Справа № 700/176/20
Суддя: Бесараб Н. В.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 700/176/20
Номер провадження 2-а/700/4/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Лисянка адміністративну справу №700/176/20 провадження №2-а/700/4/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області капрала поліції Гончарука О.В. про скасування постанови серії БАА № 704703 від 27.02.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності подана в порядку ст. 171-2 КАС України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до поліцейського СРПП № 3 Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області капрала поліції Гончарука О.В. про скасування постанови серії БАА № 704703 від 27.02.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності подана в порядку ст. 171-2 КАС України.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що постановою поліцейського СРПП № 3 Лисянського ВП Гончарука О.В. серії БАА № 704703 від 27.02.2020 року його було притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно з даною постановою 27.02.2020 року близько 13 год. 25 хв. в смт. Лисянка Черкаської області, по вул. Миру, керуючи транспортним засобом PEUGEOT 308 номерний знак НОМЕР_1 , він здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4 в 3.34 ПДР України. Проте із вказаною постановою категорично не згідний, винесену постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Дійсно в той час керував автомобілем по вул. Миру (Кірова) та здійснив зупинку для висадки пасажирів. Більше того, зупинив авто на іншій стороні вулиці, поза межами дії даного знаку. Співробітники поліції рухалися повз його автомобіль, зупинилися і вказали на порушення ним ПДР. Проігнорувавши всі його доводи з цього приводу, не надаючи жодних доказів зі своєї сторони поліцейським було винесено постанову. Зважаючи, що постанова є необґрунтованою та незаконною, просить її скасувати у зв`язку з не повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи.

У судове засідання позивач не з`явився, просив справу розглянути без його участі та задовольнити вимоги у повному обсязі.

Поліцейський СРПП №3 Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області Гончарук О.В. у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не подавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Частина 2 статті 19 Конституції України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконаннями правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Стаття 252 КУпАП. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 122 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Розділом 33 ПДР, зокрема у підрозділі 3 закріплено такий заборонний дорожній знак, як знак 3.34 «Зупинку заборонено». В межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). У відповідності до п.1.10 ПДР зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Зона дії знаку 3.34 поширюється - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені (підрозділ 3 Розділу 33). Отже, суд приходить до висновку, що здійснення зупинки транспортного засобу в місці де знак 3.34 «Зупинка заборонена» не діє виключає вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 заперечує щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та вказує, що зазначеного правопорушення не скоював, так як зупинив автомобіль для висадки пасажирів на іншій стороні дороги, поза межами дії знаку «Зупинку заборонено».

Із матеріалів фотофіксації, які містяться у матеріалах справи, поданих позивачем як доказ його невинуватості вбачається, що автомобіль позивача знаходиться на протилежному боці дороги від знаку 3.34 «Зупинка заборонена», який розміщений у центрі смт. Лисянки, по вул. Незалежності (Торговий центр «П`ятачок»), дія якого не поширюється на ділянку дороги, де здійснив зупинку транспорний засіб, належний позивачу.

Натомість відповідач до суду не з`явився та не надав жодних доказів на спростування доводів позивача.

Відповідача було зобов`язано надати в судове засідання оригінал постанови і докази, що стали підставою для ухвалення рішення відносно ОСОБА_1 . Однак відповідач на вимогу суду не надав необхідних документів, не довів на підставі належних та допустимих доказів, що позивач на транспортному засобі марки PEUGEOT 308 номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку з порушенням вимог дорожнього знаку «Зупинка заборонена». З оскаржуваної постанови вбачається, що встановлених статтею 280 КУпАП вимог відповідач не виконав. При наявності заперечень водія стосовно порушення ним Правил дорожнього руху, відповідач не зібрав та не долучив до справи належних доказів, які підтверджують вчинення особою адміністративного правопорушення, зокрема доказів, які б підтверджували зупинку автомобіля під керуванням позивача в зоні дії дорожнього знака 3.34 «Зупинку заборонено». Не зафіксовано місця розміщенні даного дорожнього знаку й у інший спосіб, зокрема шляхом складення схеми місця вчинення правопорушення, опитування свідків його скоєння. Відповідач не взяв до уваги та не дав оцінку поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в результаті чого не було повно, всебічно та об`єктивно досліджено усіх обставин справи. Як наслідок поліцейським було винесено незаконне рішення в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Таким чином, саме відповідач зобов`язаний довести законність та обґрунтованість винесення ним постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ч.1 ст.122 КУпАП.

А тому суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не дають суду змоги дійти висновку про наявність у діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Таким чином, недоведена вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення прирівнюється до доведеної невинуватості. Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи наведене суд вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.й ст.122 КУпАП, а тому постанову серії БАА № 704703 від 27.02.2020 року слід скасувати, а справу закрити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 19, 20, 72, 77, 286 КАС України, ст.ст. 9, 122, 245, 251, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області капрала поліції Гончарука О.В. про скасування постанови серії БАА № 704703 від 27.02.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності подана в порядку ст. 171-2 КАС України задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії БАА № 704703 від 27.02.2020 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити позивачу та відповідачу, що у відповідності до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України строк оскарження судового рішення продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя - Н. В. Бесараб