Справа № 640/1097/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року справа №640/1097/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- скасувати постанову державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Київській області про закінчення виконавчого провадження ВП №59172743 від 21.12.2019;

- зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Київській області поновити виконавче провадження ВП №59172743 з примусового виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 в справі №810/4227/18 та виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 та виконати вищевказане судове рішення у повному обсязі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі №640/1097/20. З огляду на характер спірних правовідносин і предмет доказування розгляд справи судом вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та у порядку, визначеному положеннями статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом про визнання неправомірною відмови Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо поновлення виплати пенсії та зобов`язання здійснити виплату такої.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року у справі №810/4227/18, яке набрало законної сили, позовні вимоги позивача були задоволені повністю, зокрема, зобов`язано Сквирське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити виплату недоотриманих сум пенсії ОСОБА_1 згідно довідки ПАТ «Сквира-Авто» про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 06.04.2006 №94, починаючи з 01.01.2012 по 14.06.2017, з урахуванням вже виплачених сум та зобов`язано Сквирське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити виплату компенсації втрати частини доходу з 14.06.2017 по дату фактичної виплати сум недоотриманого доходу за постановою Сквирського районного суду Київської області від 13.12.2017 у справі №376/2747/17, а саме по 04.04.2018.

На виконання вищевказаного рішення суду, Київським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист від 25.04.2019 №810/4227/18.

Позивач пояснює, що 14.05.2019 він звернувся до Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого листа. У зв`язку з чим, 21.05.2019 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Клітченко Оксаною Анатоліївною було відкрито виконавче провадження №59172743.

08 січня 2020 року позивачем від відповідача отримано постанову про закінчення виконавчого проводження від 21.12.2019 ВП №59172743, оскільки рішення виконано фактично і в повному обсязі.

Водночас, на думку позивача, рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 року в справі №810/4227/18 фактично залишається не виконаним.

Так, рішенням суду було зазначено, що Сквирське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зобов`язано здійснити позивачу виплату компенсації втрати частини доходу. Однак, виплату компенсації втрати частини доходу за період з 14.06.2017 по 04.04.2018 боржником на цей час не здійснено.

Отже, на думку позивача, оскаржувана постанова про закінчення виконавчого проводження від 21.12.2019 ВП №59172743 прийнята відповідачем передчасно.

Відповідач письмових заперечень проти позову чи відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Сквирським РВ ГУ МВС України в Київській області 31.07.2001 (а.с. 3-4).

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) і учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС №1, що підтверджується посвідченням від 17.03.2006 серії НОМЕР_2 та вкладкою до вказаного посвідчення № НОМЕР_3 с, виданими Київською обласною державною адміністрацією (а.с.5).

Також позивач має статус інваліда 2 групи та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії від 27.03.2009 серії НОМЕР_4 , виданим Сквирським управлінням соціального захисту населення (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року в справі №810/4227/18 за позовом ОСОБА_1 до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, зокрема зобов`язано Сквирське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу з 14.06.2017 року по дату фактичної виплати сум недоотриманого доходу за постановою Сквирського районного суду Київської області від 13.12.2017 у справі №376/2747/17, а саме по 04.04.2018 (а.с. 7-12).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2019 року в справі №810/4227/18 у задоволенні клопотання Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги - відмовлено. Апеляційну скаргу Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто апелянту разом із доданими до скарги матеріалами (а.с. 13-14).

Отже, рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року в справі №810/4227/18 набрало законної сили 23 січня 2019 року.

25 квітня 2019 року Київським окружним адміністративним судом на виконання зазначеного рішення в справі №810/4227/18 видано виконавчий лист (а.с. 15).

Судом встановлено, що до Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшла заява позивача від 14 травня 2019 року про примусове виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року в справі №810/4227/18, в якій останній просив відкрити виконавче провадження (а.с. 16).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження №59172743 з примусового виконання виконавчого листа №810/4227/18, виданого 25.04.2019 Київським окружним адміністративним судом (а.с. 17).

21 грудня 2019 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чміль А.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №59172743 (а.с. 18).

Відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження рішення виконано фактично та в повному обсязі.

Вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження від 21.12.2019 ВП №59172743 протиправною, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на території України.

Згідно з статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону №1403-VIII).

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII).

З наведених законодавчих норм вбачається, що виконавець зобов`язаний вчинити виконавчі дії у спосіб, передбачений виконавчим документом.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження зокрема, має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно з частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини третьої статті 39 Закону №1404-VIII у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Так, судом встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 21.12.2019 ВП №59172743 була винесена державним виконавцем Головного територіального управління юстиції у Київській області у зв`язку з тим, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року в справі №810/4227/18 виконано у повному обсязі.

Проте, позивач заперечує щодо фактичного виконання в повному обсязі цього рішення.

Наголошує, що Сквирське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області не виплатило йому компенсацію втрати частини доходу з 14.06.2017 по 04.04.2018.

Суд зазначає, що у спірній постанові не наведено достатніх підстав, котрі б підтверджували проведення у повному обсязі виконання виконавчого документу, не викладено посилань на документи, котрі підтверджують повне виконання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року було витребувано від відповідача: копії всіх матеріалів виконавчого провадження №59172743; копію постанови, що оскаржується; письмові пояснення про підстави її винесення із нормативним обґрунтуванням; докази направлення позивачу копії оскаржуваної постанови та її вручення.

Крім того, ухвалою суду від 24 лютого 2020 року відповідачу було запропоновано подати суду відзив на позовну заяву.

Водночас відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, витребуваних судом доказів не надав, про причин неможливості їх надати суд не повідомив.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частини друга статті 77 КАС України).

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача не надав і не довів наявності підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.12.2019 ВП №59172743.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного територіального управління юстиції у Київській області поновити виконавче провадження №59172743 з примусового виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року в справі №810/4227/18 та виконати це судове рішення у повному обсязі, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону №1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Таким чином, скасування судом постанови про закінчення виконавчого провадження є підставою для поновлення виконавчого провадження шляхом винесення державним виконавцем постанови про відновлення виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У зв`язку з цим, вимога позивача про зобов`язання відповідача відновити виконавче провадження може бути задоволена виключно у разі порушення відповідачем вимог частини першої статті 41 Закону №1404-VIII.

Оскільки право позивача на відновлення виконавчого провадження на цей час не порушене, вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивач відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а витрати позивача, пов`язані з залученням свідків та проведенням судових експертиз відсутні, тому судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Скасувати постанову державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Київській області про закінчення виконавчого провадження від 21.12.2019 ВП №59172743.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 13.04.2020.

Суддя Кушнова А.О.