Справа № 420/1071/20
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1071/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Завальнюка І.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, третя особа АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК», про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.01.2020 № № , , .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 04 липня 2008 року був підписаний договір про надання споживчого кредиту №0, згідно якого банк зобов`язався надати ОСОБА_1 однією сумою на споживчі цілі кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 67 700 (шістдесят сім тисячі сімсот доларів США 00 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату укладення договору дорівнювало 328 331,46 (триста двадцять вісім тисячі триста тридцять гривень 46 коп.), зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 14% (чотирнадцять) відсотків річних ОСОБА_1 4 липня 2008 року купив однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 38,2 м2, ОСОБА_2 дала письмову згоду на цю покупку. Так у договорі купівлі продажу зазначено, що дана квартира купується за кредитні кошти та передається в іпотеку. Для забезпечення виконання кредитного договору №0 від 04 липня 2008 між відповідачем АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , був укладений іпотечний договір від 04 липня 2008 року. Додатковою угодою від 04.02.2009 після реструктуризації споживчій кредитний договір № 1 від 04.02.2009 були внесені зміни. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29.10. 2015 було стягнуто з позивача заборгованість по даному кредитному договору. Під час проведення прилюдних торгів, на підставі вищезазначеного рішення, ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали угоду про реструктуризацію боргу та припинення торгів. Умовою даної реструктуризації було саме зобов`язання громадянина України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити). Так, позивач надав до ПАТ «УкрСиббанк» заяву про те, що дана квартира є єдиним житлом та придбана за кредитні кошти у іноземній валюті, також були надані підтвердження відсутності іншого нерухомого майна, що було основною підставою для даної угоди. Відповідно до відповіді, яку направлено ПАТ «УкрСиббанк» від 27.07.2018, що станом 01.04.2017 позивачу - ОСОБА_1 анульовано кредитну заборгованість у розмірі 1 309 549,94 гривень, тобто заборгованість за кредитним договором, який був наданий у валюті долар США, на покупку єдиного житла було переведено у гривню. ПАТ «УкрСиббанк» надав заяву щодо повернення виконавчих листів у зв`язку з повним виконанням кредитних зобов`язань станом на 11.05.2017. Повідомленням про анулювання боргу ПАТ «УкрСиббанк» повідомив ОСОБА_1 від 11.05.2017 про анулювання кредитної заборгованості за кредитним договором основного боргу. Довідкою №24-4-1-07/162 від 12.05.2017 зазначено, що кредит погашено у повному обсязі станом на 12.05.2017. З 07.05.2015 року підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України був доповнений пунктом 8 на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань», яким передбачено наступне: «Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Метою запровадження вказаних положень є фактична реалізація положень Закону України «Про реструктуризацію кредитних зобов`язань з іноземної валюти в гривню», згідно з якими платникам податків надаються певні податкові преференції. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року. Оскільки передбачені у вказаному пункті преференції застосовуються до всіх фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року, операції з прощення (анулювання) заборгованості за якими здійснювалися, починаючи з 1 січня 2015 року, позивач зазначає, що такі преференції підлягають застосуванню і до суми прощеного ПАТ «УКРСИББАНК» боргу позивача - 88911,96 дол. США. Відтак за умовами належного виконання позичальником умов Кредитного договору та Додаткового договору сторони домовились, що Банк, керуючись ст.605 Цивільного кодексу України, здійснює анулювання (прощення) боргу у розмірі 49499,43 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (11.05.2017р) на день укладення цього додаткового договору складає 1 309 549,94 грн і позичальник буде вважатися таким, що погасив свої боргові зобов`язання перед Банком в повному обсязі; скасувати пеню, проценти, та штрафні санкції, що була нарахована на момент укладення цього Додаткового договору. З наведеного вбачається, що кредит надавався в іноземній валюті, а банк та позивач у додатковому договорі, визначили основну суму боргу, яка прощена кредитором, у гривневому еквіваленті за курсом НБУ, чинним на день укладення додаткового договору, а саме 1 309 549,94 грн, а отже відбулась зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, тому, на переконання позивача, до даних правовідносин підлягає застосуванню пп.8 підрозділу І розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ. Різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 року, становить 1 641 830,47 грн (88911,96 дол. США (основна загальна сума боргу)*26,4558 (курс на дату зміни валюти та погашення) - 88911,96 дол. США (основна загальна сума боргу)*7.99 (курс станом на 01.01.2014 року). При цьому, Банком було анульовано (прощено) борг у розмірі 49499,43 дол. США, що в еквівалентів по курсу НБУ на день укладення Додаткового договору складає 1 309 549,94 грн, тобто різниця, що розрахована у відповідності до пп.8 підрозділу І розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ, яка не підлягає оподаткуванню, є більшою ніж сума боргу, що прощена Банком ОСОБА_1 , тому відсутні підстави стверджувати, що позивач внаслідок такого прощення отримав додаткове благо, з настанням відповідних податкових наслідків.

Ухвалою від 21.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

11.03.2020 до суду від третьої особи АТ «УкрСиббанк» надійшли пояснення щодо позову, згідно з якими 04.07.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» (нова назва АТ «УКРСИББАНК») та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у сумі 67 700,00 дол. США. У 2017 році АТ «УКРСИББАНК» було прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості за вказаним кредитним договором. Повідомлено, що про державну реєстрацію змін до написання повного та скороченого найменування банку з 24.11.2018: повна назва - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК», скорочено - АТ «УКРСИББАНК» (повна та скорочена назва зазначається великими літерами).

16.03.2020 до суду від ГУ ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що згідно відомостей Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб (ЦБД ДРФО) про джерела доходу та суми отриманих доходів за період з 01.01.2017р. по 31.12.2017р ПАТ «УКРСИББАНК», ЄДРПОУ 0907750, відображено нарахування та виплату доходу у 2-му кварталі 2017 року фізичній особі ОСОБА_1 у вигляді додаткового блага «за ознакою 126», а саме прощення (анулювання) основного боргу за кредитним договором у розмірі - 1309549,49 грн. Податкова декларація про майновий стан і доходи за 2017 рік до контролюючого органу ГУ ДФС в Одеській області за місцем проживання не надана, таким чином обов`язок щодо відображення даних щодо отриманого доходу у податкових деклараціях не було виконано, податкове зобов`язання не було визначено та не сплачено до бюджету. На запит ГУ ДФС в Одеській області від 17.05.2018 №7540/10/15-32-13-14-10 була отримана інформація листом 14-2-02/34623/1 від 27.07.2018 (вх. №10331/10/15-32 від 20.08.2018) ПАТ «УКРСИББАНК», , фізичною особою ОСОБА_1 у 2 кварталі 2017 року було одержано дохід у вигляді додаткового блага (за ознакою доходу 126) на загальну суму 1309549,94 грн. ГУ ДПС в Одеській області повідомленням від 03.10.2019 року за №196/15-32-33-05 сповістило про початок позапланової невиїзної перевірки з 06.11.2019 року та необхідності забезпечення надання всіх необхідних документів, що підтверджують отримані доходи у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитним договором. Копію Наказу №636 від 02.10.2019 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) та Повідомлення від 03.10.2019 року №196/15-32-33-05 надіслано рекомендованим листом про вручення, вручено платнику 26.10.2019. До перевірки ОСОБА_1 надав наступні документи: Заява ОСОБА_1 , щодо проведення перевірки, Договір АТБ «УкрСиббанк» про надання споживчого кредиту № від 04.07.2018, Іпотечний договір АТ «УкрСиббанк» від 04.07.2008 р. та Повідомлення про анулювання боргу від 11.05.2017р., довідка про відсутність заборгованості станом на 12.05.2017 року (№24-4-1- 07/162 від 12.05.2017 р.). Враховуючи вимоги пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід платника податку становить 1309549,94 грн. - 800грн. = 1308749,94грн. На підставі вищенаведеного за наслідками перевірки платник податків - фізична особа ОСОБА_1 отримав дохід за 2017 рік у розмірі 1308749,94 грн, як додаткове благо (ознака 126), у вигляді анулювання (прощення) заборгованості по основній сумі кредиту. Статтею 167 розділу VI «Податок на доходи фізичних осіб» Податкового кодексу України від 02.12.2010р №2755-УІ із змінами та доповненнями визначено податок на доходи фізичних осіб 1308749,94*18% = 23 5574,99 грн; військовий збір - 1308749,94* 1,5%=19631,25 грн. В порушення вимог п.179.7 ст.179 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755- VI із змінами та доповненнями станом на дату складання акту податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 235574,99 грн до бюджету не сплачено. Отже, враховуючи, що прощена сума боргу, на яку відповідачем нараховані податкові зобов`язання, є додатковим благом, в розумінні пп. «д» пп. 164.2.17 п.164.2. ст.164 ПКУ, що в свою чергу є підставою для нарахування і військового збору та враховуючи неподання позивачем податкової декларації, що оскаржувані податкові повідомлення рішення від 03.01.2020 року № , № , № є правомірними та прийнятими відповідно до вимог законодавства, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

19.03.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою посилання відповідача у відзиві на те, що Проект Закону про реструктуризації зобов`язань України за кредитами і іноземній валюті від 17.06. 2016 року №4004-д Верховною радою не був прийнятий, та даний закон не працює, тому позивач помилково посилається на п. п.165.1.59 п.165.1, ст.165 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, є помилковими. Так, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року №909-VIII (який набрав чинності 01.01.2016), пункт 165.1 статті 165 Податкового кодексу України було доповнено підпунктом 165.1.59, у відповідності з яким до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу не включається сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити). Відсутність у підпункті "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України точності щодо визначення додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (процентного) кредитором за його самосійним рішенням, була усунута шляхом внесення змін Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015. Законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором, про що зазначено у в постанові Верховного Суду від 20 грудня 2018 року по справі № 820/2600/16.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Судом встановлено, що на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.2, п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України та наказу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області № 636 від 02.10.2019 головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Ткачук Ольгою Олександрівною проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходів, військового збору з доходів, отриманих як додаткове благо від ПАТ «УКРСИББАНК», за результатами якої складено акт перевірки від 26.11.2019 № 426/15-32/33-05/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено порушення ОСОБА_1 вимог

пп. 49.18.4. п. 49.18 ст. 49, пп. 176.1 «в» ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України - не надання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік по строку 01.05.2018 року;

пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 167.1. ст. 167, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України - не сплачений податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за результатами річного декларування, у розмірі 235574,99 грн;

п. 1.2, п. 1.4, п. 1.5, пп. 1.6 п. 16 підрозділу 10 розділу XX, ст.163, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 168.4 ст. 168, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 Податкового кодексу України - донараховано військового збору у розмірі 19631,25 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки ГУ ДПС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 03.01.2020 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на 235 574,99 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 58 893,75 грн; № , яким збільшено суму грошового зобов`язання по військовому збору в розмірі 19 631,35 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 4907,81 грн; № , яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 170 грн.

Не погодившись із вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся за судовим захистом із даним адміністративним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає зазначені податкові повідомлення-рішення необґрунтованими, а позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

ГУ ДПС в Одеській області повідомленням від 03.10.2019 за №196/15-32-33-05 сповістило про початок позапланової невиїзної перевірки з 06.11.2019 та необхідності забезпечення надання всіх необхідних документів, що підтверджують отримані доходи у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитним договором. Копію Наказу № 636 від 02.10.2019 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та повідомлення від 03.10.2019 №196/15-32-33-05 надіслано рекомендованим листом про вручення, вручено платнику 26.10.2019.

ОСОБА_1 до перевірки надані наступні документи: заява ОСОБА_1 , щодо проведення перевірки, Договір АТ «УкрСиббанк» про надання споживчого кредиту № від 04.07.2018, Іпотечний договір АТ «УкрСиббанк`від 04.07.2008 та Повідомлення про анулювання боргу від 11.05.2017, довідка про відсутність заборгованості станом на 12.05.2017 року (№24-4-1- 07/162 від 12.05.2017).

Зі змісту акту перевірки від 26.11.2019 № 426/15-32/33-05/ НОМЕР_1 вбачається, що згідно відомостей Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб (ЦБД ДРФО) про джерела доходу та суми отриманих доходів за період з 01.01.2017. по 31.12.2017 ПАТ «УКРСИББАНК», ЄДРПОУ 0907750, відображено нарахування та виплату доходу у 2-му кварталі 2017 року фізичній особі ОСОБА_1 у вигляді додаткового блага «за ознакою 126», а саме прощення (анулювання) основного боргу за кредитним договором у розмірі - 1309549,49 грн.

Податкова декларація про майновий стан і доходи за 2017 рік до контролюючого органу ГУ ДФС в Одеській області за місцем проживання не надана, таким чином обов`язок щодо відображення даних щодо отриманого доходу у податкових деклараціях не було виконано, податкове зобов`язання не було визначено та не сплачено до бюджету.

ГУ ДФС в Одеській області отримало податкову інформацію від Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області службовою запискою від 11.03.2019 вх.№371/11/15-32-53-07 щодо порушення платником податків ОСОБА_1 вимог податкового законодавства в частині неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік та несплати податку на доходи фізичних осіб.

Згідно даних податкового розрахунку по формі 1-ДФ, поданого ПАТ «УКРСИББАНК», фізичною особою ОСОБА_1 у 2 кварталі 2017 року було одержано дохід у вигляді додаткового блага (за ознакою доходу 126) на загальну суму 1309549,94грн.

Відповідно наданого Повідомлення про анулювання боргу, ПАТ «УКРСИББАНК» станом на 11.05.2017 у ОСОБА_1 обліковувалась заборгованість у сумі 88911,96 доларів США 96 центів, що становить по курсу НБУ - 232242,28 грн. Банком, як кредитором прийняте рішення про анулювання кредиторської заборгованості основного боргу (кредиту) 49499,43 доларів США, що складе по курсу НБУ - 1309549,94 грн.

Згідно Центральної бази даних Єдиного Державного реєстру фізичних осіб ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) отримано у 2 кварталі 2017 року дохід у вигляді додаткового блага за ознакою доходу « 126» та порушуючи вимоги пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, не надано до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку - до Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області, податкову декларацію про майновий стан і доходи за результатами 2017 року по строку подання до 01.05.2018 року.

Про необхідність надання декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік на адресу реєстрації громадянина ОСОБА_1 були надіслані наступні листи: повідомлення №056 від 31.03.2018 щодо надання декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік, лист-запрошення ОСОБА_1 №3655/Б/15-32-13-14-10 від 17.05.2018 щодо надання декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.2017 по 31.12.2017; лист-запрошення ОСОБА_1 №7581/Б/15-32-13-14-10 від 12.09.2018 щодо надання декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.2017 по 31.12.2017. Дані листи надіслані по пошті рекомендованими листами з повідомленням, та повертались на адресу ДПІ з позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання.

ГУ ДФС в Одеській області, отримавши податкову інформацію вх. № 176/11/15-32-53-07 від 30.07.2019 від Чорноморського управління ТУ ДФС в Одеській області про можливі порушення платником податків ОСОБА_1 , вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи з запитами про надання пояснення та копій документів.

На запит ГУ ДФС в Одеській області від 17.05.2018 №7540/10/15-32-13-14-10 була отримана інформація листом 14-2-02/34623/1 від 27.07.2018 (( вх. №10331/10/15-32 від 20.08.2018) ПАТ «УКРСИББАНК», , фізичною особою ОСОБА_1 у 2 кварталі 2017 року було одержано дохід у вигляді додаткового блага (за ознакою доходу 126) на загальну суму 1309549,94 грн.

За висновком перевіряючих, враховуючи вимоги пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід платника податку становить 1309549,94 грн. - 800грн. = 1308749,94 грн.

На підставі вищенаведеного за наслідками перевірки платник податків - фізична особа ОСОБА_1 отримав дохід за 2017 рік у розмірі 1308749,94 грн, як додаткове благо (ознака 126), у вигляді анулювання (прощення) заборгованості по основній сумі кредиту.

При цьому до перевірки платник податку ОСОБА_1 надано заяву (пояснення) щодо проведення перевірки. Платник послався на пп.165.1.59 п.165.1 ст.165 Податкового Кодексу України та вважав, що даний доход отриманий від АТ «УкрСиббанк» не підлягає оподаткуванню.

Відповідно до пп.165.1.59 п.165.1 ст.165 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями до загального місячного (річного) оподаткування доходу не включається сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити).

Однак перевіряючим зазначено, що враховуючі, що проект Закону про реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті від 17.06.2016 року №4004-д Верховною Радою України не був прийнятий, дана стаття не працює.

Однак суд не погоджується із вищезазначеними висновками, викладеними в акті перевірки від 26.11.2019 № 426/15-32/33-05/ НОМЕР_1 , з огляду на наступне.

З огляду на матеріали справи, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», в особі начальника відділення № 729 АКІБ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 , 04 липня 2008 року був підписаний договір про надання споживчого кредиту №0 (надалі - кредитний договір), що підтверджується копією кредитного договору, за яким, відповідно до п. 1.1. договору, банк зобов`язався надати ОСОБА_1 однією сумою на споживчі цілі кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 67 700 ( шістдесят сім тисячі сімсот) доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату укладення договору дорівнювало 328 331,46 (триста двадцять вісім тисячі триста тридцять гривень 46 коп.), зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 14% (чотирнадцять) відсотків річних.

ОСОБА_1 4 липня ІНФОРМАЦІЯ_1 купив однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 38,2 м2, ОСОБА_2 дала письмову згоду на цю покупку. Так у договорі купівлі продажу зазначено, що дана квартира купується за кредитні кошти та передається в іпотеку.

Для забезпечення виконання кредитного договору № 0 від 04 липня 2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір від 04 липня 2008 року.

Відповідно до п. 1.1. іпотечного договору, іпотекодавець ОСОБА_1 передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно - однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 38,2 м2.

Додатковою угодою від 04.02.2009 після реструктуризації споживчий кредитний договір № 1 від 04.02.2009 були знесені зміни.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29.10.2015 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором №0 від 04 липня 2008 року по тілу кредиту та процентами за користування кредитними коштами в загальному розмірі 61623,89 доларів США; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором №0 від 04 липня 2008 року по тілу кредиту та процентам за користування кредитними коштами в загальному розміру 3985, 04 доларів США; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту та процентів за користування кредитними коштами згідно з кредитним договором №0 від 04 липня 2008 року в загальному розмірі 14259,58 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту та процентів за користування кредитними коштами згідно з кредитним договором №0 від 04 липня 2008 року в загальному розмірі 1824 грн.

Під час проведення прилюдних торгів, на підставі вищезазначеного рішення, ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали угоду про реструктуризацію боргу, та припинення торгів. Умовою даної реструктуризації було саме зобов`язання громадянина України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити). Так, позивач надав до ПАТ «УкрСиббанк» заяву про те, що дана квартира є єдиним житлом та придбана за кредитні кошти у іноземній валюті, також були надані підтвердження відсутності іншого нерухомого майна.

ПАТ «УкрСиббанк» надав заяву щодо повернення виконавчих листів у зв`язку з повним виконанням кредитних зобов`язань станом на 11.05.2017. Повідомленням про анулювання боргу ПАТ «УкрСиббанк» повідомив ОСОБА_1 11.05.2017 про анулювання кредитної заборгованості за кредитним договором основного боргу. Довідкою №24-4-1-07/162 від 12.05.2017 підтверджено, що кредит погашено у повному обсязі станом на 12.05.2017. Згідно з листом-повідомленням про припинення іпотеки № 24-4-1-07/163 від 16.05.2017, іпотека була припинена у зв`язку з повним виконанням усіх зобов`язань перед АТ «УкрСиббанк».

Згідно з п.163.1 ст. 163 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з пп. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

З аналізу наведених норм законодавства випливає висновок, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Згідно з пп. 14.1.54. п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;

б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;

в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;

г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;

ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;

д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);

е) спадщини, подарунків, виграшів, призів;

є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;

ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю;

За приписами пп. 14.1.47 п.14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Відповідно до абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

У зв`язку з політичною та фінансовою кризою, яка сталася у 2014 році та спричинила девальвацію національної валюти в Україні, враховуючи скрутне становище, в якому опинилися позичальники - фізичні особи, які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» від 9.04.2015 № 321-VIII підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" доповнено пунктом 8.

Метою запровадження вказаних положень є фактична реалізація положень Закону України «Про реструктуризацію кредитних зобов`язань з іноземної валюти в гривню», згідно з якими платникам податків надаються певні податкові преференції.

Так, згідно з п.8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

В силу колізійного принципу пріоритету норми акта, виданого пізніше, до правовідносин, які виникли у зв`язку із прощенням банками з 01.01.2015 боргу позичальникам за кредитами в іноземній валюті, які не було погашено до 01.01.2014 та валюту зобов`язання за якими було змінено з іноземної на національну, застосовуються норми п.8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Застосування вимог абзацу «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України має місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу над сумою курсової різниці, обрахованої за правилами, встановленими пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Аналогічний правовий висновок Верховного Суду (щодо пріоритету норм пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України над нормами абзацу «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України) викладено у постановах від 15.05.2018 у справі № 821/1594/17, від 19.07.2019 у справі № 826/4240/18 та у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 по справі № 815/6032/17.

Отже для правильного встановлення правової природи анульованого (прощеного) кредитором боргу (кредиту) позивача (як курсової різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, або додаткового блага, яке підлягає включенню до загального оподатковуваного доходу фізичної особи) необхідною умовою є дослідження судом характеру угоди між кредитором та позичальником щодо відповідної реструктуризації боргу та прощення його частини, починаючи з 01.01.2015, зокрема, чи було змінено валюту зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню.

При вирішенні питання про можливість застосування преференцій щодо сплати податку на доходи фізичних осіб слід з`ясувати:

1) чи відбулась зміна валюти зобов`язання на гривню;

2) чи є більшою різниця, що розрахована у відповідності до пункту 8 підрозділу І розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, яка не підлягає оподаткуванню, ніж сума боргу, що прощена кредитором позивачу. Якщо така різниця є меншою за розмір анульованого (прощеного) боргу, підстави стверджувати, що позивач внаслідок такого прощення отримав додаткове благо з настанням відповідних податкових наслідків відсутні.

Аналогічну правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду 14.11.2019 у справі № 520/10880/18, від 25.11.2019 у справі № 500/2252/18.

З огляду на матеріали справи, споживчий кредит в іноземній валюті в розмірі 67 700 доларів США, що було еквівалентно 328 331,46 грн за курсом НБУ на час укладання договору, позивачем було отримано у 2008 році (договір № 0 від 04.07.2008).

Згідно з повідомленням АТ «УкрСиббанк» від 27.07.2018 (вих. № 14-2-02/34623/1) про анулювання боргу, Банком прийнято рішення про анулювання заборгованості за Кредитним договором № 0 від 04.07.2008, а саме суми процентів 23 330,53 дол. США, що складає 617 229,21 грн по курсу НБУ станом на 11.05.2017; штрафні санкції (пеня), які підлягають стягненню на підставі судового рішення в сумі 14 259,58 грн.

Відповідно до довідки АТ «УкрСиббанк» від 12.05.2017 № 24-4-1-07/162 станом на 12.05.2017 заборгованість за основним зобов`язанням ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 04.07.2008 відсутня, кредит погашено у повному обсязі.

Оскільки передбачені у вказаному пункті преференції застосовуються до всіх фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року, операції з прощення (анулювання) заборгованості за якими здійснювалися, починаючи з 1 січня 2015 року, позивач зазначає, що такі преференції підлягають застосуванню і до суми прощеного ПАТ «УКРСИББАНК» боргу позивача - 88911,96 дол. США.

Позивач та Банк домовились, що за умовами належного виконання позичальником умов Кредитного договору та Додаткового договору, Банк на підставі ст.605 Цивільного кодексу України, здійснює анулювання (прощення) боргу у розмірі 49499,43 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (11.05.2017) на день укладення цього додаткового договору складає 1 309 549,94 грн і позичальник буде вважатися таким, що погасив свої боргові зобов`язання перед Банком в повному обсязі; скасувати пеню, проценти, та штрафні санкції, що була нарахована на момент укладення цього Додаткового договору

З наведеного вбачається, що кредит надавався в іноземній валюті, а банк та позивач у додатковому договорі визначили основну суму боргу, яка прощена кредитором, у гривневому еквіваленті за курсом НБУ, чинним на день укладення додаткового договору, а саме 1 309 549,94 грн, а отже відбулась зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, тому до даних правовідносин підлягає застосуванню пп.8 підрозділу І розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ.

Різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014, становить 1 641 830,47 грн (88911,96 дол. США (основна загальна сума боргу)*26,4558 (курс на дату зміни валюти та погашення) - 88911,96 дол. США (основна загальна сума боргу)*7.99 (курс станом на 01.01.2014 року).

При цьому, Банком було анульовано (прощено) борг у розмірі 49499,43 дол. США, що в еквівалентів по курсу НБУ на день укладення Додаткового договору складає 1 309 549,94 грн, тобто різниця, що розрахована у відповідності до пп.8 підрозділу І розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ, яка не підлягає оподаткуванню, є більшою ніж сума боргу, що прощена Банком ОСОБА_1 , тому відсутні підстави стверджувати, що позивач внаслідок такого прощення отримав додаткове благо, з настанням відповідних податкових наслідків.

Таким чином, при анулюванні (прощенні) позивачу суми боргу за кредитом були дотримані умови для застосування преференцій щодо сплати податку на доходи фізичних осіб.

Зокрема, відбулась зміна валюти зобов`язання на гривню, а різниця, що розрахована у відповідності до пункту 8 підрозділу І розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, яка не підлягає оподаткуванню, є більшою, ніж сума боргу, що прощена банком позивачу.

Таким чином, оскільки на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 03.01.2020 № № , , , зобов`язання за кредитним договором № 0 від 04.07.2008 були припинені, зокрема 12.05.2017, а сума основного боргу прощена (анульована) позивачу АТ «УкрСиббанк» у порядку реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити), суд дійшов висновку, що сума прощення не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та підлягає оподаткуванню.

При анулюванні (прощенні) позивачу суми боргу за кредитом були дотримані умови для застосування преференцій щодо сплати податку на доходи фізичних осіб. Зокрема, відбулась зміна валюти зобов`язання на гривню, а різниця, що розрахована у відповідності до пункту 8 підрозділу І розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, яка не підлягає оподаткуванню, є більшою, ніж сума боргу, що прощена банком позивачу. З огляду на зазначене, відсутні підстави стверджувати, що позивач внаслідок такого прощення отримав додаткове благо, з настанням відповідних податкових наслідків.

При цьому, для правовідносин, що виникають у сфері справляння податків, не має правового значення те, яким чином кредитор обліковував відповідну суму прощеного боргу у своєму бухгалтерському обліку, а визнання кредитором прощеного боргу позичальника його оподатковуваним доходом та надання до податкового органу відповідного податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, не впливає на податкові зобов`язання позивача.

Таким чином, оскільки у позивача не виник обов`язок щодо сплати податку на доходи фізичних осіб відповідно до абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, у контролюючого органу також були відсутні правові підстави для нарахування грошового зобов`язання зі сплати військового збору.

Вирішуючи спір, суд враховує, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частинами 1, 2, ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справах «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine), заяви № 23759/03 та 37943/06, рішення від 14 жовтня 2010 року та «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine), заява № 39766/05, рішення від 7 липня 2011 року ЄСПЛ дійшов висновку що, по-перше, національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі «якості» закону і не забезпечувало адекватного захисту осіб від свавільного втручання у права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги податкового законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх.

У зв`язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень становить втручання у мирне володіння майном суб`єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства і не довів правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку із чим останні підлягають скасуванню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. При цьому згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ), третя особа АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК» (04070, Київ, вул. Андріївська, 2/12; ), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 02.08.2019 №№ , , .

Стягнути з бюджетний асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3183,68 грн (три тисячі сто вісімдесят три гривні 68 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк