Справа № 580/512/20
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року справа № 580/512/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2020р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі-позивач) з позовною заявою до Міністерства юстиції України (далі-відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо складення відповіді на звернення ОСОБА_1 від 03 грудня 2019 року не у чіткій відповідності до поставлених в ньому питань і доводів;

- зобов`язати Міністерство юстиції України повторно розглянути дане звернення та надати на нього відповідь у чіткій відповідності до поставлених питань і доводів.

В обґрунтування позовних вимог, викладених у позовній заяві, позивачем зазначено, що ним, в межах наданого права Законом України "Про звернення громадян", подано заяву від 03.12.2019р. до Міністра юстиції України із визначеним колом питань для розгляду, у відповідь на яку отримав відповідь від 24.12.2019р., в якій повідомлено про надання раніше відповіді по суті порушених заявником у зверненні питань. Вказане твердження позивач вважає помилковим, оскільки із наведеними у заяві від 03.12.2019р. питаннями звернувся до Міністра юстиції України вперше. Крім того, в порушення Закону №393/96-ВР, у листі не роз`яснено право на оскарження а сам лист підписаний не Міністром а заступником Міністра юстиції, яка є зацікавленою особою, оскільки сприяла розгляду протиправно внесеного подання про анулювання позивачу свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю. З урахуванням зазначеного, позивач вважає дії відповідача щодо розгляду його заяви протиправними, оскільки відповідь надана не у чіткій відповідності до поставлених у ній питань і доводів.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.02.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

06.04.2020р., до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник зазначив, що 14.11.2019р. Міністерством юстиції України отримано звернення ОСОБА_1 від 14.11.2019р., з проханням про розгляд питання щодо відновлення нотаріальної діяльності ОСОБА_1 , як приватного нотаріуса, на яку надано відповідь листом від 03.12.2019р. Разом з тим, 09.12.2019р. Мінюстом отримано чергове звернення, на яке, в свою чергу, надано відповідь по суті порушених питань листом від 24.12.2019р. Крім того, зазначено, що заступники Міністра юстиції наділені повноваженнями щодо розгляду звернень та правом їх підписувати, а ОСОБА_2 координує та контролює діяльність нотаріату та спрямовує діяльність Департаменту державної реєстрації та нотаріату. З урахуванням зазначеного, представник відповідача зазначив про правомірність дій відповідача щодо розгляду звернення позивача, в зв`язку з чим в задоволенні позову просили відмовити. Також у відзиві зазначено, що самопредставництво інтересів Міністерства юстиції України в судах України здійснює сектор судової роботи, яким отримано ухвалу про відкриття провадження - 29.03.2020р., в зв`язку з чим, беручи до уваги територіальну віддаленість державних установ, просили визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву на адміністративний позов.

13.04.2020р. до суду надійшла заява позивача про заперечення щодо поновлення строків на подачу відзиву, в обгрунтування якої зазначено, що відповідачем не обгрунтовано належним чином поважність заявлених причин пропуску, оскільки використання засобів електронного документообігу уможливило б отримання структурними підрозділами відповідача ухвали суду в день її отримання відповідачем. Разом з тим, звернуто увагу, що відповідачем не наведено будь-яких аргументів, що свідчили про наявність перешкод на оформлення на направлення відзиву юристами Мінюсту а не його структурного підрозділу, в зв`яку з чим просив відмовити відповідачу у визнанні поважними причин пропуску строку на подання відзиву.

Надавши оцінку посиланням позивача щодо необгрунтованісті поважності причин пропуску відповідачем строку на подачу відзиву, суд зазначає наступне.

Згідно ч.3 Розділу VI КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Судом встановлено, що 11 березня 2020 року Постановою Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СOVID-19» через спалах у світі коронавірусу з 12 березня до 3 квітня 2020 року в Україні вводиться карантин.

Також, у відповідності до інформації, зазначеної на урядовому порталі Кабінету Міністрів України, рішенням Уряду від 25 березня 2020р., продовжено загальнонаціональний карантин на 21 день - до 24 квітня включно.

Таким чином, оскільки внесеними змінами до КАС України продовжено строк, у тому числі, на подання відзиву на адміністративний позов на строк дії карантину, суд доходить висновку про врахування відзиву при ухваленні даного рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

14.11.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Міністра юстиції України із заявою у якій просив розглянути питання щодо відновлення його нотаріальної діяльності як приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу.

Листом Міністерства юстиції України від 03.12.2019р. №44893/39731-33-19/19.6.4 за підписом Заступника Міністра з питань державної реєстації О. Оніщук, повідомлено ОСОБА_1 , що рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 28.05.2019р. № 1 на підставі підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України" «Про нотаріат», у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій, анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 20.12.2010 за № 8327 на ім`я ОСОБА_1 .

Так, наказом Міністерства юстиції України «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 » від 18.06.2019р. № 1860/5 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 .

Разом з тим повідомлено, що відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про нотаріат» рішення про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю може бути оскаржено до суду та про те, що на день розгляду звернення до Міністерства юстиції України не надходило рішення суду щодо скасування вищезазначеного Рішення та Наказу.

03.12.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Міністра юстиції України із заявою у якій просив: скасувати наказ Міністерства юстиції України від 18.06.2019 № 1860/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого

ОСОБА_1 »; скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Черкаській області «Про припинення приватної нотаріальної діяльності та анулювання реєстраційного посвідчення, виданого ОСОБА_1 » від 10.07.2019 року №490/06; Повернути ОСОБА_1 свідоцтво на право зайняття нотаріальною діяльністю видане 20.12.2010 року Міністерством юстиції України за №8327; Повернути ОСОБА_1 реєстраційне посвідчення №85 від 20 квітня 2011 року про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності по Шполянському районному нотаріальному округу.

Листом Міністерства юстиції України від 24.12.2019р. №48992/Б-24014/19.6.4 за підписом Заступника Міністра з питань державної реєстації О. Оніщук, повідомлено ОСОБА_1 , що листом від 03.12.2019р. №44893/39731-33-19/19.6.4 було надано відповідь по суті порушених у черговому зверненні питань.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо неналежного розгляду його звернення від 03.12.2019р. - протиправними, звернувся з даним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Нормативно-правовим актом, що регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення є Закон України "Про звернення громадян" від 02.10.1996р. №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР).

Відповідно до ст. 3 Закону №393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно ст. 8 Закону №393/96-ВР, не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Відповідно до ст.ст. 14,15 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Згідно положень ст. 19 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, серед іншого, зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань.

Відповідно до пп. 33 п. 3 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014р. №228 (далі - Положення №228), одним із основних завдань Мінюсту є: організація розгляду звернень громадян з питань, пов`язаних із діяльністю Мін`юсту, його територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, а також стосовно актів, які ним видаються.

Суд, при вирішенні даного спору по суті, зазначає наступне.

Предметом розгляду даної справи є правомірність дій Міністерства юстиції України за наслідками звернення ОСОБА_1 від 03.12.2019р.

Так, як встановлено судом, 03.12.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Міністра юстиції України із заявою у якій просив: скасувати наказ Міністерства юстиції України від 18.06.2019 № 1860/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 »; скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Черкаській області «Про припинення приватної нотаріальної діяльності та анулювання реєстраційного посвідчення, виданого ОСОБА_1 » від 10.07.2019 року №490/06; Повернути ОСОБА_1 свідоцтво на право зайняття нотаріальною діяльністю видане 20.12.2010 року Міністерством юстиції України за №8327; Повернути ОСОБА_1 реєстраційне посвідчення №85 від 20 квітня 2011 року про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності по Шполянському районному нотаріальному округу.

Листом Міністерства юстиції України від 24.12.2019р. №48992/Б-24014/19.6.4 за підписом Заступника Міністра з питань державної реєстації О. Оніщук, повідомлено ОСОБА_1 , що листом від 03.12.2019р. №44893/39731-33-19/19.6.4 було надано відповідь по суті порушених у черговому зверненні питань.

Як вбачається судом, за наслідками розгляду заяви позивача від 14.11.2019р. щодо відновлення його нотаріальної діяльності як приватного нотаріуса, листом Міністерства юстиції України від 03.12.2019р. №44893/39731-33-19/19.6.4 за підписом Заступника Міністра з питань державної реєстації О. Оніщук, повідомлено ОСОБА_1 , що рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 28.05.2019р. № 1 на підставі підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій, анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 20.12.2010 за № 8327 на ім`я ОСОБА_1 . Так, наказом Міністерства юстиції України «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 » від 18.06.2019р. № 1860/5 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 . Разом з тим повідомлено, що відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про нотаріат» рішення про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю може бути оскаржено до суду та про те, що на день розгляду звернення до Міністерства юстиції України не надходило рішення суду щодо скасування вищезазначеного Рішення та Наказу.

З аналізу заяв позивача до Міністра юстиції України від 14.11.2019р. та 03.12.2019р., судом вбачається, що вказані звернення мали одну мету - відновити, порушене, протиправними, на думку позивача, діями органів юстиції, законне право позивача на здійснення ним нотаріальної діяльності.

Оцінюючи правомірність дій відповідача при розгляді звернення від 03.12.2019р., в контексті вимог встановлених до суб`єкта владних повноважень Законом №393/96-ВР, суд зазначає, що відповідачем надано відповідь по суті звернення позивача листом від 03.12.2019р. №44893/39731-33-19/19.6.4, в зв`язку з чим посилання відповідача на вказаний лист у відповіді від 24.12.2019р. суд вважає обгрунтованим, з огляду на порушення позивачем у заявах від 14.11.2019р. та 03.12.2019р. одного й того ж за своєю суттю питання.

З приводу посилань позивача на протиправність дій відповідача в частині не роз`яснення у листі від 24.12.2019р. права на оскарження, у відповідності до вимог Закону №393/96-ВР, суд зазначає, що у відповідності до абз.8 ч.1 ст. 19 Закону №393/96-ВР, органи державної влади зобов`язані у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Таким чином, обов`язок роз`яснення порядку оскарження має місце за наслідками прийнятого державним органом щодо заяви рішення.

З огляду на те, що листами від 03.12.2019р. та 24.12.2019р. відповідачем не прийнято жодних рішень, при цьому листом від 03.12.2019р. роз`яснено позивачу право оскарження до суду рішення про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, суд вважає вказане посилання позивача необгрунтованим.

З приводу посилань позивача щодо розгляду його заяви неналежною особою, оскільки розгляд здійснено не Міністром юстиції України а його Заступником, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.11 Положення №228, Мін`юст очолює Міністр, який призначається на посаду за поданням Прем`єр-міністра України і звільняється з посади Верховною Радою України.

Міністр має першого заступника, заступників, які призначаються на посаду та звільняються з посади Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України відповідно до пропозицій Міністра.

Згідно пп.24 п.12 Положення №228, Міністр визначає обов`язки першого заступника Міністра, заступників Міністра, розподіл повноважень Міністра між першим заступником Міністра та заступниками Міністра, які вони здійснюють у разі його відсутності.

Відповідно до п. 117 наказу Міністерства юстиції України від 07.06.2018 №1755/5 «Про затвердження Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України» (а.с.54), документи, що надсилаються підприємствам, установам, організаціям, громадянам, підписуються заступниками Міністра згідно з розподілом повноважень або керівниками структурних підрозділів відповідно до їх повноважень, крім таких, що потребують погодження з керівниками інших структурних підрозділів апарату Міністерства.

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 18.11.2019р. № 3349/к «Про розподіл повноважень між Міністром, першим заступником міністра, заступниками Міністра" (а.с.58), Заступник міністра з питань державної реєстрації ОСОБА_2 координує напрями роботи та спрямовує діяльність Департаменту державної реєстрації та нотаріату.

Відповідно до Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 № 923, у своїй діяльності Комісія керується Конституцією і законами України, актами президента України та Кабінету Міністрів України, цим Положенням, а також наказами Мін`юсту.

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 31.10.2019р. № 3856/7 «Про внесення змін до додатка до наказу Міністерства юстиції України від 18.10.2017 року №3876/7», до складу Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України входить ОСОБА_2 -заступник Міністра з питань державної реєстрації.

З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що здійснивши розгляд звернення ОСОБА_1 від 03.12.2019р. заступником Міністра з питань державної реєстації О. Оніщук, посадова особа Міністерства юстиції України діяла в межах наданих їй повноважень та у спосіб встановлений законом.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевказаного, суд доходить висновку про те що відповідачем, в ході розгляду даної справи, доведено правомірність дій при розгляді звернення ОСОБА_1 від 03.12.2019р., з огляду на що позовні вимоги суд вважає не обгрунтованими та в задоволенні яких належить відмовити.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України, судові витрати, зі сплати судового збору не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко