчення про якість, сертифікат відповідності якості товару, свідоцтвами тощо.

Проте, колегія суддів вважає зазначені висновки суду першої інстанції помилковими, оскільки стаття 1987 розділу 6.1 Переліку № 578/5 "Акти якості продукції, що приймаються від постачальників" розміщена в розділі ІІ "Документи, що створюються в науково-технічній та виробничій діяльності", і ведення вказаних документів не передбачено нормативними актами, які регламентують, документообіг в закладах освіти.

Зокрема, дошкільні навчальні заклади ведуть документообіг відповідно до «Примірної інструкції з діловодства у дошкільних навчальних закладах», затвердженої наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту від 01.10.2012 р. №1059, а загальноосвітні навчальні заклади ведуть документообіг відповідно до «Типової інструкції з діловодства у загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності», затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 28.07.2013 року № 1239.

Вказаними інструкціями визначено обов"язковий перелік документів, що формуються і зберігаються в закладах, та встановлено терміни їх зберігання. При цьому, посвідчення про якість, декларації виробника, які вимагав позивач у п.4 запиту на інформацію, не віднесені вказаними Інструкціями до тих документів, які мають формуватись і зберігатись в закладах.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку, що доводи позивача, відносно того, що "акт якості продукції", на який посилається позивач як на документ, що мав бути наданий відповідачем на запит надання публічної інформації, в даному випадку є безпідставними, оскільки вказаний документ відсутній у переліку документів, які вимагав позивач у запиті від 23.08.2019, а його наявність та зберігання відповідачем у строки, визначені Переліком № 578/5, не передбачено вимогами закону.

Відповідно до пункту 1 статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів встановила, що на запит про надання інформації ТОВ «Вінпродтрейд» від 23.08.2019 р. Управлінням освіти Могилів - Подільської міської ради Вінницької області у листі від 06.09.2019 р. №01-11/465 була надана повна і вичерпна відповідь відносно документів, які після використання продукції не зберігаються, що в даному випадку відповідає вимогам Закону України «Про доступ до публічної Інформації.

Що стосується посилання позивача на те, що відповідачем не було надано відповідь на п.5 запиту про надання публічної інформації, а саме, не надання інформації про електронну пошту Управління освіти Могилів - Подільської міської ради Вінницької області, колегія суддів констатує, що у листі-відповіді на запит від 06.09.2019 року №01-11/465 міститься електронна адреса управління освіти, що в свою чергу свідчить про те, що вказана інформація була надана позивачу.

Таким чином, на переконання колегії суддів, висновки суду першої інстанції щодо неналежного розгляду та ненадання неповної інформації на запит позивача та порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації не відповідають обставинам справи та спростовані під час апеляційного розгляду. Колегія суддів вважає, що дії відповідача, як суб"єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, що виникли між сторнами відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України, а відтак, непогоджується в позицією суду першої інстанції щодо обгрунтованості позовних вимог позивача.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, суд під час розгляду справи повинен об`єктивно та всебічно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, встановити дійсні факти, які мають значення для справи.

Підсумовуючи вказане апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не дослідив належним чином та об 'єктивно дійсні обставини справи, не врахував вимоги законодавства та дійшов необгрунтованого, помилкового висновку в частині задоволених позовних вимог позивача.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, таке рішення суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області задовольнити.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Іваненко Т.В. Граб Л.С.