Справа № 234/22099/19
Суддя: Лутай А. М.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/35/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Лутай А.М.

за участю: секретаря судового засідання - Пагуліч Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області сержанта поліції Жихарева Олександра Васильовича про визнання постанови серія ЕАК №1876109 від 18.12.2019р незаконною та її скасування, третя особа: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 28.12.2019р звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що постановою серії ЕАК №1876109 від 18.12.2019р на нього накладено адміністративне стягнення за ст.122 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255грн. Згідно оскаржувнаої постанови він, близько 12.12 години, керував транспортним засобом марки Шкода Октавія, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вулиці Космічна 140 у м.Запоріжжя, порушив вимоги правил дорожнього руху, а саме нібито не зменшив швидкість не зупинився та не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішоходного переходу. Дану постанову вважає незаконною, винесеною за відсутності події та складу правопорушення, розгляд справи проведений з порушенням права на захист та порушенням презумпції невинуватості. Зазначив, що під час розгляду справи були порушені його права передбачені ст.268 КУпАП, оскільки обставини та суть правопорушення зазначені в постанові не відповідають змісту п.18.1 ПДР, згідно якого: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Висновок про "не зменшення швидкості" є припущенням інспектора та не ґрунтується на будь- яких об`єктивних доказах, оскільки швидкість транспортного засобу не вимірювалась при звичайному русі ТЗ та при наближенні до переходу. Вважає, що висновок інспектора про створення перешкоди чи небезпеки пішоходу також є припущенням, так як приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за нібито скоєне адміністративне правопорушення інспектор в постанові не зазначив дані пішохода, для якого була створена така перешкода чи небезпека, не опитав цього пішохода і не зазначив будь-яку особу із статусом потерпілого. Крім того, зазначає, що під час складання постанови, він ( ОСОБА_1 ) оспорював допущене правопорушення і накладення адміністративного стягнення, посилаючись на відсутність події та складу правопорушення. Однак, інспектор Жихарев О.В., відповідач у справі, ці заперечення не прийняв до уваги. Таким чином в оскаржуваній постанові не зазначено будь-яких доказів порушення ним ( ОСОБА_1 ) правил дорожнього руху. Просить постанову серії ЕАК №1876109 від 18.12.2019р про накладення на нього ( ОСОБА_1 ) адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255грн, визнати незаконною та скасувати; провадження по адміністративній справі у зв`язку відсутністю події та складу правопорушення закрити.

Позивач ОСОБА_1 вимоги свого адміністративного позову підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач Жихарев О.В., а також представник третьої особи у судове засідання не з`явилися за невідомими суду причинами. Про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, відповідача та представника третьої особи, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Встановлено, що 18 грудня 2019 року поліцейським роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області сержантом поліції Жихаревим Олександром Васильовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія ЕАК №1876109, згідно до якої у м.Запоріжжя, по вул.Космічна, 140, близько 12 год. 12 хв., ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Шкода Октавія, державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.18.1 ПДД України не зменшив швидкість, не зупинився та не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00грн.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст.77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.п.18.1 Правил дорожнього руху України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Положення п.18.1 Правил варто трактувати у злагодженому взаємозв`язку, як, власне, і всі норми ПДР. Зустріч на пішохідному переході транспортного засобу та пішохода може створити якщо не небезпеку, то перешкоду, оскільки при досить значному наближенні автомобіль змусить пішохода збільшити швидкість чи змінити траекторію руху. Якщо подивитися на тлумачення поняття «дати дорогу» у п. 1.10 ПДР, то якраз такий підхід в ньому і закріплений: «дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість».

Але, в п.18.1 ПДР вимога зменшення швидкості чи зупинки ставиться під умову: пішоходи перебувають безпосередньо на пішоходному перехероді; їм може бути створена перешкода чи небезпека. Отож, дане положення варто розглядати так, що якщо об`єктивно не виникає жодних сумнівів щодо того, що транспортний засіб може проїхати вільно, не зачепивши і не створивши перешкод для пішохода, він може продовжувати рух.

Слід також зауважити, що п.4.14 ПДР на пішохода також покладено обов`язок не виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, а також не виходити і не вибігати раптово на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

З наданої копії постанови про адміністративне правопорушення серія ЕАК №1876109, убачається, що приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєне адміністративне правопорушення, відповідач упостанові не зазначив дані пішохода, для якого була створена така перешкода чи небезпека, не опитав цього пішохода і не зазначив будь-яку особу із статусом потерпілого. Тобто, відповідачем навіть не задукоментовані з цього приводу свідчення пешоходів, яким, діями позивача, начебто створені перешкоди у русі чи небезпека.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення позивачем вимог п.п.18.1 ПДР, та відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин постанова серії ЕАК №1876109 від 18.12.2019р про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП винесена безпідставно, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню, вказану постанову слід скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.9, 12, 72-78, 241-246, 283, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області сержанта поліції Жихарева Олександра Васильовича про визнання постанови серія ЕАК №1876109 від 18.12.2019р незаконною та її скасування, третя особа: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1876109 від 18 грудня 2019 року, складену поліцейським роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області сержантом поліції Жихаревим Олександром Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Лутай А.М.