Справа № 180/369/20
Суддя: Тананайська Ю. А.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 180/369/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Тананайської Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Новоселецької К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу № 180/369/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Ткача Анатолія Анатолійовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

10 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Ткача Анатолія Анатолійовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно постанови інспектора Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Ткача Анатолія Анатолійовича серії БАА № 632197 від 27 лютого 2020 року, його, ОСОБА_1 , піддано адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Зазначена постанова мотивована тим, що 27 лютого 2020 року о 19-05 годині по вулиці Лермонтова (номер будинку у протоколі не вказано) в місті Марганець Дніпропетровської області керував транспортним засобом Daewoo Sens, номерний знак НОМЕР_1 , рухався у темний час доби, незалежно від освітлення дороги, без ввімкнутого ближнього світла фар, чим порушив п.19.1 ПДР. Вважає, таку постанову незаконною, так як 27 лютого 2020 року приблизно о 19-00 годині він дійсно рухався по вулиці Лермонтова у місті Марганець Дніпропетровської області, на своєму автомобілі Daewoo Sens, номерний знак НОМЕР_1 , з увімкненим ближнім світлом фар, проте був зупинений працівниками поліції, які почали йому пояснювати, що він їхав з вимкненим ближнім світлом фар, а лише з увімкненим габаритним світлом. З даним твердженням він не погодився та просив інспектора надати фото- чи відеодокази даного правопорушення, просив опитати можливих свідків, на що йому було відмовлено. Під час складання постанови про адміністративне правопорушення він не був ознайомлений зі своїми правами, не знав, що може користуватися правовою допомогою. Правил дорожнього руху він не порушував. Він не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинним, постанову серії БАА №632197 від 27 лютого 2020 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи.

Просив суд скасувати постанову серії БАА №632197 від 27 лютого 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно нього, ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 11 березня 2020 року відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судовому засіданні не з`явився, надав суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач на розгляд справи не з`явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. У наданій заяві зазначив, що позовні вимоги не визнає і просить відмовити у задоволенні позовних вимог .

Відповідач на розгляд справи не з`явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи викладене, положення ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом 10.03.2020 року, що підтверджується штампом суду, щодо оскарження постанови від 27.02.2020 року, не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку.

Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 27.02.2020 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В оскарженій позивачем постанові зазначено, що 27 лютого 2020 року о 18-50 годині по вулиці Лермонтова в місті Марганець Дніпропетровської області керував транспортним засобом Daewoo Sens, номерний знак НОМЕР_1 , у темний час доби, незалежно від освітлення дороги, без включеного ближнього або дальнього світла фар, чим порушив п.19.1 (а) ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Інспектор прийняв рішення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 632197 була винесена 27 лютого 2020 року інспектором Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Ткачем Анатолієм Анатолійовичем.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 122 КУпАП, не було в наявності та відповідно, не долучено до матеріалів справи.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідач будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених в постанові, яка оскаржується не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Отже, з боку відповідача не надано жодного належного та допустимого доказу того, що позивач дійсно керував транспортним засобом Daewoo Sens, номерний знак НОМЕР_1 , у темний час доби, незалежно від освітлення дороги, без включеного ближнього або дальнього світла фар, чим останній порушив п. 19.1 (а) ПДР, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Сам позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з відповідним адміністративним позовом, зазначав, що він рухався на автомобілі із увімкненим ближнім світлом фар.

Пунктом 19.1 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач в своєму позові зазначає, що з його сторони порушення Правил дорожнього руху не було.

Інспектором в постанові про адміністративне правопорушення не зазначено жодних доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також, знаючи про час та місце розгляду даної справи, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, як-то відеозапису чи пояснень свідків. Таким чином, факт вчинення позивачем правопорушення інспектором зафіксовано лише візуально під час здійснення контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху ПДР України, а тому вказаний спосіб не є належним та допустимим доказом вчинення особою адміністративного правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а відтак не може бути використаний відповідачем як засіб доказування у суді.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

Тому, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та скасувати постанову про накладення адміністративного штрафу, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 194, 205, 211, 229, 241-246, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Ткача Анатолія Анатолійовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову серії БАА № 632197, винесену 27 лютого 2020 року інспектором Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Ткачем Анатолієм Анатолійовичем про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , визнати протиправною і скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю події і складу правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 09 квітня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор Марганецького відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Ткач Анатолій Анатолійович, місце знаходження: Дніпропетровська обл., м. Марганець, вул. Кошового, 1.

Суддя: Ю. А. Тананайська