Справа № 340/774/20
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/774/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за приватного підприємство «АЛЛЄГРО-ОПТ» (вул. Молодіжна, 6А, с. Бережинка, Кіровоградський район, Кіровоградська область, 27605; ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (вул. Княгині Ольги, буд. 22, м. Дніпро, 49038; ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ПП «АЛЛЄГРО-ОПТ» (надалі позивач) звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці ДМС «Про коригування митної вартості товарів» від 18.12.2019 року № UA110000/2019/000021/2;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110280/2019/00013.

В обґрунтування позову зазначено про безпідставність оспорюваного рішення відповідача, в якому останній посилається на наявність розбіжностей та відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. В позові також зазначено, що при митному оформленні позивачем надано усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, що необхідні для визначення митної вартості, які містять повну інформацію про митну вартість та її складові, і без порушення термінів. При цьому, в поданих документах відсутні будь-які розбіжності, ознаки підробки або відомості, які б не підтверджували числові значення складових митної вартості товарів.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року відкрито провадження у справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.92). Сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

Від представника Дніпровської митниці Держмитслужби (надалі відповідач) до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.98-100) із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що під час порівняння митної вартості інших розмитнених товарів з використанням ПІК «Інспектор» виявлено, що заявлені рівні митної вартості товарів нижчі, ніж рівні митних вартостей всіх вищезгаданих товарів по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі «імпорт» за час максимально наближений до дати експорту в Україну оцінюваного товару (з урахуванням інформації щодо виробника, торгівельної марки, відповідність комерційним умовам поставки товарів, тощо). В зв`язку з вищевикладеним, а також через: неможливість перевірки правильності визначення числових значень окремих складових заявленої митної вартості товарів №№1 та 2 (зокрема, витрат пов`язаними із доставкою товарів до митного кордону України, вартість їх пакування, навантаження на транспортний засіб); невизначеністю із строками здійснення оплати вартості товарів згідно п. 2.2 контракту від 20.01.19 №94 та відсутністю документів про оплату вартості товарів; для підтвердження заявленої митної вартості товарів №№ 1 та 2, у відповідності до Розділу III «Митна вартість товарів та методи її визначення», декларанту було повідомлено, що згідно частини 6 статті 53 МКУ. Враховуючи згенеровані АСАУР ФМК, інформацію згідно ПІК «Інспектор», що призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості заявленої декларантом, у відповідності до п. 2 частини 2 статті 55 МКУ, відсутність всіх необхідних даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості; виникають обґрунтовані сумніви щодо достовірності відомостей про вартість товару, зазначену в МД, в зв`язку з чим метод визначення вартості за заявою декларанта, не може бути застосований. У відповідності до положень ст. 54, 55 МКУ та враховуючи встановлену ст. 57 МКУ послідовність застосування методів визначення митної вартості, мигну вартість товару визначено згідно статті 64 МКУ резервним методом.

Відтак, представник відповідача вважає дії посадових осіб Дніпровської митниці Держмитслужби, таким, що в повній мірі відповідають чинному законодавству та МКУ, а поданий позов до Дніпровської митниці Держмитслужби безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд, -

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2019 року між ПП «АЛЛЄГРО-ОПТ» (покупець) та WENZHOU HERMANO ELECTRIC CO., LTD (продавець) було укладено контракт № 94, відповідно до якого з урахуванням додаткової угоди, продавець зобов`язався поставити покупцю товари, асортимент, найменування, кількість та вартість яких визначається інвойсами, які є невід`ємною частиною контракту (а.с.36-39-, 40).

Відповідно до комерційного інвойсу від 24.10.2019 № НМN19VS006-2 до контракту № 94 WENZHOU HERMANO ELECTRIC CO., LTD, продавець зобов`язався поставити ПП «АЛЛЄГРО-ОПТ» розетки, вимикачі, аксесуари торгової марки VIDEX серії BINERA в асортименті на загальну суму 42951,72 доларів США (а.с.41-43).

Після прибуття контейнера на митну територію України, 16.12.2019 року ПП «АЛЛЄГРО-ОПТ» заявило до митного оформлення отримані у WENZHOU HERMANO ELECTRIC CO., LTD розетки, вимикачі, аксесуари в асортименті на загальну суму 42951,72 доларів США та подало до митного поста «Кіровоград» Дніпровської митниці Держмитслужби митну декларацію за № UА110280/2019/015496 (а.с.25-29).

Вказаною декларацією задекларовано п`ять видів товару, саме:

(1) Розетка VIDEX серії «BIRERA» в асортименті:

VF-BNSK1-W - 11040 шт.

VF-BNSK1-CR - 3480 шт.

VF-BNSK1-SS - 1680 шт.

VF-BNSK1G-W - 28200 шт.

VF-BNSK1G-BG - 6720 шт.

VF-BNSK1G-CR - 6960 шт.

VF-BNSK1G-SS - 6120 шт.

VF-BNSK2-W - 4400 шт.

VF-BNSK2-CR - 1360 шт.

VF-BNSK2-SS - 400 шт.

VF-BNSK2G-CR - 1200 шт.

VF-BNSK2G-SS - 800 шт.

VF-BNSK1GC-CR - 480 шт.

VF-BNSK1GC-SS - 360 шт.

VF-BNSK1TVME-W - 480 шт.

VF-BNSK1TVME-CR - 240 шт.

VF-BNSK1PC6-CR - 840 шт.

VF-BNSK1PC6-SS - 240 шт.

VF-BNS21G-W - 2400 шт.

VF-BNS21-W - 2890 шт.

VF-BNS22G-W - 1400 шт.

VF-BNS22-W - 2500 шт.

Розетки VIDEX серії «BIRERA» призначенні для внутрішнього використання в житлових, офісних та виробничих приміщеннях для підключення електроприладів за допомогою електричної штепсельної вилки, та інших роз`ємів. Одинарні та подвійні. Квадратні. Колір: білий, кремовий та сріблястий. 10А. 220 V. Не мають у своєму складі передавачів або передавачів та приймачів. Не є товаром подвійного призначення. Торговельна марка VIDEX. Виробник: WENZHOU HERMANO ELECTRIC CO., LTD. Країна виробництва: CN.

(2) Вимикач VIDEX серії «BIRERA» в асортименті:

VF-BNSW1-W - 6600 шт.

VF-BNSW1-CR - 2280 шт.

VF-BNSW1-SS - 1680 шт.

VF-BNSW2-W - 960 шт.

VF-BNSW2-CR - 960 шт.

VF-BNSW2-SS - 600 шт.

VF-BNSW3-W - 720 шт.

VF-BNSW1P-CR - 480 шт.

VF-BNSW1P-SS - 360 шт.

VF-BNSW11-SS - 240 шт.

VF-BNS11-W - 2880 шт.

VF-BNS12-W - 840 шт.

Вимикачі VIDEX серії «BIRERA» призначенні для внутрішнього використання в житлових, офісних та виробничих приміщеннях, а саме увімкнення, вимкнення та зміни яскравості освітлення. Одинарні та тройні. Квадратні. Колір: білий та кремовий. 10А. 220 V. Не мають у своєму складі передавачів або передавачів та приймачів. Не є товаром подвійного призначення. Торговельна марка VIDEX. Виробник: WENZHOU HERMANO ELECTRIC CO., LTD. Країна виробництва: CN.

(3) Рамка накладка VIDEX серії «BIRERA» в асортименті:

VF-BNFR2H-W - 3168 шт.

VF-BNFR2H-BG - 1632 шт.

VF-BNFR2H-CR - 2112 шт.

VF-BNFR2H-SS - 1632 шт.

VF-BNFR3H-W - 2880 шт.

VF-BNFR3H-CR - 1248 шт.

VF-BNFR3H-SS - 576 шт.

VF-BNFR4H-CR - 360 шт.

VF-BNFR4H-SS - 576 шт.

VF-BNFR2V-SS - 480 шт.

Рамки накладки VIDEX серії «BIRERA» пластикові вертикальні та горизонтальні. Призначенні для побутових розеток та вимикачів внутрішнього використання в житлових, офісних та виробничих приміщеннях. Двухмісні. Прямокутні. Колір: білий та кремовий. Не є товаром подвійного призначення. Торговельна марка VIDEX. Виробник: WENZHOU HERMANO ELECTRIC CO., LTD. Країна виробництва: CN.

(4) Рамка накладка VIDEX серії «BIRERA» в асортименті:

VF-BNFRG1H-W - 144 шт.

VF-BNFRG1H-B - 288 шт.

VF-BNFRG2H-W - 96 шт.

VF-BNFRG4H-W - 96 шт.

Рамки накладки VIDEX серії «BIRERA» скляні, чорні та білі. Призначенні для побутових розеток та вимикачів внутрішнього використання в житлових, офісних та виробничих приміщеннях. Прямокутні. Не є товаром подвійного призначення. Торговельна марка VIDEX. Виробник: WENZHOU HERMANO ELECTRIC CO., LTD. Країна виробництва: CN.

(5) Рамка накладка VIDEX серії «BIRERA» в асортименті:

VF-BNFRA1H-SL - 48 шт.

VF-BNFRA1H-CP - 240 шт.

VF-BNFRA1H-CH - 288 шт.

VF-BNFRA2H-SL - 96 шт.

VF-BNFRA2H-CH - 144 шт.

VF-BNFRA2H-B - 144 шт.

Рамки накладки VIDEX серії «BIRERA» алюмінієві. Призначенні для побутових розеток та вимикачів внутрішнього використання в житлових, офісних та виробничих приміщеннях. Квадратні. Колір сріблястий. Не є товаром подвійного призначення. Торговельна марка VIDEX. Виробник: WENZHOU HERMANO ELECTRIC CO., LTD. Країна виробництва: CN.

Митна вартість товару, заявленого до митного оформлення, визначена декларантом за методом 1, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції).

Для митного оформлення позивачем були подані документи, визначені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:

- декларацію митної вартості від 16.12.2019 р.;

- зовнішньоекономічний контракт № 94 від 20.01.2019 р.;

- комерційний інвойс від 24.10.2019 р. № НМN9VS006-2;

- пакувальний лист б/н від 24.10.2019 р.;

- сертифікат походження товару, серійний номер ССРІТ290 , номер сертифікату 19С4401А0660/08860 від 13.11.2019 р.;

- міжнародну автомобільну накладну (СМR) № 0001298 від 13.12.2019 р.;

- коносамент SZА від 06.11.2019 р.;

- митну декларацію країни відправлення № 16706035 від 01.11.2019 р.;

- висновок від 15.11.2019 № 22/173 про цінову експертизу імпортної поставки, підготовлений ДП «Держзовнішінформ»;

- прайс-лист виробника товару б/н;

- договір доручення № 11/15 від 01.06.2015 на організацію транспортно-експедиторського обслуговування з додатком № 1 до нього;

- рахунок на оплату морського перевезення від 11.12.2019 № МС00-595;

- платіжне доручення № 3123 від 17.12.2019 на оплату морського перевезення (фрахту);

- довідку про вартість транспортування від 12.12.2019 № 191212а§/001 (а.с.32-80).

За результатом опрацювання всіх поданих декларантом документів відповідачем 16.12.2019 року встановлено неможливість перевірити правильність числових значень окремих складових заявленої митної вартості товарів № 1 та № 2 (зокрема витрат пов`язаними із доставкою товарів до Митного кордону України, вартість їх пакування, навантаження на транспортний засіб) невизначеність із строками здійснення оплати вартості товарів згідно з пунктом 2.2 контракту від 20 січня 2019 року №94 та відсутності документів про оплату вартості товарів. Так, митним органом зазначено, що для підтвердження заявленої митної вартості товарів, у відповідності до Розділу ІІІ митна вартість товарів та методи її визначення згідно частини 2 та 3 статті 53 «Документи, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості» Митного кодексу України підприємству протягом десяти днів необхідно надати за наявності такі додаткові документи: документи про оплату вартості товарів (у разі здійснення) (а.с.104).

У повідомленні, ще надіслане декларанту 16.12.2019 року, також додатково зазначено, що у відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України для обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товару декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості, а у відповідності до частини 4статті 57 Митного кодексу України в рамках процедури консультування митниця та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією, за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. Також відповідач повідомив, що у відповідності до пункту 6 частини 2 статті 255 Митного кодексу України, пункту 2.5 наказу Міністерства фінансів України від 22 травня 12 року №599 «Про затвердження форми декларації митної вартості та правила її заповнення» у разі відмови подати додаткові документи декларант або уповноважена ним особа робить відповідний письмовий запис або надсилає відповідне повідомлення (а.с.104).

ПП «АЛЛЄГРО-ОПТ» 17.12.2019 року шляхом направлення електронного листа-повідомлення відповідачу додатково було надано наступні документи: банківський платіжний документ, що підтверджує факт здійснення оплати за транспортно експедиційні послуги від 17.12.2019 №3123 та прейскурант (прайс - лист) виробника товару (а.с.104).

Вищевикладене сторонами не заперечувалось.

За результатом проведеної митної оцінки митним органом 18.12.2019 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/000021/2, згідно з яким відкоригована задекларована митна вартість товару визначена згідно статті 64 МКУ резервним методом на рівні: по товару №1 6,1806 дол. США/кг, по товару №2 6,1599 дол. США/кг (а.с.22-24). У зв`язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110280/2019/00013 (а.с.30-31).

Позивач не погодився з рішення про коригування митної вартості товарів від 18.12.2019 року № UA110000/2019/000021/2 та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110280/2019/00013 та оскаржив їх до суду.

Отже правомірність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації є предметом спору переданого на вирішення адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України (надалі - МК України) встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Статтею 49 Митного кодексу України (надалі - МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з частинами 1, 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Так, позивачем до митного органу подані наявні у нього документи, якими підтверджено заявлену митну вартість товару (а.с.32-80).

Згідно інформаційного електронного довідника ПІК «Інспектор» було проведене порівняння рівня заявленої митної вартості товару з рівнями митної вартості ідентичних та подібних товарів, а також усіх товарів за відповідними кодами УКТ ЗЕД, країною походження «Китай». Виявлено, що заявлені рівні митної вартості товарів нижчі, ніж рівні митних вартостей всіх вищезгаданих товарів по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі «імпорт» за час максимально наближений до дати експорту в Україну оцінюваного товару (з урахуванням інформації щодо виробника, торгівельної марки, відповідність комерційним умовам поставки товарів, тощо). Також відповідачем було встановлено неможливість перевірки правильності визначення числових значень окремих складових заявленої митної вартості товарів №№1 та 2 (зокрема, витрат пов`язаними із доставкою товарів до митного кордону України, вартість їх пакування, навантаження на транспортний засіб); та невизначеність із строками здійснення оплати вартості товарів згідно п. 2.2 контракту від 20.01.19 №94. Зазначена інформація призвела до наявності сумнівів щодо заявленої митної вартості, а тому декларанту було повідомлення про необхідність надати митниці документ про оплату вартості товарів.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до положень статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Оскаржуваним рішенням митна вартість товару відповідачем визначена із застосуванням резервного методу на рівні: по товару №1 - 6,1806 дол. США/кг, по товару №2 - 6,1599 дол. США/кг. (а.а.85-89 (відкоригована МД)).

Згідно з частинами 1, 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, та порядок їх застосування регламентовані главою 9 МК України.

Частинами 1, 2, 3, 4 статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно з частиною 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частинами 2, 3 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відтак, суд убачає, що для підтвердження такої складової митної вартості, як витрати пов`язані із доставкою товарів до митного кордону України, ПП «АЛЛЄГРО-ОПТ» подало до Дніпровської митниці зокрема:

- договір доручення №11/15 від 01.06.2015 р. на організацію транспортно-експедиторського обслуговування з додатком № 1 до нього від 02.12.2019 року;

- рахунок на оплату морського перевезення від 11.12.2019 р. № МСОО-595;

- платіжне доручення № 3123 від 17.12.2019 р. на оплату морського перевезення (фрахту);

- акт надання послуг № 595 від 11 грудня 2019 року;

- довідку про вартість транспортування від 12.12.2019 р. № 191212а§/001 згідно якої, до митної вартості отриманого товару включено конкретну суму 44725, 21 грн. (а.с.76-81).

Згідно умов контракту № 94 від 20.01.2019 поставка товару здійснюється на умовах FOB Ningbo (п.п.3.2 контракту), а вартість товару визначена згідно інвойсу № НМN9VS006-2 від 24.10.2019 р. на умовах FOB Ningbo, що означає, що відповідно до Інкотермс-2010, продавець виконав поставку, коли товар завантажений на морське судно в порту відправлення (Ningbo), а продажна вартість включає в себе вартість товару, вартість доставки в порт відправлення та вартість навантаження на судно без вартості фрахту до порту призначення в Україні. Тобто в інвойсі № НМN9VS006-2 від 24.10.2019 р. зазначена загальна вартість товару, яка включає витрати продавця понесені на пакування усього придбаного товару, доставку в порт відправлення та навантаження на судно. По території України (до митної території України) транспортування здійснено ТОВ «МІКС», винагорода за організацію перевезення склала 200,00 грн. та підтверджується відповідними доказами (а.с.70-77, 79, 81).

Відтак, з огляду на викладене вище, суд зазначає про те, що позивач під час розмитнення товару надав усі можливі документи, які складені за контрактом № 94 від 20.01.2019 р. Водночас, суд зазначає, що наданими позивачем документами повністю підтверджуються всі витрати, що пов`язані із доставкою товарів до митного кордону України, вартість їх пакування, навантаження на транспортний засіб. Винесене Дніпровською митницею ДМС спірне рішення про коригування митної вартості також не містить жодної інформації про виявлені розбіжності, ознаки підробки або відсутність конкретних відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості або конкретних відомостей щодо ціни.

Таким чином, висновки відповідача щодо неможливості перевірки правильності визначення числових значень окремих складових заявленої митної вартості товарів №№1 та 2 (зокрема, витрат пов`язаними із доставкою товарів до митного кордону України, вартість їх пакування, навантаження на транспортний засіб) не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Щодо доводів митного органу про невизначеність із строками здійснення оплати вартості товарів згідно п. 2.2 контракту від 20.01.19 №94 та відсутністю документів про оплату вартості товарів, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 контракту № 94 від 20 січня 2019 року визначений порядок розрахунків. Так зокрема згідно підпункту 2.2 пункту 2 покупець проводить повну оплату протягом 180 календарних днів з моменту надходження товару на склад покупця відповідно до інвойсу, виставленого продавцем. Терміни та умови оплати можуть бути змінені додатковими угодами до контракту.

Таким чином, суд убачає, що підпунктом 2.2 пункту 2 контракту № 94 від 20 січня 2019 року чітко зазначено що покупець проводить повну оплату протягом 180 календарних днів, з моменту надходження товару на склад покупця, відповідно до інвойсу, виставленого продавцем. Тобто, у позивача є 180 календарних днів, з моменту надходження товару на його склад, здійснити оплату придбаного товару. Вказаний термін на час прийняття спірного рішення, не сплинув, а тому у відповідача відсутні правові підстави стверджувати про відсутність у нього документів про оплату вартості товарів та відповідно вимагати надати відповідачу такий документ.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що у розпорядженні Дніпровської митниці була наявна вся необхідна, документально підтверджена інформація, для визнання заявленої ПП «АЛЛЄГРО-ОПТ» в митній декларації №UA110280/2019/015496 митної вартості усіх товарів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію. В той же час, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім аргументом для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати та довести законність свого рішення. Таке рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару.

Наведене не дає підстав вважати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UА901020/2019/000298/2 від 28.10.2019 року обґрунтованим та мотивованим у контексті частини 2 статті 55 МК України. Доказів, які б переконливо свідчили про заниження позивачем митної вартості імпортованого товару та доводили законність відмови в митному оформленні товару за заявленим методом, відповідачем не надано.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено суду наявність застережень, передбачених частинами 1, 2 статті 58 МК України, щодо неможливості визначення митної вартості за основним методом, а також не довів, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними. Резервний метод визначення митної вартості застосовано без достатніх на те підстав. Відтак, відповідачем не доведено правомірність прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/000021/2 від 18.12.2019 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA110280/2019/00013.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у сумі 2102 грн. (а.с.13), які слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Представником позивача (директором підприємства) у позовній заяві заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 10000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що станом на день розгляду справи і вирішення справи по суті, на підтвердження фактичного понесення судових витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивачем до суду не надано жодних доказів, що є підставою для відмови у стягненні таких витрат. При цьому, суд зазначає про відсутність заяви позивача (його представника) щодо надання ним доказів оплати витрат на правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення судового рішення, в розумінні частини 7 статті 139 КАС України.

Керуючись статей 132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного підприємство «АЛЛЄГРО-ОПТ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби «Про коригування митної вартості товарів» № UA110000/2019/000021/2 від 18 грудня 2019 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Дніпровської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110280/2019/00013.

Стягнути на користь приватного підприємство «АЛЛЄГРО-ОПТ» () судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби ().

В задоволенні решти позову відмовити.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук