Справа № 1.380.2019.002315
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року м. Київ № 1.380.2019.002315

Окружний адміністративний суд м. Києва, у складі судді Вєкуа Н.Г, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Управління Держпраці у Чернівецькій області до «Локомотивне депо Чернівці» про застосування заходів реагування-

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Управління Держпраці у Чернівецькій області (58003, м. Чернівці, вул. Зелена,3) до "Локомотивного депо Чернівці" (58000, м. Чернівці, вул. Білоруська, 25-Ж), в якому просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до: "Локомотивне депо Чернівці", шляхом повного зупинення роботи (виробництва) - компресора повітряного, інвентарний номер № 278, який знаходиться м. Чернівці, вул. Білоруська, 25-Ж, до усунення виявлених порушень.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 14 червня 2019 року справу було передано за підсудністю Окружному адміністративному суду м. Києва.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 12.07.2019 року дану адміністративну справу передано на розгляду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Вєкуа Н.Г.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 липня 2019 року справу прийнято до свого провадження суддею Вєкуа Н.Г., визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що за результатами проведеної перевірки «Локомотивне депо Чернівці» було виявлено, що відповідачем порушено вимоги нормативно - правових актів з охорони праці, що створює загрозу життю та здоров`ю працівників підприємства.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що до моменту проведення перевірки позивачем було зупинено експлуатацію компресора повітряного інв № 278, тому на момент проведення перевірки були відсутні підстави для застосування заходів реагування.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив та пояснення третьої особи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до направлення на проведення перевірки за № 28 від 04 січня 2019 року, виданого на підставі наказу Управління Держпраці у Чернівецькій області № 652 від 14 грудня 2018 року «Про планову перевірку «АТ «Укрзалізниця», посадовими особами Держпраці у Чернівецькій області було проведено плановий захід з 14.01.2019 по 25.01.2019 року.

На виконання вимог направлення на перевірку та наказу Управління Держпраці у Чернівецькій області, посадовими особами відповідача був складений акт перевірки № 02/259-001 від 25 січня 2019 року.

В ході проведення планової перевірки в розділі за № 5 акту перевірки суб`єкта господарювання було зафіксовано 44 порушення нормативно-правових актів з охорони праці.

Зокрема підпунктом 31 зазначено, що не справна автоматика безпеки компресора повітряного, обліковий номер №278, який встановлений в автоматному цеху, що є порушенням п. 13 глави 4 розділ 7 «Правила охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском НПАОП 0.00-1.81-18».

У зв`язку із виявленими порушеннями, зазначеними у пункті №31 акту перевірки суб`єкта господарювання було попереджено про необхідність негайного зупинення робіт (виробництва) компресора повітряного інв №78.

В зв`язку із тим, що відповідачем не було усунуто виявлене порушення, а позивач, вважаючи, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, останній звернувся до суду з відповідним позовом про застосування заходів реагування.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до норм статті 1 вказаного Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

У відповідності до статті 38 Закону України "Про охорону праці" державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Приписами норми частини першої статті 39 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, зокрема, мають право видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов`язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об`єктів підвищеної небезпеки, а також забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

У відповідності до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з пунктом 7 Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 16 пункту 4 Положення передбачено, що Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці, навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Абзацом 1 частини п`ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Частиною сьомої статті 7 цього Закону передбачено, що на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

З аналізу наведених вище положень слідує, що підставою для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування є виявлення органом нагляду (контролю) порушення вимог законодавства, про що зазначається в акті перевірки.

Як було встановлено судом, під час перевірки «Локомотивного депо Чернівці» з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, позивачем встановлено порушенням вимог Закону України "Про охорону праці".

Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

Проведеною перевіркою було виявлено, зокрема несправність автоматики безпеки компресора повітряного інвентарний номер 278, який встановлений в автоматному цеху, що є порушенням пункту 13 глави 4 розділу 7 «Правила охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском НПАОП 0.00-1.81-18».

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, суд зазначає наступне.

По-перше, суд вважає за потрібне зазначити, що належним відповідачам у даній справі є акціонерне товариство «Українська залізниця». Вказані висновки суду ґрунтуються на наступних обставинах.

Відповідно до п. 1 ст. 43 КАС України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, підприємствами, установами організаціями.

Як зазначає відповідач та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, згідно наказу №133/од від 21.02.2019 АТ «Українська залізниця» регіональна філія «Львівська залізниця» про затвердження положень про службу локомотивного господарства та підпорядковані їй підрозділи, зазначений позивачем відповідач - «Локомотивне депо Чернівці» є виробничим структурним підрозділом регіональної філії «Львівська залізниця», яка в свою чергу є відокремленим підрозділом юридичної особи - акціонерного товариства «Українська залізниця», та відповідно не має статусу юридичної особи.

Зазначене також підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який міститься в матеріалах справи.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження АТ «Українська залізниця»: 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5.

Вказані обставини були також встановлені у підготовчому судовому засіданні 14.06.2019 року Львівського окружного адміністративного суду, в зв`язку із чим, дана справа була передана за територіальною підсудністю Окружному адміністративному суду м. Києва.

Таким чином, суд вважає, що належним відповідачем у даній справі слід вважати акціонерне товариство «Українська залізниця».

Відносно заявлених позовних вимог, суд не погоджується із висновками позивача, викладеними в акті перевірки від 25.01.2019 року, з огляду на наступні факти.

Так, у п. 31 розділу V «Порушення вимог законодавства, які було виявлено під час перевірки» вказано порушення: «несправна автоматика безпеки компресора повітряного інв №278, що встановлений в автоматному цеху, що є порушенням п. 13 глава 4, розділ - 7 «Правила охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском НПАОП 0.00-1.81-18».

Проте, відповідачем під час перевірки не було взято до уваги той факт, що 11.01.2019 року працівником служби охорони праці виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо Чернівці» ОСОБА_2 було складено припис №3/19 майстру автоматного цеху ОСОБА_1 , яким заборонено експлуатацію (виконання робіт) компресора повітряного інв. № 278 та приміщення (компресорна).

Вказаний припис було виконано, що підтверджується наказом начальника депо від 16.01.2019 року №31, яким виведено з експлуатації зазначений компресор.

Копії припису та наказу були надані посадовим особам Держпраці, які брали участь у проведенні перевірки.

Про те, що вказаний компресор фактично не функціонував, контролюючому органу було достеменно відомо під час проведення перевірки, оскільки в розділі ІІІ акту перевірки від 25.01.2019 року про це було зазначено.

Відтак, встановлене під час проведення перевірки порушення, зазначене у п. 31 акту перевірки від 25.01.2019 року, було самостійно виявлено та усунено відповідачем ще до початку проведення перевірки, відтак у позивача були відсутні підстави для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи (виробництва) компресора повітряного інвентарний номер №278, який знаходиться: м. Чернівці, вул. Білоруська, 25-Ж.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги відсутність доказів, які б спростовували доводи відповідача, викладені у відзиву на адміністративний позов, позивачем до суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову Управління Держпраці у Чернівецькій області (58003, м. Чернівці, вул. Зелена,3) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги

Суддя Н.Г. Вєкуа