Справа № 241/1130/18
Суддя: Демочко Д. О.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2-а/241/2/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2020 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Демочко Д.О.,

секретаря Цуканової Л.П.,

за участю представника позивача Шурубура Є.С.

представника відповідача Маркової Г.Ю.

розглянувши за правилами загального позовного провадження в режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шурубура Євген Сергійович, до Донецької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Донецької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0095/70000/18 від 23 червня 2018 року, винесену заступником начальника Донецької митниці ДФС Тарнавським Ю.М. про притягнення ОСОБА_1 за статтею 485 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 589350,96 гривень та справу про порушення митних правил закрити.

В обґрунтування адміністративного позову зазначає, що 10.11.2017 року Позивач через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС на митну територію України ввіз транспортний засіб VW PASSAT, країна реєстрації Литовська Республіка, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний помер кузову (VIN) НОМЕР_2 , по смузі руху «зелений коридор», в режимі «транзит» з метою «особистого користування». Позивач зобов`язаний був вивезти транспортний засіб VW НОМЕР_3 за межі митної території України в строк до 24 год. 00 хв.20.11.2017 року.Однак, в установлений строк даний автомобіль, за межі митної території України не вивезено, з підстав, що не залежали від волі Позивача.26.01.2018 року Донецькою митницею ДФС за фактом перевищення громадянином ОСОБА_2 встановленого статтею 95 МК України строку транзитного перевезення транспортного засобу VW PASSAT більше ніж на десять діб, було заведено справу про порушення митних правил № 0016/70000/18 за ознаками порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України. 12.02.2018 р. припинено провадження шляхом компромісу, ОСОБА_1 було сплачено 8 500 грн., що дорівнює сумі штрафу. При цьому Відповідач жодним чином не повідомив Позивача про строкиподальшого вивезення транспортного засобу та про можливі наслідки у виглядівідповідальності за ст. 485 МК України. Проте вже 04.06.2018 року Донецькою митницею ДФС у відношенні громадянина ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0095/70000/18 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Отже Відповідачем двічі встановлено ідентичні склади адміністративного правопорушення, перевищення Позивачем встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення автомобіля більше ніж па десять діб, тобто диспозицію, визначену ч. 3 ст. 470 МК України та зазначає, що двічі було притягнуто до відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові та просили позов задовольнити.

Представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що пільги у вигляді умовного повного звільнення від оподаткування транспортного засобу «VW PASSAT», який переміщується в митному режимі транзиту, надані ОСОБА_1 виключно у разі дотримання ним вимог та обмежень, встановлених главою 17 МК України, та виключно з метою переміщення цього транспортного засобу між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів, без будь-якого його використання, в термін, визначений ст. 95 МК України. Щодо того, що позивач вважає, що був двічі притягнений до відповідальності за одне й те саме порушення митних правил, митниця зазначає, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. З ст. 470 МК України, полягає у діях (або бездіяльності) спрямованих на перевищення встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Відповідно до мирової угоди у справі про порушення митних правил

№ 0016/70000/18 ОСОБА_1 визнав себе винним у вчиненні порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, полягає у заявлені в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а також у використанні товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Постановою Донецької митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0095/70000/18 від 23.06.2018 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а саме: у використанні транспортного засобу «VW PASSAT», в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Під час розгляду справи про ПМП № 0095/70000/18 Донецька митниця ДФС прийшла до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні ним порушення митних правил за ст. 485 МК України ґрунтуючись на наявних в матеріалах справи доказах, які об`єктивно свідчать про факт невиконання ОСОБА_1 вимог режиму транзиту (дотримання мети ввезення та обов`язкового його вивезення за межі митної території України або поміщення з інший митний режим) та використання транспортного засобу VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не за цільовим призначенням. Таким чином, ОСОБА_1 ще під час ввезення транспортного засобу на митну територію України обираючи митний режим транзиту мав на меті його особисте використання, а не переміщення між двома органами доходів і зборів без його будь-якого використання. Цей факт також підтверджує вину у вчиненні ним порушення митних правил за ст. 485 МК України. Таким чином, оскільки мета транзиту передбачає переміщення товару між двома органами доходів і зборів без будь-якого їх використання, будь-яке використання позивачем автомобілю марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , крім його транзиту, є використанням цього автомобілю, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Відсутність факту вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території України, а не його перебування понад встановлені ст. 95 МК України строки, або факту поміщення його до іншого митного режиму після виконання мирової угоди у справі про ПМП № 0016/70000/18 за ч.3 ст. 470 МК України було доведено результатом перевірки завершення митного режиму транзиту, у зв`язку з обранням якого ОСОБА_1 було надано пільги щодо сплати митних платежів. Ці факти разом з урахуванням перевірки щодо відсутності обставин, які виключають притягнення до адміністративної відповідальності, були покладені в основу рішення Донецької митниці ДФС про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України. Відсутність в матеріалах справи про ПМП № 0095/70000/18 будь-яких повідомлень від правоохоронних органів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може свідчити про наявність або відсутність об`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України. ОСОБА_1 вказує на відсутність в його діях суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, в зв`язку з дією непереборної сили стосовно транспортного засобу «VW PASSAT», а саме його несправність з 16.11.2017 і знаходження з цього приводу на СТО м. Маріуполя з 29.05.2018. Проте, зазначають, що обставини, вказані ОСОБА_1 , не можуть бути прийняті в якості таких, що виключають провадження у справі про порушення митних правил, з причин, що згідно з ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених ч.3 ст. 469, ст. 470, ч.3 ст. 478, ст. 481 цього Кодексу внаслідок аварії, дії непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом. При цьому, аварія або дія обставин непереборної сили можуть бути підставою для звільнення особи від відповідальності за порушення митних правил лише у разі їх настання до закінчення строку, передбаченого ст. 95 ЧК України. Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, встановлено, що обставини непереборної сили - це смерть гасника транспортного засобу; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу; дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила його повне або часткове пошкодження. Зазначають, що позивач до будь якої митниці з приводу поміщення в інших митний режим не звертався, з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили не звертався у період з 10.11.2017 по 07.02.2018 та з 07.02.2018 по 04.06.2018.

В судовому засіданні заперечувала проти позову, надала аргументи, аналогічні, викладеним у відзиві.

Свідки Бурлаченко І.В. та Тахтамиш Ж.В. в судовому засіданні підтвердили факт несправності автомобіля та перебування автомобіля на ремонті.

Заслухавши учасників справи, повно і всебічно дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

26 січня 2018 року головним державним інспектором першого відділу оперативного реагування Управління ПМП та МВ Донецької митниці ДФС Ананьєвим Олександром Григоровичем у присутності особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено протокол про порушення митних правил № 0016/70000/18 (а.с. 52-55) за ч. 3 ст. 470 МК України. При складанні протоколу було встановлено, що 10.11.2017 ОСОБА_1 через пункт пропуску на кордоні «Ягодин-Дорогуск» в зоні діяльності Волинської митниці ДФС був ввезений на митну територію України транспортний засіб марки «VWPASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_4 по смузі руху «зелений коридор» у митному режимі транзиту. При перевірці інформації баз даних, а саме АСМО «Інспектор» та САІС ДФС, встановлено що зазначений автомобіль з митної території України після 10.11.2017 року не вивозився та у інший режим, згідно діючого законодавства, не був поміщений. Також зазначено, що ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 94 МК України строк доставки транспортного засобу. Зазначені дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 470 МК України, за що і було складено зазначений протокол.

26 січня 2018 року між ОСОБА_1 з однієї сторони та Донецькою митницею ДФС з іншої сторони було укладено мирову угоду про припинення провадження в справі про порушення митних правил від 26 січня 2018 року №0016/70000/18 шляхом компромісу, згідно якої ОСОБА_1 визнав факт порушення ним митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України (а.с. 56-57).

На підтвердження виконання умов вищезазначеної мирової угоди сторонами було підписано Акт про виконання мирової угоди від 26 січня 2018 року № 0016/70000/18 (а.с. 58), відповідно до змісту якої ОСОБА_1 було сплачено штраф в сумі 8500 гривень.

Таким чином, за наслідками вчинення митного порушення від 10.11.2017 року позивач ОСОБА_1 був притягнути до адміністративної відповідальності та поніс відповідне покарання у вигляді штрафу, що встановлено судом та підтверджено відповідними доказами по справі.

Проте, 04 червня 2018 року головним інспектором першого відділу оперативного реагування Управління ПМП та МВ Донецької митниці ДФС Весніним Олексієм Ананійовичем у відсутності особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено протокол про порушення митних правил № 0095/70000/18 за ст. 485 МК України (а.с. 33-37). При складанні протоколу було встановлено, що 10.11.2017 року ОСОБА_1 через пункт пропуску на кордоні «Ягодин-Дорогуск» в зоні діяльності Волинської митниці ДФС був ввезений на митну територію України транспортний засіб марки «VWPASSAT», країна реєстрації Республіка Литва,реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_4 по смузі руху «зелений коридор» у митному режимі транзиту. 26.01.2018 року у відношенні гр. України ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 0016/70000/18 за ч. 3 ст. 470 МК України та провадження у справі було припинено шляхом компромісу та останнім було сплачено кошти у розмірі 8500,00 гривень, що дорівнює сумі штрафу. ТЗ з митної території України після 10.11.2017 року не вивозився та у інший митний режим не поміщувався, чим ОСОБА_3 порушив митні правила, передбачені ст. 485 МК України.

23 червня 2018 року при розгляді протоколу від 04 червня 2018 року заступником начальника Донецької митниці ДФС Тарнавським Юрієм Михайловичем було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0095/70000/18 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 589 350, 96 гривень (а.с. 16-20).

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, посадові особи Донецької митниці ДФС, в порушення положень Конституції України, положень Митного кодексу України, умисно двічі притягнули ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за одне і теж саме порушення митних правил.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 494 МК України у разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз`яснюються її права, передбачені статтею 498 цього Кодексу, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою.

Відповідно до ч. 1 статті 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби не більше ніж на одну добу тягне за собою попередження або накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ст. 485 МК України передбачає з`явлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

За особливостями складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК Украй суб`єктивна сторона характеризується наявністю прямого умислу винної особи, які полягає в тім, що особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх настання. Крім цього суб`єктивна сторона складу правопорушення має обов`язковий елемент, який полягає наявності спеціальної мети протиправної діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ч. 1 ст. 9 та ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до положення ст. 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини.

Згідно ч. 1 ст. 481 МК України, перевищення встановленого відповідно до цього Кодексу строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, за межі митної території України не більше ніж на три доби тягне за собою попередження або накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, в матеріалах провадження, за яким позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, відсутні докази того, що він усвідомлював протиправність своїх дій чи бездіяльності, передбачав їх шкідливі наслідки та бажав неправомірного звільнення від сплати митних платежів.

Перевищення позивачем встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення зазначеного автомобіля більше, ніж на 10 діб, не може бути доказом того, що його дії були направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Навпаки, як вбачається з акту передавання приймання колісного транспортного засобу № 12 від 29.05.2018 року (а.с. 21) та довідки СТО ФОП ОСОБА_4 від 04.06.2018 року (а.с.22), автомобіль «VWPASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , поступив 29.05.2018 року з поломкою двигуна, на час надання довідки двигун розібраний, автомобіль пере двигатися не має можливості та знаходиться на СТО.

Теж саме зазначено і в пояснення самого ОСОБА_1 від 04.06.2018 року (а.с. 23), в поясненнях щодо порушення митних правил, наданих ОСОБА_5 23.06.2018 року (а.с. 24-28), та вбачається з пояснень допитаних в судовому засіданні свідків.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 77 КАС України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, розглядаючи справу про порушення митних правил ОСОБА_1 заступник начальника Донецької Митниці ДФС Тарнавський Ю.М. не мав доказів того, що позивач ввіз на митну територію транспортний засіб, саме з метою особистого користування та ухилення від сплати вказаних митних платежів. Не з`ясовані також й інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: ту обставину, що на теперішній час вказаний транспортний засіб перебуває у виключно несправному стані, який унеможливлює його будь-яку експлуатацію.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, законодавством встановлено, що адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України. Дана норма кореспондується із нормами ст. 62 Конституції, відповідно до ч. 3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що є достатньо підстав вважати, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, відсутній, в тому числі відсутній прямий умисел ОСОБА_1 на ухилення від сплати митних платежів, який є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони складу вказаного правопорушення.

Враховуючи викладене, відсутність вини ОСОБА_1 виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, а тому, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не доведено, що дії останнього були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з постанов, зокрема про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, суд вважає, що умисел на ухилення від сплати митних платежів не підтверджене належними та допустимими доказами. Також з урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 69-71, 77, 158-163 КАС України, ст. 495 МК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шурубура Євген Сергійович, до Донецької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову Донецької митниці ДФС Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил № 0095/70000/18 від 23 червня 2018 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 589 350, 96 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Д.О. Демочко