Справа № 307/905/20
Суддя: Чопик В. В.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/905/20
Провадження № 2-а/307/13/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді - Чопик В.В., при секретарі - Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 до Інспектора Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, місце розташування: м. Тячів, вул. Нересенська, 1, про скасування постанови.

ВСТАНОВИВ:

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 22 березня 2020 року інспектором Тячівського Головного Управління Національної поліції з Закарпатській області сержантом поліції Кіндратом Миколою Миколайовичем, було винесено постанову серії ЕАК № 2278582 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 гривень. Відповідно до постанови, він нібито о 16 годині 30 хвилин, рухаючись за кермом автомобіля у с.Крива по вул. Жовтневій, передав у керування автомобіль марки ВАЗ 2105 н.з. НОМЕР_1 особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не мала права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.2.ПДР- передача керування ТЗ особі, яка не має права керування таким ТЗ. Зазначені дії інспектора вважає протиправними, а постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та

підлягає скасуванню за таких підстав. 21 березня 2020 року, він рухався за кермом транспортного засобу ВАЗ 2105 н.з. НОМЕР_1 , проїжджаючи по вул. Жовтневу біля будинку 44 він був зупинений інспектором патрульної поліції. До його автомобілю підійшов співробітник патрульної поліції Кіндрат Микола Миколайович та вимагав пред`явити йому документи, а саме: водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію ТЗ, і сказав що він нібито передав у керування автомобіля особі, яка не має права керувати таким транспортним засобом. В момент коли іспектор підійшов до його автомобіля, він не виконав п. 3 статті 18 Закону України «Про Національну Поліцію», а саме: звертаючись до нього, поліцейський не представився, не назвав свою посаду та спеціальне звання. Переглянувши його документи, інспектор пішов до свого службового транспорту, та через деякий час повернувся та повідомив йому, що на нього буде складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, не зазначивши статтю по якій його буде притягнуто до відповідальності, не розглянувши справу по суті, як того вимагають норми статей 278-280 КУпАП, не ознайомив його з його правами, передбаченими статтями 268 КУпАП та 63 Конституції України. Він почав наполягати на об`єктивному розгляді справи, на що інспектор йому заперечив та знов пішов далі заповнювати постанову до свого службового автомобілю. Таким чином, після зупинки його транспортного засобу, висловлення звинувачень у його бік, інспектор Кіндрат М.М. одразу виніс постанову, не розглянувши справу по суті. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,не була вказано час і місце розгляду справи, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Своїми діями, Кіндрат М.М. грубо порушив вимоги ст.278,279, та 280 КУпАП, а також його право на захист, яке закріплено, як ст. 268 КУпАП, так і ст. 59, 63 Конституції України. Право на захист є одним з основних прав, гарантованих Конституцією України і порушення цього права є не допустимим. Враховуючи зазначене, інспектор не бажаючи почути його, та заздалегідь переконаний його вині не міг об`єктивно з`ясувати обставини справи, що є грубим порушенням всебічного розгляду справи. Навіть не розглянувши справу, позбавивши його всіх гарантованих законом прав, в тому числі і що до реалізації права на захист, одразу виніс постанову. Тому просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ЕАК № 2278582 від 21.03.2020 року.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 лютого 2019 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду в спрощеному порядку без викликом сторін.

Суд, дослідивши наявні у справі докази приходить до на ступного висновку.

Судом встановлено, що постановою інспектора Тячівського Головного Управління Національної поліції з Закарпатській області сержанта поліції Кіндрата Миколи Миколайовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2278582 від 22.03.2020 р. на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У постанові зазначено, що о 16 годині 30 хвилин, рухаючись за кермом автомобіля у с.Крива по вул. Жовтневій, ОСОБА_1 передав у керування автомобіль марки ВАЗ 2105 н.з. НОМЕР_1 особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не мала права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.2.ПДР - Передача керування ТЗ особі, яка не має права керування таким ТЗ.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень, в ході розгляду справи судом, жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 126 КУпАП, не надано.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не подав відзив на позовну заяву, не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування винесеної постанови, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Тячівського Головного Управління Національної поліції з Закарпатській області сержанта поліції Кіндрата Миколи Миколайовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2278582 від 22.03.2020 р. згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 126 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади в Україні за адресою: http://court.gov.ua/sud0711/.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів зі дня складання повного тексту рішення через Тячівський районний суд Закарпатської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач: Інспектор Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, Кіндрат М.М., місцезнаходження: м. Тячів, вул. Нересенська, 1, Закарпатської області.

Суддя: В.В. Чопик