Справа № 460/3793/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/3793/19 пров. № А/857/2999/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Комунального підприємства «Екосервіс» Сарненської міської ради Рівненської області на ухвалу судді Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Екосервіс» Сарненської міської ради Рівненської області до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання дій протиправними, скасування податкового повідомлення-рішення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Дорошенко Н.О.,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

ВСТАНОВИВ:

КП «Екосервіс» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому просило визнати протиправними дії уповноважених посадових осіб відповідача в частині встановлення порушень вимог Податкового кодексу України, застосовування штрафних санкцій і прийняття податкового повідомлення-рішення від 16.08.2019 року № , та скасувати вказане податкове повідомлення-рішення.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року позовну заяву було залишено без руху в зв`язку з тим, що вона не відповідає вимогам ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Суддя зазначив, що згідно з ч. 3 ст. 161 цього Кодексу до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. КП «Екосервіс» звернулося до суду з позовом про визнання протиправними дії уповноважених посадових осіб Головного управління ДФС у Рівненській області в частині встановлення порушень вимог Податкового кодексу України, застосовування штрафних санкцій та прийняття стосовно нього податкового повідомлення-рішення від 16.08.2019 року № , що є вимогою немайнового характеру. Водночас, позивач просить також скасувати дане податкове повідомлення-рішення, яким до нього застосовано штраф у сумі 55089,41 грн., що є вимогою майнового характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Підпунктом 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 цього Закону встановлено, що розмір судового збору за подання адміністративного позову: майнового характеру, який подано юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру, який подано юридичною особою становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу для працездатних осіб в розрахунку на місяць станом на 1 січня 2019 року становить 1921,00 грн. Відтак, на думку судді, за подання позову, який містить одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, позивачу слід сплатити судовий збір в сумі 3842,00 грн (1921,00 грн. х 2). Проте, згідно з платіжним дорученням від 29.11.2019 року № 2735 КП «Екосервіс» за подання даного позову сплатило лише 1921,00 грн. За таких обставин суддя дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом подання документа про сплату судового збору в сумі 1921,00 грн.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвала мотивована тим, що з повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію ухвали судді від 06.12.2019 року про залишення позовної заяви без руху КП «Екосервіс» отримало 23.12.2019 року, однак станом на 27.01.2020 року не усунуло недоліків, зазначених у цій ухвалі, а саме не подало суду документа про сплату судового збору в розмірі 1921,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, це є підставою для повернення позовної заяви.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач. Вважає, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, і суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення питання. Просить ухвалу скасувати, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що вимога про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права, зокрема, рішення, яке є наслідком протиправності таких дій, є однією вимогою. Тому, на переконання апелянта, суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що поданий ним позов містить дві позовні вимоги - одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, та, відповідно, що за подання позову слід сплатити судовий збір як за дві окремих вимоги.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, на яку посилається суд першої інстанції, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як описано вище, у поданій позовній заяві КП «Екосервіс» просило суд визнати протиправними дії уповноважених посадових осіб Головного управління ДФС у Рівненській області в частині встановлення порушень вимог Податкового кодексу України, застосовування штрафних санкцій і прийняття податкового повідомлення-рішення від 16.08.2019 року № , та скасувати вказане податкове повідомлення-рішення.

В свою чергу, суддя суду першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліком вказаної скарги вказав те, що позивач заявив кілька позовних вимог (одну майнового і одну немайнового характеру), проте судовий збір у розмірі 1921,00 грн. сплачений лише за одну з цих вимог.

Колегія суддів вважає дані висновки судді суду першої інстанцій помилковими, зважаючи на таке.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання протиправними дій та/чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тощо.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Системний аналіз наведених вище положень Закону України «Про судовий збір» та ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, на думку колегії суддів, дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений Верховним Судом у постанові від 12.11.2019 року у справі № 640/21330/18.

Як встановив суд і описано вище, КП «Екосервіс» згідно з платіжним дорученням від 29.11.2019 року № 2735 за подання даного позову сплатило судовий збір в розмірі 1921,00 грн., тобто в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (з врахуванням ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», якою встановлено, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу для працездатних осіб в розрахунку на місяць станом на 1 січня 2019 року становить 1921,00 грн.), оскільки позивач фактично заявив одну позовну вимогу, за яку і був сплачений судовий збір, а не дві, як помилково зазначив суддя суду першої інстанції, так як вимога про визнання протиправними дій посадових осіб Головного управління ДФС у Рівненській області в частині встановлення порушень вимог Податкового кодексу України, застосовування штрафних санкцій і прийняття податкового повідомлення-рішення від 16.08.2019 року № , є передумовою для застосування інших способів захисту порушеного права, а саме скасування цього податкового повідомлення-рішення.

Відповідно, висновок судді суду першої інстанції про те, що за подання даної позовної заяви КП «Екосервіс» має сплатити судовий збір в розмірі 3842,00 грн (1921,00 грн. х 2) як за дві окремих позовних вимоги (одну майнового і одну немайнового характеру), на думку колегії суддів, є помилковим.

Також колегія суддів вважає, що неправильно визначивши кількість позовних вимог, суддя суду першої інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги у зв`язку з невиконанням вимог щодо усунення недоліків апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що такі обставини, як правильне визначення суті спору, кількості позовних вимог тощо та як наслідок визначення розміру судового збору, який підлягає сплаті за пред`явлення цих вимог, безпосередньо впливають на можливість позивача усунути відповідні недоліки, які вказуються в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, дане питання є особливо актуальним з врахуванням того, що відповідно до положень ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, ухвала про залишення позовної заяви без руху апеляційному оскарженню не підлягає, отже, позивач у випадку незгоди з висновками, викладеними в такій ухвалі, не мав можливості захистити своє право шляхом її оскарження.

Враховуючи описані вище обставини та норми законодавства, колегія суддів вважає, що суддя суду першої інстанції, постановивши оскаржену ухвалу від 27.01.2020 року про повернення позовної заяви КП «Екосервіс», суттєво порушив норми процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому її слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Екосервіс» Сарненської міської ради Рівненської області задовольнити.

Ухвалу судді Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року про повернення позовної заяви у справі № 460/3793/19 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 15 квітня 2020 року