Справа № 478/962/16-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 478/962/16-а
провадження № К/9901/7483/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила:
- визнати проведений управлінням праці та соціального захисту населення Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області перерахунок субсидії від 3 грудня 2015 року неправомірним;
- зобов`язати управління праці та соціального захисту населення Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області при проведенні перерахунку субсидії врахувати до складу її сім`ї неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого вона отримує доходи, або виокремити синові доходи з її бюджету при виведені його із складу її сім`ї.
2. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 21 березня 2016 року ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору у розмірі 551,20 грн за подачу позовної заяви до управління праці та соціального захисту населення Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання дій неправомірних та зобов`язання вчинити певні дії, до винесення судового рішення по справі.
3. Постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 1 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2017 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн.
4. Постановою Верховного Суду від 10 квітня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено.
Постанову Казанківського районного суду Миколаївської області від 1 квітня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову.
Визнано неправомірним проведений управлінням праці та соціального захисту населення Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області перерахунок субсидії від 3 грудня 2015 року.
Зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області при проведенні перерахунку субсидії ОСОБА_1 не враховувати аліменти на дитину, що не проживає в квартирі, в розмірі сукупного доходу сім`ї позивача.
6. На адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 478/962/16-а, оскільки додатковою постановою Верховного Суду від 15 січня 2020 року стягнуто лише судові витрати за подання апеляційної та касаційної скарг, а витрати стягнуті через Казанківське РВДВС в сумі 706,31 залишились не відшкодованими.
7. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
8. Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
9. Частиною 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
10. Згідно з частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
11. Згідно із статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
12. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відшкодовуються судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
13. Як убачається з листа Казанківського районного відділу державної виконавчої служби від 5 лютого 2020т року № 2887 в ході виконавчого провадження № 52447656 з виконання виконавчого листа 2-а/478/2016 виданого Казанківським районним судом Миколаївської області від 15 вересня 2016 року щодо стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 551,20 грн, було стягнуто в загальному розмірі 706,32 грн: 551,20 грн, в рахунок погашення судового збору на користь держави за виконавчим документом; 55,12 грн, в рахунок погашення виконавчого збору згідно статті 27 Закону України «Про виконавче провадження»; 100,00 грн, в рахунок погашення витрат пов`язаних з виконанням виконавчого провадження № 52447656.
14. Оскільки постановою Верховного Суду від 10 квітня 2019 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , то встановлені у законодавстві України та понесені позивачкою судові витрати мають бути присуджені на її користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
15. Вичерпний перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи визначений частиною 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до яких не віднесено витрати на погашення виконавчого збору та витрати пов`язані з виконанням виконавчого провадження.
16. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення відповідного додаткового судового рішення про часткове задоволення заяви.
Керуючись статтями 139, 252, 345, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
Заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач Н.В. Коваленко
судді Я.О. Берназюк