Справа № 640/5069/19
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року м. Київ № 640/5069/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Добрівської Н.А.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доМіністерства оборони України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача:
Київський міський військовий комісаріат
провизнання протиправним і скасування пункту протоколу, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі також відповідач), третя особа: Київський міський військовий комісаріат (далі по тексту також третя особа), в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати пункт 74 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 12 серпня 2016 року №58;

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІІ групи з 15 березня 2016 року, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності III групи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що право на одноразову грошову допомогу у нього виникло після встановлення йому ІІІ групи інвалідності, що настала у зв`язку з пораненням, контузією та захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою МСЕК від 30 березня 2016 року.

Ухвалою суду від 05 квітня 2019 року позовна заява залишена без руху та встановлено строк для усунення виявлених судом недоліків.

15, 17 і 18 квітня 2019 року на виконання вимог ухвали суду позивач через канцелярію суду надіслав додаткові документи по справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення у часників справи (у письмовому провадженні).

Представник Міністерства оборони України у відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог, вказавши на те, що позивачем оскаржується рішення (протокол) від 12 серпня 2016 року, а звернення до суду має місце лише в 2019 році, а тому відповідач вважає, що позивачем пропущено встановлений законом строк для звернення до суду, більше того позивачем не наведено підстав поважності пропуску строку.

Також представник відповідача наголошує на необхідності надання заявником для вирішення питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю первинних документів із зазначенням обставин одержання поранення (травм), витяг із історії хвороби та інші медичні або військово-облікові документи, які підтверджують причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва).

Представник третьої особи надав письмові пояснення, у яких заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що Київським міський військовим комісаріатом вчинено усі дії, передбачені чинним законодавством, для встановлення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до матеріалів справи, позивач в період з 16 травня 1987 року по 23 травня 1989 року проходив військову службу у лавах Збройних Сил, приймав участь у бойових діях (Республіка Афганістан) з 04 грудня 1987 року по 20 січня 1989 року, що підтверджується військовим квитком серія НОМЕР_1 та довідкою, виданою Солом`янського РВК №17 від 15 лютого 2016 року.

Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 02 березня 2015 року №704 позивач отримав захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Зокрема, у наведеному протоколі зазначається (дослівно): «Множинне вогнепальне осколкове поранення голови та лівої руки /контузія головного мозку 1988р./ колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , 1969 року народження, проявом якого стали шкіряні рубці в анатомічних ділянках, зазначених у висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №279/Ж від 18.02.2015р. Київського міського клінічного бюро СМЕ, що призвело в подальшому до розвитку наслідків у вигляді захворювань:…».

Згідно посвідчення від 18 лютого 199 року серії НОМЕР_2 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 17 березня 2016 року позивачу встановлено третю групу інвалідності з причин поранення, контузії та захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

У позивача з 17 березня 2016 року виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням первинної інвалідності ІІІ групи внаслідок виконання обов`язків військової служби відповідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року.

Позивач 05 травня 2016 року звернувся до Київського міського військового комісаріату з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи.

Міністерство оборони України відмовило в задоволенні заяви позивача, посилаючись на те, що ОСОБА_1 надано не повний пакет документів, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення.

Вважаючи підстави не виплати одноразової грошової допомоги необґрунтованими, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, тобто встановлення позивачу інвалідності).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 17 березня 2019 року серії АВ №0447369, копія якої наявна у матеріалах справи, позивачу встановлено третю групу інвалідності з 17 березня 2016 року. В якості причини встановлення вказаної інвалідності зазначено поранення, контузія та захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії.

Приписами частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що дія цього Закону поширюється на:

1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей;

2) військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти;

3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.

Згідно з пунктами 4 та 5 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

В силу статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

б) 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.

У разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або на день його (її) звільнення з військової служби обіймав (обіймала) посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів цих державних органів, установ, організацій, до яких він (вона) були відряджені (частина п`ята статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами (частина шоста статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом (частина перша статті 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Згідно з частиною дев`ятою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаних положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі Порядок №975).

Пунктом 3 Порядку №975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 11 Порядку №975, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги (пункт 19 Порядку №975).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у наданні позивачу одноразової грошової допомоги слугували висновки відповідача про те, що позивачем не надано документів, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Як було зазначено вище, в якості причини встановлення вказаної інвалідності медико-соціальною експертною комісією зазначено поранення, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії.

Також, у матеріалах справи містяться копії витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 02 березня 2015 року №704 позивач отримав захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, а саме: множинне вогнепальне осколкове поранення голови та лівої руки /контузія головного мозку 1988р./, проявом якого стали шкіряні рубці в анатомічних ділянках, зазначених у висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №279/Ж від 18.02.2015р. Київського міського клінічного бюро СМЕ, що призвело в подальшому до розвитку наслідків у вигляді захворювань: «Стійких залишкових явищ перенесеної ЗЧМТ /контузії головного мозку 1988р./ у вигляді післятравматичної та дисциркуляторної енцефалопатії ІІ-ІІІ ст., прогресуючий кризовий перебіг, з вираженим церебростенічним синдромом, двобічною пірамідною симптоматикою, вегето-судинною дисфункцією, частими /2-3 рази на тиждень/ судинними кризами змішаного характеру /лікворно-гіпертензивні, вертебро-базилярні/, мнеститчним зниженням, емоційно-вольовою нестійкістю. Післятравматичний церебральний арахноідіт з вираженим лікворо-гіпертензивним синдромом, вираженим вестибуло-атактичним синдромом центральною вестибулярною дисфункцією ІІІ ст., стійко вираженим цефалгічним синдромом. Гіпертонічна хвороба І-ІІ ст. Дифузний кардіосклероз СНІ, що підтверджено військово-обліковими та медичними документами.

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено факт отримання позивачем поранень, контузії і захворювань, що призвели до інвалідності, внаслідок виконання ним обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 17 березня 2016 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість повернення документів на доопрацювання Міністерством оборони України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з підстави відсутності документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

На думку суду, відповідачу було достатньо подано доказів в підтвердження отримання позивачем поранення в країнах, де велись бойові дії, відповідно, достатньо підстав для прийняття позитивного для позивача рішення.

Відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, з метою належного захисту прав позивача, Міністерство оборони України слід зобов`язати прийняти рішення за результатами розгляду питання про виплату (або відмову у виплаті) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності після звільнення з військової служби, з урахуванням висновків даного рішення суду.

Щодо посилань відповідача на пропущення позивачем встановленого законом строку звернення до суду, суд зазначає, що надані позивачем в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду: виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого за період з 26 січня 2016 року по 13 лютого 2016 року; консультативні висновки Державної установи «Інститут отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка Національної Академії медичних наук №3052/15 від 31 січня 2017 року, від 22 лютого 2018 року, від 21 лютого 2019 року та від 05 березня 2019 року; консультаційний висновок спеціаліста та численні листки непрацездатності в кількості 15 шт. за період з 26 січня 2016 року по 13 лютого 2019 року, - дають суду підстави для визнання причин пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом поважними.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями ст.ст.2, 3, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати пункт 74 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 12 серпня 2016 року №58 щодо повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання.

3. Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІІ групи з 15 березня 2016 року, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Добрівська Н.А.