Справа № 160/8236/19
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 160/8236/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі №160/8236/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними та скасування карток відмов,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" звернулось до суду з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA100030/2019/000147/2 від 30.05.2019, №UA100000/2019/000157/2 від 07.06.2019;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100030/2019/00269 від 30.05.2019 та № UA100030/2019/00280 від 07.06.2019.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, Київською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу, згідно якої він просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13:40 31 березня 2020 року, та з метою дотримання строків розгляду справи, з урахуваннм запровадженого Постановою КМУ від 16.03.2020 року № 211 (зі змінами)карантину на території України, колегія суддів дійшла висновку за можливість розгляду справи в порядку письмового провадежння за наявними в матеріалах справи доказми, відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши підстави апеляційного перегляду, колегія суддів вважає не обґрунтованими доводи, що наведені заявником в апеляційній скарзі, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, 09.07.18 року між ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» та AVKUN TRADING, LLC (адреса реєстрації: One Commerce Center, 1201 N.Orange St.. Suite 762, Wilmington, New Castle County, DE 19801, USA; адреса представництва: 71 Tutrakan blvd., 7003 Rousse, Bulgaria; Постачальник) укладено Договір поставки №09.07.18 на поставку товарів. До вказаного договору сторонами підписані додаткові угоди №1 від 16.07.2018 та №2 від 29.05.2019.

У травні 2019 року згідно з умовами Договору та з метою митного оформлення ввезеного товару, позивачем було подано відповідачу електронну митну декларацію №UA 100030/2019/103250 від 30.05.2019, в якій задекларовано до розмитнення наступний товар: електрична апаратура для комутації побутового призначення, не призначена для коаксіальних кабелів та друкованих схем, для напруги 220В: Розетки-98880 шт., Блоки (розетка+розетка, вимикач+ розетка)-360 шт., Колодки під подовжувачі -7010 шт., Вилки -3500 шт., Торгівельна марка VIKO, виробник: PANASONIC LIFE SOLUTION ELEKTRIK SANAYI VE TICARET A.S., країна виробництва - ТR (Туреччина) на суму 48827,62 USD (доларів США) загальною вагою брутто 21424,18 кг..

Разом з ЕМД №UA 100030/2019/403250 від 30.05.2019 декларантом подано INVOCE №220519-1 від 23.05.2019 року, автотранспортна накладна СМR №270519 від 27.05.2019, документ про походження товару INVOCE №220519-1 від 23.05.2019; книжка МДП - САRNEТ TIR RХ83228582 від 27.05.2019, некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість комерційна пропозиція OFFER б/н від 23.05.2019; страховий поліс - INSURANCE POLICY №0047 від 27.05.2019; висновок про варті сні хара ктеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - зокрема, Висновок експерта №ГО-1264 від 30.05.2019; зовнішньоекономічний договір (Контракт) - Договір поставки №09.07.18 від 09 липня 2018; доповнення до зовнішньоекономічного договору (Контракту) - додаткова угода № 1 від 16.07.2018 року та додаткова угода № 2 від 29.05.2019 року, лист б/н від 30.05.2019.

07 червня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології» з метою митного оформлення ввезеного товару було подано відповідачу електронну митну декларацію №UA 100030/2019/403645, в якій задекларовано до розмитнення наступний товар: електрична апаратура для комутації побутового призначення, не призначена для коаксіальних кабелів та друкованих схем, для напруги 220В: розетки -136474 шт., розетки (комп`ютер, телефон) 3192 шт., блоки 1380 шт., колодки під подовжувачі - 9450 шт.; розгалужувач (двійники, трійники, перехідники) -340 шт..Торгівельна марка Gunsan, виробник: GUNSAN ELEKTRIK MALZEMELERI SAN.VE TIC.A.S., країна виробництва - ТR (Туреччина) на суму 52542,48 USD, загальною вагою брутто 20765,95 кг..

До ЕМД №UA 100030/2019/403645 від 07.06.2019 позивачем було подано INVOCE №280519-1 від 30.05.2019, автотранспортна накладна СМR №040619 від 04.06.2019, документ про походження товару №280519-1 від 30.05.2019; книжка МДП - САRNEТ TIR RХ 83228835 від 04.06.2019 року, некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість комерційна пропозиція OFFER б/н від 30.05.2019; страховий поліс -INSURANCE POLICY №0049 від 04.06.2019; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацыэю, зокрема, Висновок експерта №ГО-1326 від 06.06.2019; з;овнішньоекономічний договір (Контракт) - Договір поставки №09.07.18 від 09 липня 2018 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору (Контракту) - додаткова угода № 1 від 16.07.2018 року та додаткова угода № 2 від 29.05.2019 року, лист б/н від 07.06.2019

Митна вартість була визначена декларантом за методом 1, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартіl9;ть операції).

За результатом опрацювання всіх поданих декларантом документів Київською митницею ДФС прийняті рішення про коригування митної вартості товарів:

- №UA100030/2019/000147/2 від 30.05.2019, яким відкориговано митну вартість товару, заявленого до розмитнення за ЕМД №UA 100030/2019/403250 від 30.05.2019, та визначено її за резервним методом і винесено картку відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00269 від 30.05.2019,

- №UA100000/2019/000157/2 від 07.06.2019, яким відкориговано митну вартість товару, заявленого до розмитнення за ЕМД №UA 100030/2019/403645 від 07.06.2019 та визначено її за резервним методом і винесено картку відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів№ UA100030/2019/00280 від 07.06.2019.

При цьому з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості вбачається, що підставою для їх винесення стало те, що документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, яка була фа;к;тично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- в інвойсах від 23.05.2019 №220519-1 і від 30.05.2019 № 280519-1 та контракті від 09.07.2018 №09.07.18 не зазначено умови оплати за товар;

- відповідно до пункту 3.8 контракту від 09.07.2018 №09.07.18 в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до інвойсів від 23.05.2019 №220519 1 та від 30.05.2019 №280519-1 товар поставляється на умовах СІР-Дніпро (термін СІР «страхування та фрахт/перевезення» означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар передано в місті призначення, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт/перевезення) - до ціни товару відповідно до пункту 3.8 контракту не включено витрати на транспортування та страхування;

декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СІР витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням та стра хуванням товару в місце призначення; відповідно до п. 5.1 контракту від 09.07.2018 №09.07.18 товар повинен мати належне маркування, разом із тим відомості щодо включення вартості маркування у ціну товару відсутні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не мав достатніх обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості декларантом за ціною контракту. Суд виходив з того, що під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Вказане, на думку суду, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З наведеного вбачається, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною другою статті 57 МК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч. 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексуза основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару у разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Згідно з рішеннями про коригування митної вартості №UA100030/2019/000147/2 від 30.05.2019, №UA100000/2019/000157/2 від 07.06.2019, підставами для їх прийняття є результат митного контролю щодо правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) згідно статті 54 Митного кодексу України.

Так, митний орган зазначив, що в інвойсах від 23.05.2019 №220519 1 і від 30.05.2019 №280519-1 та контракті від 09.07.2018 №09.07.18 не зазначено умови оплати за товар, з цього приводу судом враховується наступне.

Так, відповідно до умов Договору поставки, з урахуванням додаткових угод від 09.07.2018 №1 та від 29.05.2019 №2 сторонами визначено:

п.2.1. - покупець замовляє, а постачальник, будучи торговим представником виробників електричної та освітлювальної фурнітури, за їх дорученням та від свого імені, постачає товар на умовах цього Договору;

п.3.1. - загальна сума Договору складається з суми усіх рахунків за цим Договором;

п.3.5. - товар, який придбано Покупцем згідно з Договором передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії дійсного Договору;

п.3.6. - оплата товару Покупцем за Договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця;

п.3.8. - ціну товару за цим Договором поставки сформовано згідно з умовами поставки, які зазначено в рахунках на відповідну партію товару. В ціну товару включені вартість тари та упаковки;

п.3.9. - оплата товару Покупцем за Договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок за наступними реквізитами: Отримувач: PANASONIC LIFE SOLUTION ELEKTRIK SANAYI VE TICARET A.S., Abdurrahmangazi Mah. Ebubekir Cad. №44 34887 Sancaktepe, Istambul Turkey, Банк бенефіціара: GARANTI. Branch: PENDIK TICARI (Branch code:1669) Адреса: Orta Mahallesi Latife Hanim Sokak №6/А Pendik - Istambul. Turkey. SWIFT TGBATRISXXX IBAN TR 7808;

п.4.1. - поставка товару буде здійснюватися партіями, які узгоджуються з Покупцем на умовах СІР-Дніпро (Інкотермс 2010);

п.4.2. - умови поставки можуть бути змінені за згодою Сторін та вказуються у рахунках-фактурах на відповідну партію товару.

Отже, умови договору від 09.07.2018 №09.07.18 передбачають умови оплати за товар.

Посилання відповідача на відсутність в інвойсах від 23.05.2019 №220519 1 та від 30.05.2019 №280519-1 умов оплати за товар суд вважає неспроможними тому, що рахунок-фактура (інвойс) - вид комерційного рахунка, в якому зазначено суму, що повинна бути сплачена за товар, затвердженої форми рахунку- фактури чи рахунку - проформи та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено.

Доводів митного органу про те, що відповідно до пункту 3.8 Договору від 09.07.2018 №09.07.18 в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до інвойсів від 23.05.2019 №220519 1 і від 30.05.2019 №280519-1 товар поставляється на умовах СІР-Дніпро (термін СІР «страхування та фрахт/перевезення» означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар передано в місті призначення, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт/перевезення) - до ціни товару відповідно до пункту 3.8 Договору не включено витрати на транспортування та страхування і про те, що декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СІР витрат й ризиків, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару в місце призначення; відповідно до п.5.1 Договору від 09.07.2018 №09.07.18 товар повинен мати належне маркування, разом із тим, відомості щодо включення вартості маркування у ціну товару відсутні, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що підставою для витребування у декларанта додаткових документів послугувало спрацювання профілю ризику за напрямком митної вартості, а також виявлення митним органом в наданих позивачем документах розбіжностей: в інвойсах поставка товару здійснюється на умовах поставки CIР-Дніпро, а відповідно до п. 3.8. договору поставки не вказано, що витрати на транспортування та страхування включені до вартості товару. За умовами поставки витрати на транспортування та страхування повинні бути включені до вартості товару.

Оцінивши доводи відповідача з приводу виявлених розбіжностей у наданих для митного оформлення товару документах, суд вважає вказані доводи необґрунтованими, оскільки виявлені відповідачем розбіжності не є такими, що можуть свідчити про неправильність визначення декларантом митної вартості товару.

Так, відповідно до Інкотермс-2010 CIР ("фрахт/перевезення та страхування оплачено до (назва місця призначення)" означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які додаткові витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки у вищезазначений спосіб. За умовами терміна CIP на продавця покладається також обов`язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.

Отже, поставка товару на умовах CIР зобов`язує продавця оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення, забезпечити страхування на користь покупця та забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.

З урахуванням вказаного поставка товару на умовах CIР передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі перевезення), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.

Відтак, додаткові витрати на транспортування товару ТОВ "Інженерні Світлотехнічні Технології" за умовами поставки не понесло.

Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що наведеними умовами поставки CIР (в редакції Incoterms 2010) не врегульоване питання включення у ціну товару тари та упаковки. Тому позивач додатково вніс ці відомості окремо у п.3.8. договору як такі, які були погоджені ним з постачальником при укладенні цього Договору. При цьому, постачальник не висунув покупцю вимоги відшкодувати витрати на страхування та транспортні витрати за наведеними умовами поставки.

Згідно з п. 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на страхування товарів.

Отже, відповідно до умов поставки за договором поставки від 09.07.2018 № 09.07.18 та наявними у справі товаросупровідними документами, всі витрати (транспортування, страхування товару тощо) вже були включені продавцем в ціну товару, відображену у документах, наданих митному органу для митного оформлення. Тому надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в них вартості витрат зі страхування, в тому числі щодо упаковки та маркування, митним законодавством не передбачається.

Колегія суддів звертає увагу, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару, як правильно вказав і суд першої інстанції.

За таких підстав колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню 2-г резервного методу.

При цьому в апеляційній скарзі відповідач вказує, що за митними деклараціями поданими позивачем спрацювали критерії УСАУР (автоматична системи керування ризиками) за кодами: 105-2 контроль правильності визначення митної вартості товарів; 106-2 витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів; 117-2 здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості товару.

З цього приводу апеляційний суд наголошує, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у Митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність оскарженого рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі №160/8236/19 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко