Справа № 280/983/20
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

16 квітня 2020 року Справа № 280/983/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

Приватного підприємства «Співдружність» (70500, Запорізька область, м.Оріхів, вул. Карла Маркса, 41, кв.8, )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «Співдружність» (надалі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (відповідач), в якому позивач просить суд визнати протипраним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17 січня 2018 року № винесене ГУ ДФС у Запорізькій області, яким ПП «Співдружність» в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 12 858,75 грн., в тому числі основний платіж 10 287,00 грн.. штраф 2 571,75 грн.

Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Перше судове засідання призначено на 16 березня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки Акта перевірки про порушення податкового законодавства ПП «Співдружність» при здійсненні господарських взаємовідносин з контрагентом-постачальником ТОВ «Центр-ТК» не відповідає фактичним обставинам здійснення господарських операцій. Зокрема позивач зазначив, що наявні в нього та надані до суду первинні документи, в тому числі, договори, податкові накладні; видаткові накладні; платіжні доручення, банківські виписки повністю підтверджують господарські операції між ТОВ «Співдружність» та його контрагентами. Враховуючи дані обставини позивач вважає, що ним виконані всі необхідні умови для формування валових витрат з вищевказаним контрагентами з придбання ТМЦ з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності позивача. Позивач вважає, твердження контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом у період, що перевірявся, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Також зазначає, що в акті перевірки суб`єктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за укладеними договорами, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про несумісність предмету укладеного договору з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність використання позивачем отриманих послуг та товарів, що зумовило необґрунтованість і невідповідність закону висновків суб`єкта владних повноважень про фіктивність правочинів та їх вчинення без мети реального настання правових наслідків. Разом з тим, вказує, що відповідач не заперечує подальше використання придбаних ТМЦ у господарській діяльності ТОВ «Співдружність», що підтверджується матеріалами перевірки та наданими документами.

В позові просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач проти позову заперечив, 05 березня 2020 року до суду надіслав відзив (вх.№10527), відповідно до якого зазначено, що задекларована ПП «Співдружність» господарська операція із придбання у ТОВ «Центр-ТК» товарів не відбулася в дійсності. Рух активів від ТОВ «Центр-ТК» до ПП «Співдружність» в дійсності не відбувся. Надані ПП «Співдружність» первинні документи не опосередковувалися реальним рухом активів між ТОВ «Центр-ТК» до ПП «Співдружність». Вказує, що відповідно за висновками акта перевірки встановлено факт використання в господарській діяльності товарів та послуг ідентичних до товарів, отриманих від ТОВ «Центр-ТК», що на думку контролюючого органу є свідченням набуття останнього платником податків у власність (безоплатного отримання товарів) без наявності будь яких первинних документі, які опосередковують таке отримання. Факт відсутності реальності здійснення господарських операцій в Акті перевірки обґрунтовується наявністю податкової інформації про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ «Центр-ТК», щодо підтвердження господарських взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період травень 2014 року. Отже вказує, що в зв`язку з чим вважає, що дії контролюючого органу та спірне податкове повідомлення-рішення винесене законно та обґрунтовано.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі приписів частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Приватне підприємство «Співдружність» зареєстровано в якості юридичної особи 26 лютого 1995 року та є малим підприємством яке здійснює господарську діяльність з надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

На підставі Наказу №3081 від 10 листопада 2017 року та направлень виданих ГУ ДФС у Запорізькій області від 13 листопада 2017 року працівниками ГУ ДФС у Запорізькій області в період з 17 листопада 2017 року по 23 листопада 2017 року проведена виїзна документальна перевірка ПП «Співдружність» з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом-постачальником ТОВ «Центр-ТК» за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, за результатами якої складено Акт перевірки №683/08-01-14-13-13/13624021 від 30 листопада 2017 року.

Висновками Акта перевірки №683/08-01-14-13-13/13624021 від 30 листопада 2017 року, визначено, що позивачем порушено:

- підпункт 135.5.4., пункту 135.5. статті 135 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 10287 грн. в тому числі за 2014 рік на суму 10287 грн.

На підставі Акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 17 січня 2018 року №, яким ПП «Співдружність» в частині збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 12858,75 грн., в тому числі основний платіж 10287,00 грн.. штраф 2571,75 грн.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки та прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду із вказаним позовом про їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що підставою висновків контролюючого органу про порушення податкового законодавства у вигляді заниження позивачем податку на прибуток є виявлені порушення при перевірці відображення в податковому обліку господарських відносин ПП «Співдружність» з контрагентом - постачальником ТОВ "Цент-ТК".

Висновки акту перевірки побудовані на твердженнях контролюючого органу про те, що задекларована ПП «Співдружність» господарська операція із придбання у ТОВ «Центр-ТК» товарів не відбулася в дійсності. Рух активів від ТОВ «Центр-ТК» до ПП «Співдружність» в дійсності не відбувся. Надані ПП «Співдружність» перевинні документи не опосередковувалися реальним рухом активів між ТОВ «Центр-ТК» до ПП «Співдружність».

Відповідно за висновками акта перевірки встановлено факт використання в господарській діяльності товарів та послуг ідентичних до товарів, отриманих від ТОВ «Центр-ТК», що на думку контролюючого органу є свідченням набуття останнього платником податків у власність (безоплатного отримання товарів) без наявності будь яких первинних документі, які опосередковують таке отримання.

Такий факт відсутності реальності здійснення господарських операцій в Акті перевірки обґрунтовується наявністю податкової інформації про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ «Центр-ТК», щодо підтвердження господарських взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період травень 2014 року.

У зв`язку з наведеним, контролюючий орган розцінив наданні позивачем до перевірки первинні документи складеними всупереч вимогам чинного законодавства та такими, що не можуть підтвердити реальність вчинення господарських операцій позивача з контрагентами.

Надаючи оцінку фінансово-господарським операціям між позивачем та його контрагентом-постачальником ТОВ «Центр ТК», суд зазначає, що підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

В підтвердження доводів про реальність господарських операцій з контрагентом-постачальником ТОВ "Центр ТК» позивачем подано до суду первинні документи, в тому числі, договори, податкові накладні; видаткові накладні; товарно-транспортні накладні; платіжні доручення, які досліджені під час судового розгляду.

Відповідно до наданих документів, придбання ТМЦ придбання ТМЦ ПП «Співдружність» здійснювалось за укладеним письмовим договором, передача ТМЦ здійснювалась за виписаними ТОВ «Центр-ТК» видатковими накладними,.

В свою чергу, ПП «Співдружність» повністю оплатив придбані у ТОВ «Центр-ТК» ТМЦ, шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок.

Не заперечується відповідачем і подальше використання придбаних ТМЦ у господарській діяльності ПП «Співдружність» з отриманням доходу.

Досліджуючи та надаючи оцінку господарським операціям між ПП «Співдружність» та ТОВ "Центр-ТК" судом встановлено:

15 травня 2014 року між ПП «Співдружність», яке є платником податку на прибуток на загальній основі, в особі директора Мних О.М., в подальшому - «Покупець» діючого на підставі Статуту, з однієї сторони і ТОВ «Центр-ТК», який є платником податку на прибуток на загальних умовах, в подальшому - «Постачальник», в особі директора Кондрат О.Б., діючого на підставі Положення, з іншої сторони, уклали Договір купівлі-продажу, за умовами якого:

В порядку та на умовах, визначених Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві товари, а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за них встановлену Договором грошову суму

Товари повинні бути передані Покупцеві не пізніше 10 робочих днів з моменту підписання договору.

Приймання товару за найменуванням, кількістю та якістю здійснюється сторонами в порядку, передбаченим цивільним законодавством України. Перехід права власності на Товар відбувається в момент передачі їх Покупцеві, яка засвідчується підписами Сторонами видаткової накладної.

Оплата за Договором здійснюється шляхом перерахування певної вартості Товару на поточний рахунок Покупця, після постачання та передачі Товару у власність Покупцю.

Днем постачання та передачі Товару вважається день підписання накладної

Відповідно до умов укладеного договору ТОВ «Центр-ТК» поставило на адресу ПП «Співдружнісь» товарно-матеріальні цінності (будівельні матеріали та комплектуючі для ремонту) на загальну суму 68 580,00 грн.

Поставка товарів здійснено згідно видаткових накладних №ТЦ-0515//11 від 15 травня 2014 року на суму 15450,00 грн. в т.ч. ПДВ та №ТЦ-0519//14 від 19 травня 2014 року на суму 50040,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Загальна сума за видатковими накладними 68580,00 грн., в т.ч. ПДВ 11430,00грн.

Придбані ТМЦ оплачені ПП «Співддружність» на розрахунковий рахунок ТОВ «Центр-ТК» в повному обсязі згідно платіжного доручення №19 від 29 травня 2014 року.

В подальшому придбані ТМЦ (будівельні матеріали) використані для капітального ремонту приміщення підприємства, які закінчені в грудні 2014 року. А саме пісок, плитка облицювальна, цемент, сітка, кабелі, обладнання та інше використані для ремонту офісного приміщення за адресою м.Оріхів, вул. Запорізька, 57.

Первинні документи господарських операцій досліджені та описані в Акті перевірки, також обсяг операцій підтверджується підписаними Актами звірки взаємних розрахунків.

Тобто, надані до перевірки та до суду первинні документи, в тому числі, договори, податкові накладні; видаткові накладні; платіжні доручення, банківські виписки, які досліджені під час перевірки та надані до суду повністю підтверджують господарські операції між ПП «Співдружність» та його контрагентами.

Зміст Акта перевірки та наданий до справи Відзив свідчить, що перевіркою не виявлено недоліків, щодо змісту наданих документів.

Так, в акті перевірки не наведено, у чому саме надані позивачем первинні документи не відповідають вимогам Закону. Відповідач не надає жодних належних доказів, які б свідчили, що контрагентом ПП «Співдружність» не здійснювалось придбання та поставка на адресу підприємства реалізованих товарів. Також Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що контрагент позивача не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань по господарських операціях на час їх виконання, відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов`язань чи відсутність можливостей залучення до виконання зобов`язань третіх осіб.

Складений за результатами перевірки акт перевірки та наданий до справи відзив на позовну заяву, також не містить документальних підтверджень порушень при відображенні в обліку взаємовідносин з ТОВ «Центр-ТК» за період, що підлягав перевірці. Вказане свідчить про те, що всі висновки у акті стосовно порушень позивача при роботі з ТОВ «Центр-ТК» зроблені виключно з припущень перевіряючих, які не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського та податкового обліку, що є порушенням ПК України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20 серпня 2015 року.

В акті перевірки суб`єктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за укладеними договорами, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про несумісність предмету укладеного договору з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність використання позивачем отриманих послуг та товарів, що зумовило необґрунтованість і невідповідність закону висновків суб`єкта владних повноважень про фіктивність правочинів та їх вчинення без мети реального настання правових наслідків.

Зокрема, відповідач не заперечує подальше використання придбаних ТМЦ у господарській діяльності ПП «Співдружність» з отриманням доходу, що підтверджується матеріалами перевірки та наданими документами.

Так на сторінці 5 Акта перевірки зазначається, встановлення перевіркою факту використання в господарській діяльності товарів та послуг ідентичних до товарів, отриманих від ТОВ «Центр-ТК».

За таких обставин, повністю підтверджується факт руху активів ПП «Співдружність» по спірним операціям та рух його капіталів. Відповідно підтверджується реальність змін майнового стану ПП «Співдружність» при здійсненні спірних господарських операцій, як обов`язкова ознака господарської операції.

Суд вважає, що наявність вказаних документів, які досліджені судом спростовують твердження контролюючого органу про порушення підприємством вимог податкового законодавства, викладені в акті перевірки.

З приводу посилань відповідача на Акт Бориспольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київськиій області від 03 липня 2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Центр ТК» () щодо підтвердження господарських взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період травень 2014 року, то суд зазначає наступне.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 36 ПК України встановлено податковий обов`язок платника податку, який полягає в обчисленні, декларуванні та/або сплаті суми податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.5 цієї статті відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV, практика Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) визнається самостійним джерелом права в Україні.

Вирішуючи податкові спори, Європейський суд з прав людини застосовує ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.50 р., що була ратифікована Україною 17.07.1997 р. і набула чинності для України 11.09.1997 р. (далі - "Протокол № 1"), який гарантує право на повагу власності та передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При цьому термін "майно" має автономне для Європейського Суду значення, яке не залежить від кваліфікації цього терміну у праві України, та у контексті податкових справ може включати правомірне очікування повернення надміру сплаченого податку, відшкодування податку на додану вартість або права на податкову пільгу, вирахування для цілей податку на додану вартість та податку на прибуток, оспорювання податкового зобов`язання тощо.

У справі "Інтерсплав" проти України", Європейський суд дійшов висновку, що право на відрахування (відшкодування) податку також може визнаватися "власністю" особи та відзначив, що перешкоджання відшкодуванню (відрахуванню) ПДВ могло бути виправдане, лише якщо б у податковому правопорушенні фігурував сам платник.

Таким чином, законодавством України не пов`язано право замовника (покупця) на податковий кредит з підтвердженням сплати податків його постачальниками (виконавцями). Несплата податку виконавцем робіт, у тому числі внаслідок ухилення від сплати, в разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на формування податкового кредиту покупця.

Окрім того, застосування висновків Акта про неможливість проведення зустрічної зірки ТОВ «Центр-ТК» для донарахування податкових зобв?язань ПП «Співдружність» суперечить частині 4 пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, якою встановлено, що контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

Надані до суду матеріали перевірки не містять відомостей, що за результатами складеного відносно ТОВ «Центр-ТК» Акта здійснювалось донарахування податкових зобов`язань.

Враховуючи вказані обставини, судом не може прийматись як належний доказ посилання на Акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Центр-ТК», як доказ порушення податкового законодавства ПП «Співдружність».

За вказаних обставин суд вважає висновки відповідача про заниження позивачем суми податкових зобов?язань з податку на прибуток є помилковими та такими, що не знайшли підтвердження матеріалами справи, доказами.

Відповідно суд вважає, що Акт перевірки в описаній вище частині порушень не відповідає вимогам законодавства, оскільки викладені в ньому факти не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського та податкового обліку, що прямо суперечить Податковому кодексу України.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновок про порушення позивачем податкового законодавства при нарахуванні податкових зобов`язань з податку на прибуток, зроблений відповідачем в акті перевірки, є необґрунтованим та недоведеним, у зв`язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення, прийняте відповідачем на підставі встановлених актом перевірки порушень, є протиправними та підлягає скасуванню.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 17 січня 2018 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства «Співдружність» (70500, Запорізька область, м.Оріхів, вул. Карла Маркса, 41, кв.8, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17 січня 2018 року № винесене ГУ ДФС у Запорізькій області, яким ПП «Співдружність» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 12858,75 грн., в тому числі основний платіж 10287,00 грн., штраф 2571,75 грн.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Співдружність» (70500, Запорізька область, м.Оріхів, вул. Карла Маркса, 41, кв.8, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 2102 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуваннями доповненнь пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України до закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 16 квітня 2020 року.

Суддя Д.В. Татаринов