Справа № 442/2091/20
Суддя: Гарасимків Л. І.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/2091/20
Провадження №2-а/442/37/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області про скасування постанови серії ЕАК №2128295 від 18.02.2020р. про притягнення до адміністративної відповідальності ( подана в порядку ст.286 КАС України),-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області про скасування постанови серії ЕАК №2128295 від 18.02.2020р. про притягнення до адміністративної відповідальності ( подана в порядку ст.286 КАС України).

В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що Постановою сержанта поліції Мішустіна Є.Е. Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області серія ЕАК № 2128295 від 18.02.2020 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАГІ за те, що він, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110218 д.н.з. НОМЕР_1 , 18 лютого 2020 року, о 23.40 год. в м.Дрогобичі по вул.Стрийській, здійснив рух на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, не занявши правого краю на проїзній частині при відсутності інших транспортних засобів на ній, чим порушив вимоги п.п 11.5 ПДР України. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною, а тому у нього виникла необхідність звернутися до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак від нього надійшла заява, в якій просить слухати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач - представник Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області в судове засідання не з`явився, а тому суд розглянув справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів по справі.

Що дає суду відповідно до ст.229 КАС проводити судовий розгляд без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Беручи до уваги пояснення позивача та дослідивши письмові докази подані сторонами, суд встановив слідуюче :

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2128295 від 18.02.2020року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді сплати штрафу на користь держави в сумі 425 грн.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини 2 статті 122 КУпАП України, передбачає порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353- XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

Статтею ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з абз. 2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді сирам про адміністративне правопорушення зобов`язаний з ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною ч.І ст.283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Частиною 2 цієї статті визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак): технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на учасгь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом взято до уваги той факт, що крім постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, інших доказів вчинення останнім адміністративного правопорушення не має, доказів фіксації правопорушення за допомогою технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозанису, тобто зафіксоване в автоматичному режимі, також не має, такі дані і відсутні у самій постанові.

Крім того відповідно до п.11 ч.І ст.23 Закону України « Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, якг підтверджується належними доказами.

Верховний Суд України у постанові від 26.04.2018 року №338/1/17 роз`яснив. що візуальне спостереження за дотримання правил дорожнього руху працівниками органів Національної поліції, може бути доказом у справі лише у тому випадку, коло воно зафіксоване у встановленому законом порядку, а для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України, відповідач відповідно до ст.251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки, отже постанова серія ЕАК № 2128295 від 18.02. 2020 року є необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків сержанта фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально чи процесуального права.

Частиною 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини (тяжких наслідків не настало), майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутись, до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст.72 КАС України в адміністративних справах, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, ті інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судом враховано на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи викладене, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та представлені останнім письмові докази зокрема, Постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2128295 від 18.02.2020року, не містить належні та допустимі докази винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, а тому суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, тому на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення слід закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи всі факти, суд при розгляді адміністративного позову на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та може змінити вид адміністративного стягнення в межах відповідальності передбаченої за відповідне порушення, однак, щоб це стягнення не було посилено, а відтак, суд дійшов висновку про скасування постанови серії ЕАК №2128295 від 18.02.2020р.

Керуючись ст.ст. 10, 72, 241 КАС України, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Постанову серії ЕАК №2128295 від 18.02.2020р., винесену сержантом поліції Мішустіним Є.Е. Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вчинені правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, скасувати.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів після його проголошення до Восьмого Апеляційного Адміністративного суду.

Суддя Гарасимків Л.І.