Справа № 1.380.2019.002239
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.002239
У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю

16 квітня 2020 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кухар Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання позивача про встановлення судового контролю у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м.Львова про зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляює самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м.Львова про зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.

09.04.2020 року представник позивача звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з заявою про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати звіт про виконання судового рішення Львівського окружного адміністративного суду.

Заяву обґрунтовує, тим що позивачем отримано виконавчий лист та направлено його на виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області з метою виконання та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області сплаченого позивачем судового збору в сумі 768,40 гривень. В добровільному порядку Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області рішення суду в частині виплати судових витрат не виконало. Листом від 10.09.2019 року Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області повідомило, що виконання вище вказаного листа поставлено на чергу в залежності від передбачення на наступні бюджетні періоди коштів на виконання такого роду зобов`язань. Таким чином, вказано, що рішення суду буде можливо виконано на наступні роки. На даний час вищевказаний виконавчий лист а відповідно і рішення суду не виконані в частині повернення позивачу судового збору. Вважає, що такі діяння відповідача є порушенням прав позивача та підлягають судовому захисту.

Суд при прийнятті ухвали виходив з наступного.

Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області 10.09.2019 року на заяву представника позивача від 22.08.2019 повідомило, що виконавчий лист Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 по справі № 1.380.2019.002239 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області судового збору на користь ОСОБА_1 прийнято до виконання.

Відповідно до п. 33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок виконання рішень суду), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 45, зі змінами), Головним управлінням Казначейства вжито всіх заходів щодо забезпечення виконання поданого виконавчого документа відповідно до норм Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон) та Порядку виконання рішень суду, а саме внесено відповідні відомості до Реєстру судових рішень АС «Є-Казна» WEB за КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» по третій черзі заборгованості відповідно до п. 3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону.

Одночасно представника позивача поінформовано, що бюджетні асигнування на погашення заборгованості за даною категорією судових рішень визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік, а погашення самої заборгованості здійснюється Державною казначейською службою України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6) на підставі поданих рішень в порядку черговості.

Для забезпечення виконання судових рішень, що гарантовані державою, Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено асигнування у розмірі 600000000,00 грн., за рахунок яких планується перерахувати кошти відповідно до виконавчих документів, які знаходяться на виконанні в Державній казначейській службі України за бюджетною програмою «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» та відносяться до першої черги.

Зважаючи на зазначене, даної суми недостатньо для погашення у 2019 році заборгованості за поданим виконавчим документом. Відтак, виплата належних Вашому довірителю коштів, на підставі поданого виконавчого документа, буде здійснена у наступних бюджетних періодах, після виконання Казначейством усіх виконавчих документів, що відносяться до першої та другої черги заборгованості.

Окрім цього зазначено, що Казначейство за своєю суттю є обслуговуючим банком, функції якого, у даному випадку, фактично зводяться до технічного виконання рішень суду - безпосереднього перерахування коштів на рахунки стягувачів. Міністерство фінансів України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, до повноважень якого відповідно до пункту 2 статті 32 Бюджетного кодексу України та підпункту 12 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів належить складання проекту закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Таке положення отримало нормативне продовження у частині першій статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», зокрема виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Поряд із цим відповідно до пункту 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Наведений пункт прийнято у розвиток абзацу другого підпункту 1 пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, відповідно до якого «рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України… Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень…».

Ще одна особливість закріплена у частинах першій - третій статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Так, у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, а з державного підприємства або юридичної особи нараховується державним виконавцем протягом п`яти днів з дня отримання ним повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, про перерахування коштів, крім випадку, коли кошти перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Отже, незважаючи на те, що судові рішення мають обов`язковий характер, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» створено додатковий механізм їх гарантування. Так, частина перша статті 2 передбачає, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державні підприємство, установа, організація.

З аналізу вищенаведених норм діючого законодавства слід дійти висновку, що рішення про стягнення судового збору з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються виключно органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Рішенням суду від 23.05.2019 у справі № 1.380.2019.002239 стягнуто на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Резолютивна частина рішення не містить зобов`язання відповідача повертати позивачеві сплачений судовий збір, тобто рішення в цій частині не є рішенням зобов`язального характеру.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що у випадку невиконання Державною казначейською службою України (її органу) рішення суду про стягнення судового збору та судових витрат де відповідачами є органи Пенсійного фонду України звернення до суду повинно відбуватися у позовному провадженні шляхом подання позову до Державної казначейської служби України (її органу), а не шляхом зобов`язання органу Пенсійного фонду України подати звіт про виконання судового рішення про стягнення з нього судового збору, оскільки Пенсійний фонд України не є виконавцем судового рішення про стягнення судового збору та судових витрат, виконання такого рішення законом покладено на Державну казначейську службу України (її орган).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області вчинити дії подати звіт про виконання рішення суду справі № 1.380.2019.002239 в частині стягнення на користь позивача судових витрат слід відмовити, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не є виконавцем рішення у цій частині.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви позивача про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення у справі № 1.380.2019.002239 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Згідно з ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 256 КАС України.

Суддя Кухар Н.А.