Справа № 300/432/20
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" квітня 2020 р. справа № 300/432/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Окуневич М.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про скасування рішення від 11.11.2019 №21, зобов`язання зарахувати позивачу до пільгового стажу період роботи з 04.08.1980 по 25.03.1983 паяльщиком, з 25.03.1983 по 30.10.1991 цокольщиком (пайка електродів) в шкідливих умовах праці у Львівському заводі низьковольтних електроламп виробничого об`єднання "Іскра" та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 12.08.2019.
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач 12.08.2019 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 при зниженому віці, подавши всі необхідні документи про стаж та заробіток для її призначення. Однак, 11.11.2019 відповідач прийняв рішення №21 про відмову позивачу у призначенні даної пенсії, з підстав, що позивачем не надано пільгової довідки для підтвердження стажу роботи за Списком №2 за період 1980-1991 роки. Вважаючи вказану відмову протиправною, оскільки відповідач не зарахував до стажу роботи на пільгових умовах за Списком №2 підтверджений необхідними документами період роботи позивача з 04.08.1980 по 25.03.1983 паяльщиком, з 25.03.1983 по 30.10.1991 цокольщиком (пайка електродів) в шкідливих умовах праці у Львівському заводі низьковольтних електроламп виробничого об`єднання "Іскра", позивач звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою суду від 16.03.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
02.04.2020 надійшов до суду відзив відповідача на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує щодо задоволення позову. Представник відповідача зазначив, що відсутні підстави для зарахування до стажу роботи на пільгових умовах за Списком №2 період роботи позивача з 04.08.1980 по 25.03.1983 паяльщиком, з 25.03.1983 по 30.10.1991 цокольщиком (пайка електродів) в шкідливих умовах праці у Львівському заводі низьковольтних електроламп виробничого об`єднання "Іскра", з підстав, що необхідно надати уточнюючу довідку зазначеного підприємства про пільговий характер роботи за вказаний період. Зважаючи на те, що позивач під час звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області такого документу не надав, відповідач вважає, що правомірно відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2. Представник відповідача просив суд в задоволенні позову відмовити.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
12.08.2019 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
11.11.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняло рішення №21 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, з підстав, що позивачем не надано пільгової довідки для підтвердження стажу роботи за Списком №2 за період 1980-1991 роки (а.с.10).
Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 , позивач з 04.08.1980 по 25.03.1983 працювала паяльщиком, з 25.03.1983 по 30.10.1991 цокольщиком (пайка електродів) в шкідливих умовах праці у Львівському заводі низьковольтних електроламп виробничого об`єднання "Іскра". Вказане також підтверджується копіями наказів: про прийняття на роботу №208к від 04.08.1980, про перейменування посади №82 від 25.03.1983 та про звільнення №162п від 31.10.1991 (а.с.11-19).
Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду, в якому просить суд скасувати рішення від 11.11.2019 №21, зобов`язати зарахувати позивачу до пільгового стажу період роботи з 04.08.1980 по 25.03.1983 паяльщиком, з 25.03.1983 по 30.10.1991 цокольщиком (пайка електродів) в шкідливих умовах праці у Львівському заводі низьковольтних електроламп виробничого об`єднання "Іскра" та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 12.08.2019.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Підстави надання пенсії особам за віком на пільгових умовах визначені статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Так, відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема, з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Також, порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників регламентований статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зокрема, згідно частини 1 вказаної статті, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Вимоги щодо обов`язкових норм пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначені також частиною 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та є аналогічними вимогам, зазначеним в статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за №383, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Суд зазначає, що встановлені обставини, положення норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку дають підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення в даному випадку у позивача права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списках № 2.
Зокрема, відсутність підтвердження вказаної обставини не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною зокрема у постанові від 21 лютого 2018 року в справі справа №465/1351/17.
Як встановлено, згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 , позивач з 04.08.1980 по 25.03.1983 працювала паяльщиком, з 25.03.1983 по 30.10.1991 цокольщиком (пайка електродів) в шкідливих умовах праці у Львівському заводі низьковольтних електроламп виробничого об`єднання "Іскра". Вказане також підтверджується копіями наказів: про прийняття на роботу №208к від 04.08.1980, про перейменування посади №82 від 25.03.1983 та про звільнення №162п від 31.10.1991 (а.с.11-19).
Отже, записами трудової книжки підтверджується факт перебування позивача на посаді паяльщика у період з 04.08.1980 по 25.03.1983 та цокольщика (пайка електродів) з 25.03.1983 по 30.10.1991 в шкідливих умовах праці у Львівському заводі низьковольтних електроламп виробничого об`єднання "Іскра" та виконання нею робіт.
Суд звертає увагу на те, що згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Статтею 82 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.
Необхідність уточнюючої довідки відповідач у відзиві обґрунтовує тим, що записи трудової книжки не містять таких даних, як галузь виробництва, технологічний цикл виробництва, не зазначається в яких умовах працювала особа та не вказано чи були такі особи зайняті певними роботами або на певних виробництвах протягом повного робочого дня, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їх номери, куди включається даний період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Також зазначає, що запис № 1 трудової книжки позивачки містить протиріччя таких понять "шкідливій сітці в збірний цех 02", а саме чи були шкідливими умови технологічного циклу виробництва в збірному цеху. Чинним на той період Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільговому розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, передбачена посада паяльщик по свинцю (свинцевопаяльщики) (розділ XXI "Загальні професії"), Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільговому розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 у розділі XVII "радіотехнічне виробництв" пунктом 1 передбачено посаду заварщики електровакуумних виробів та заливщики цоколів.
Вказані доводи відповідача не спростовують наявність пільгового стажу в позивача в спірний період роботи.
Крім того, відповідач не зарахував позивачу до загального стажу позивача спірний період роботи з підстав, що позивачем не надано пільгової довідки для підтвердження стажу роботи за Списком №2 за період 1980-1991 роки, проте в повідомленні про відмову у призначенні пенсії відповідач не обґрунтував причин, з яких ним не зараховано до пільгового стажу даний період.
Таким чином, повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, відповідач діяв необґрунтовано.
Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, з наведеного вище можна дійти висновку, що коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд може зобов`язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.
Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 14.06.2007 року у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» наголосив, що в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання.
Таким чином, наявна в суб`єкта повноважень свобода дій при прийнятті рішення в межах його повноважень не є абсолютною, а обмежена певними законодавчо встановленими рамками, якими, зокрема, визначаються підстави та необхідні умови прийняття певного рішення, зміст цього рішення, його альтернативні варіанти, а також перелік дій, які повинна вчинити особа для отримання певної вигоди внаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи, що повноваження Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області як суб`єкта владних повноважень та можливі варіанти рішень, які можуть прийматись за результатами розгляду заяви позивача чітко регламентовані нормами законодавства, суд дійшов до висновку, що слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №21 від 11.11.2019 та зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи з 04.08.1980 по 25.03.1983 паяльщиком, з 25.03.1983 по 30.10.1991 цокольщиком (пайка електродів) в шкідливих умовах праці у Львівському заводі низьковольтних електроламп виробничого об`єднання "Іскра" та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 12.08.2019.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №21 від 11.11.2019 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи з 04.08.1980 по 25.03.1983 паяльщиком і з 25.03.1983 по 30.10.1991 цокольщиком (пайка електродів) в шкідливих умовах праці у Львівському заводі низьковольтних електроламп виробничого об`єднання "Іскра", та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 12.08.2019.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 295 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.