Справа № 215/1806/20
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 квітня 2020 року Справа № 215/1806/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради про визнання протиправною бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1», в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради, яка виявилася у невжитті заходів для забезпечення фундаментального права на попередження за можливістю страждань і болю відповідно до правової позиції ст.3, ч.2 ст.28 Конституції України, а саме без згоди позивач була піддана медичним чи іншим дослідам;

- визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради, яка виявилася у невинесенні за результатами розгляду звернення від 05.03.20р. вх.40 рішення, постанови, правового акту;

- визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради, яка виявилася у невжитті заходів для забезпечення права на отримання інформації, права на отримання належного засвідченого протоколу амбулаторного лікування хвороби позивача за окремими діагнозами та ОНКО захворювання до правової позиції ст.3, ч.2 ст.28, 34, 49 Конституції України;

- визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради, яка виявилася у невжитті заходів усунення причин, які породжують подання заяви від 05.03.20р. вх.40 та зазначити закон вимоги якого порушено ним згідно ст.249 КАС України.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.03.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради про визнання протиправною бездіяльності Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради, яка виявилась у невжитті заходів для забезпечення фундаментального права на попередження страждань і болю відповідно до правової позиції ст. 3, ч.2 ст. 28 Конституції України, а саме без згоди були піддана медичним чи іншим дослідам, яка виявилась у невинесенні за результатами розгляду звернення від 05.03.20р. вх.40 правового акту, яка виявилась у невжитті заходів для забезпечення права на отримання інформації, права на отримання належного засвідченого протоколу амбулаторного лікування за її діагнозом відповідно до правової позиції ст. 3, ч.2 ст. 28, 34, 49 Конституції України, яка виявилась у невжитті заходів усунення причин, які породжують подання заяви від 05.03.20р. вх. 40 із зазначенням закону який порушено відповідно ст.249 КАС України - передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

16.04.2020 року засобами поштового зв`язку від Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла справа №215/1806/20, та 17.04.2020 року передана на розгляд судді Сидоренко Д.В.

Відповідно до пунктів 3 та 6 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161, 172 КАС України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У пункті 1 прохальної частини позовних вимог позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у невжитті заходів для забезпечення фундаментального права на попередження за можливістю страждань і болю відповідно до правової позиції ст.3, ч.2 ст.28 Конституції України, а саме без згоди позивач була піддана медичним чи іншим дослідам.

Проте, у позові позивач не обґрунтувує свою вимогу, а саме, не зазначає за яких обставин її було піддано медичним чи іншим дослідам, ким саме та коли, що унеможливлює судом встановити які саме права позивача було порушено, та яким чином суд має їх відновити.

Також, відповідно до ч.4 ст.161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом пункту 2 позовних вимог позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у невинесенні за результатами розгляду звернення від 05.03.20р. вх.40 рішення, постанови, правового акту, проте, в порушення ч.4 ст.161 КАС України, позивач не додає до позовної заяви докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються дані позовні вимоги, а саме копії звернення від 05.03.20р. вх.40, яке позивачем було подано до відповідача, з доказами отримання, якщо такі є.

Щодо позовних вимог, зазначених у пункті 3, в яких позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у невжитті заходів для забезпечення права на отримання інформації, права на отримання належного засвідченого протоколу амбулаторного лікування хвороби позивача за окремими діагнозами та ОНКО захворювання до правової позиції ст.3, ч.2 ст.28, 34, 49 Конституції України, суд зазначає, що в порушення ч.4 ст.161 КАС України, позивач не додає до позовної заяви докази, що підтверджують звернення до відповідача щодо отримання інформації, права на отримання належного засвідченого протоколу амбулаторного лікування хвороби позивача за окремими діагнозами та ОНКО захворювання до правової позиції ст.3, ч.2 ст.28, 34, 49 Конституції України.

Серед іншого, відповідно до ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розміри ставок судового збору визначені у ст.4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI).

Згідно із ч.1 ст.4 Закону №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" №294-IX від 14.11.2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року у розмірі 2102,00 грн.

За приписами ст.4 Закону №3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн. (2102,00 грн. х 0,4).

Відповідно до ч.8 ст.160 КАС України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У позові позивач зазначає підстави звільнення її від сплати судового збору те, що вона є інвалід І групи, що в силу п.9 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Але, суд зазначає, що відповідно до ст.4 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", пільги особам з інвалідністю надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності (для повнолітніх осіб), категорію "дитина з інвалідністю" (для дітей), а також у відповідних випадках вказано їх основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату).

Особам з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", пільги надаються на підставі довідки, що безоплатно видається структурними підрозділами соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами міських рад за місцем проживання, в якій зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, група та причина інвалідності, а також у відповідних випадках - основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату). Порядок видачі такої довідки та її форма затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Отже, вищезазначеним законом чітко встановлено, що саме посвідчення підтверджує відповідний статус, та підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", в якому зазначено групу та причину інвалідності, а також вказано їх основні нозологічні форми захворювань, або довідка, що безоплатно видається структурними підрозділами соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами міських рад за місцем проживання.

До позовної заяви позивач не надає копії посвідчення особи з інвалідністю, а надає лише копію довідки Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №4, в якій зазначено що Стояновська перебуває на обліку як особа з інвалідністю І групи захворювання по зору, але з поданої копії довідки неможливо встановити дати її видачі, що унеможливлює встановити пільги, які надаються на підставі довідки.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

В порушення ч.1 ст.161 КАС України, позивач до позовної заяви не додає копій доданих до позовної заяви документів для відповідача.

Частиною 1 ст.169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим статтями 160, 161 КАС України, тому згідно із частиною 1 ст.169 цього Кодексу, вона підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку на усунення вказаних недоліків.

Згідно із ч.2 ст.169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, суд вважає за необхідне, дану позовну заяву залишити без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Відповідно до ч.3 ст.169 КАС, у разі якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.171 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 94, 132-133, 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради про визнання протиправною бездіяльності - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, але не менше, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", шляхом надання:

- позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог ст.160 КАС України, в якій позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, а також, на виконання вимог ч.4 ст.161 КАС України, надає до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- документ, який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а саме, належним чином засвідчену копію посвідчення особи з інвалідністю, або копію довідки структурного підрозділу соціального захисту населення районної у місті Кривий Ріг ради, виданої за місцем проживання позивача.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.293 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених ст.294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст.294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Сидоренко