Справа № 685/3/20
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 685/3/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Самойлович А.П.

Суддя-доповідач - Кузьменко Л.В.

16 квітня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Кузьмишина В.М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Поліщука Віталія Васильовича на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2020 року (рішення ухвалене суддею Самойловичем А.П. 18.02.2020 року в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Поліщука Віталія Васильовича про скасування постанови від 30 грудня 2019 року серії ЕАК № 1922562,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просив:

- скасувати постанову серії ЕАК №1922562 від 30.12.2019 року, винесену молодшим лейтенантом поліції першого батальйону другої роти УПП в Житомирській області Поліщуком Віталієм Васильовичем, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП і накладено штраф в розмірі 340 грн.

На обґрунтування позовних вимог покликався на те, що він приписів п.31.4.3 Правил дорожнього руху України не порушував, оскільки вказаним пунктом Правил відповідальність передбачена за несправність лівої фари в режимі ближнього світла, натомість у його автомобілі на момент зупинення інспектором поліції не горіла права фара, несправність якої позивачем усунуто на стоянці.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18.02.2020 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції скасував постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №326504, винесену 30 грудня 2019 року серії ЕАК №1922562 поліцейським роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Поліщуком Віталієм Васильовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП та закрив справу у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати судове рішення у справі як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове про відмову в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що молодший лейтенант поліції першого батальйону другої роти УПП в Житомирській області Поліщук Віталій Васильович обґрунтовано виніс спірну постанову, оскільки 30 грудня 2019 року позивач, керуючи транспортним засобом DAF XF 105.410 номерний знак НОМЕР_1 у темну пору доби з несправними зовнішньосвітловими приладами, а саме не горіла права фара у режимі ближнього світла, чим порушив вимоги п.31.4.3 ПДР України.

Відзив від позивача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

З матеріалів справи встановлено, що постановою серії ЕАК № 1922562 від 30.12.2019 року, винесеної молодшим лейтенантом поліції першого батальйону другої роти УПП в Житомирській області Поліщуком В.В. Вознюка Володимира Павловича притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. У постанові зазначено, що позивач ОСОБА_1 30.12.2019 року о 17 год. 31 хв. на 236 км а/д Київ-Чоп керував автомобілем «DAF XF 105.410» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому не працювала права фара в режимі ближнього світла у темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 «в» ПДР України.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи не підтверджується факт порушення позивачем п.31.4.3 ПДР України, оскільки відповідальність, передбачена ч.1 ст.121 КУпАП України наступає, зокрема, за умови керування транспортним засобом з несправними зовнішніми світловими приладами - не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла (п.31.4.3 "в" ПДР України), проте в автомобілі, яким кермував позивач, не працювала права фара в режимі ближнього світла у темну пору доби, що вказує на помилку інспектора при кваліфікації дій водія ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі-ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 30.12.2019 року о 17 год. 31 хв. на 236 км а/д Київ-Чоп керував автомобілем «DAF XF 105.410» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому не працювала права фара в режимі ближнього світла у темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 «в» ПДР України, за що молодшим лейтенантом поліції першого батальйону другої роти УПП в Житомирській області Поліщуком В.В. винесено постанову серії ЕАК №1922562 від 30.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Копію постанови ОСОБА_1 вручено в той же день.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено ст. 245 КУпАП, є : своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Підпунктом «а» пункту 2.3 розділу 2 ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

Так, відповідно до приписів п.п.31.4.3 «в» п.31.4 розділу 31 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, з несправними зовнішніми світловими приладами - не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

З урахуванням змісту вказаного пункту ПДР колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо відсутності в діях позивача складу адмінправопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУаАП, оскільки заборона експлуатації транспортного засобу застосовується за умови несправності лівої фари в режимі ближнього світла.

Слід також зазначити, що відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

При цьому, за змістом ст.286 КАС України, постанова у справі про адміністративне правопорушення є рішенням суб`єкта владних повноважень у правовідносинах щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони : 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень, яким є відповідач у справі, повинен системно застосовувати положення законодавства за конкретних, встановлених в ході розгляду справи, обставин.

З урахуванням приписів ч.2 ст.258 КУпАП, якою органи Національної поліції України звільнені від обов`язку складати протокол про адміністративне правопорушення, покликання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення і перелік яких визначено ст.251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

В іншому випадку, в разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення покликання на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені ст.251 КУпАП), які відповідно до ст.252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності їх відображення у постанові.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувана постанова не містить посилань на перелічені статтею 251 КУпАП докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, такі відсутні і в матеріалах справи, а також не надані як суду першої, так і апеляційної інстанції.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що копію ухвали про відкриття провадження та призначення до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 від 09.01.2020 року у справі, відповідач отримав 27.01.2020 року, проте лише 17.02.2020 року надіслав клопотання про долучення до матеріалів справи диска з відеофіксацією події (клопотання надіслано електронною поштою без диска, зазначеного в додатках), поштою вказане клопотання до суду першої інстанції надійшло 21.02.2020 року, тобто після розгляду справи судом та винесення рішення у справі.

Колегією суддів апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського, наданий відповідачем, та встановлено, що на зазначеному відеозаписі не зафіксовано факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, а зафіксовано лише процедуру розгляду справи. При цьому інспектором поліції повідомлено позивачу, що допущене ним порушення ПДР полягає у керуванні транспортним засобом, у якому не працювала права фара в режимі ближнього світла у темну пору доби.

Колегія суддів зазначає, що відеозапис, який було долучено стороною відповідача на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом з огляду на те, що оскаржувана постанова ЕАК №1922562 від 30.12.2019 року не відповідає приписам частини 3 статті 283 КУпАП, де передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, у постанові в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Зазначене, узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі №524/9716/16-а.

Колегія суддів звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наданих сторонами на час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Поліщука Віталія Васильовича залишити без задоволення, а рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 квітня 2020 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Кузьмишин В.М. Сторчак В. Ю.