Справа № 420/2442/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/2442/19
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління ДФС в Одеській області ( далі відповідач) про визнання протиправними та скасування:

1) наказу Головного управління ДФС в Одеській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 7 червня 2018 року №4070 фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ;

2) рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 30.07.2018 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату ( неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в розмірі 965грн. 77 коп.;

3) рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 30.07.2018 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 11 173 грн. 80 коп.;

4) вимогу про сплату боргу ( недоїмки ) від 30.07.2018 року № Ф - в сумі 88 374 грн.

5) податкову вимогу від 22.08.2018 № 100409-17 в сумі 4 072 875 грн.

6) податкове повідомлення - рішення форми «ПС» від 30.07.2018 року № на суму штрафу в розмірі 218 (двісті вісімнадцять) грн. 44 коп:

7) податкове повідомлення рішення форми «ПС» від 30.07.2018 року № на суму штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп:

8) податкове повідомлення - рішення форми «ПС» від 30.07.2018 року № на суму штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп:

9) податкове повідомлення - рішення форми «III» від 30.07.2018 року № на суму штрафу в розмірі 7786 (сім тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 34 коп;

10) податкове повідомлення - рішення форми «Н» від 30.07.2018 року № на загальну суму штрафу в розмірі 10573 (десять тисяч п`ятсот сімдесят три) грн. 95 коп:

11) податкове повідомлення - рішення форми «Д» від 30.07.2018 року № на суму штрафу в розмірі 45 (сорок п`ять) грн. 44 коп;

12) податкове повідомлення - рішення форми «Р» від 30.07.2018 року № на загальну суму штрафу в розмірі 812401 (вісімсот дванадцять тисяч чотириста одна) грн. 25 коп;

13) податкове повідомлення - рішення форми «Р» від 30.07.2018 року № на загальну суму штрафу в розмірі 9647 (дев`ять тисяч шістьсот сорок сім) грн. 56 коп;

14) податкове повідомлення рішення форми «Р» від 30.07.2018 року № на загальну суму штрафу в розмірі 2789223 (два мільйона сімсот вісімдесят дев`ять тисяч двісті двадцять гри) грн. 89 когі:

15) податкове повідомлення рішення форми «Р» від 30.07.2018 року № на загальну суму штрафу в розмірі 232435 (двісті тридцять дві тисячі чотириста тридцять п`ять) грн.33 коп.

На думку позивача, прийняті контролюючим органом оскаржувані наказ, рішення та податкові повідомлення - рішення є незаконними та підлягають скасуванню. В обґрунтування позовних вимог зазначає про незаконність проведення перевірки, за результатами якої прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення, з огляду на те, що всупереч вимог податкового законодавства він не був завчасно повідомлений про дату початку та місце її проведення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 19 листопада 2019 року скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову. В обгрунтування доводів апеляційної скарги послалася на те, що не отримувала наказ про призначення перевірки, повідомлення про призначення перевірки, акт перевірки, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та податкові повідомлення-рішення. Вважає, що у відповідача не було підстав вважати, що позивач була належним чином повідомлена про перевірку та ознайомлена з наказом про її проведення. Таким чином, відповідачем було порушено вимоги чинного законодавства щодо проведення оскаржуваної перевірки.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

Розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» про введення з 12 березня 2020 року карантину, рекомендацій Ради суддів України від 16.03.2020 № 9рс-186/20 щодо утримання від участі в судових засіданнях особисто учасників процесу.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 10.05.2017 року була зареєстрована як фізична особа підприємець та здійснювала оптову торгівлю овочами і фруктами, однак припинила свою діяльність за власним бажанням, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (аркуші справи 14-17).

Враховуючи припинення ФОП ОСОБА_1 та отримання податкової інформації від органів ДФС щодо розбіжностей між сумами отриманого позивачем доходу та сумами задекларованого доходу, ГУ ДФС в Одеській області направлено на адресу позивача запит про надання пояснень та копій документів №3438/П/15-32-13-05-09 від 11.07.2017 року.

Враховуючи не отримання від позивача пояснень та документів, ГУ ДФС в Одеській області винесений наказ про проведення перевірки позивача №4070 від 07.06.2018 року та виписано направлення на проведення перевірки, які направлені позивачу поштою рекомендованим листом 18.06.2018 року, однак повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до податкового органу з підстав відмови адресата від отримання листа.

Оскільки, на думку суду, податковим органом виконані вимоги Податкового кодексу України щодо сповіщення позивача про проведення перевірки, ним проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача, за результатами якої складений акт перевірки №1472/5-32-13-05/ НОМЕР_1 від 06.07.2018 року.

На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом винесено наступні рішення : рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 30.07.2018 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату ( неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в розмірі 965грн. 77 коп.; рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 30.07.2018 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 11 173 грн. 80 коп.; вимога про сплату боргу ( недоїмки ) від 30.07.2018 року № Ф - в сумі 88 374 грн.; податкова вимога від 22.08.2018 № 100409-17 в сумі 4 072 875 грн.; податкове повідомлення - рішення форми «ПС» від 30.07.2018 року № на суму штрафу в розмірі 218 (двісті вісімнадцять) грн. 44 коп.; податкове повідомлення рішення форми «ПС» від 30.07.2018 року № на суму штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.; податкове повідомлення - рішення форми «ПС» від 30.07.2018 року № на суму штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.; податкове повідомлення - рішення форми «III» від 30.07.2018 року № на суму штрафу в розмірі 7786 (сім тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 34 коп.; податкове повідомлення - рішення форми «Н» від 30.07.2018 року № на загальну суму штрафу в розмірі 10573 (десять тисяч п`ятсот сімдесят три) грн. 95 коп., 11) податкове повідомлення - рішення форми «Д» від 30.07.2018 року № на суму штрафу в розмірі 45 (сорок п`ять) грн. 44 коп.; податкове повідомлення - рішення форми «Р» від 30.07.2018 року № на загальну суму штрафу в розмірі 812401 (вісімсот дванадцять тисяч чотириста одна) грн. 25 коп.; податкове повідомлення - рішення форми «Р» від 30.07.2018 року № на загальну суму штрафу в розмірі 9647 (дев`ять тисяч шістьсот сорок сім) грн. 56 коп.; податкове повідомлення рішення форми «Р» від 30.07.2018 року № на загальну суму штрафу в розмірі 2789223 (два мільйона сімсот вісімдесят дев`ять тисяч двісті двадцять гри) грн. 89 коп.; податкове повідомлення рішення форми «Р» від 30.07.2018 року № на загальну суму штрафу в розмірі 232435 (двісті тридцять дві тисячі чотириста тридцять п`ять) грн.33 коп.

Не погоджуючись з зазначеними діями відповідача щодо проведення перевірки та винесення на її підставі вказаних податкових рішень, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Висновок суду першої інстанції обґрунтований посиланням на положення підпункту 75.1.2 статті 75 та пункту 79.2 статті 79 ПК України, виконання умов якої (надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки) передбачає право посадовим особам органу державної податкової служби розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. Оскільки платник податків був повідомлений податковим органом про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та наявність всіх документів, суд визнав дії податкового органу щодо проведення перевірки правомірними.

Колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України в редакції, що були чинними на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до п.42.4 ст.42 Податкового кодексу України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташу вання (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається вруче ним платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення Із зазначенням причини невручення.

Згідно з підпунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Абзацами 1, 4 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Статтею 78 ПК України встановлено порядок проведення документальних позапланових перевірок.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 79.1 статті 79 ПК України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Пунктами 79.2, 79.3 статті 79 ПК України встановлено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Як вбачається з матеріалів справи, в матеріалах справи наявне поштове відправлення від 18.06.2018 р. Наказу №4070 від 07.06.2018р. про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 , та Повідомлення. Однак, у рекомендованому повідомленні про вручення (Форма №119) у правому ни жньому куті (повідомлення про вручення) відсутня будь яка інформація (а.с.57). В довідці Укрпошти про причини повернення (досилання) Форма № 20 також відсутня будь яка інформація про причину повернення. ( а.с 124).

З огляду на наведене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо належного сповіщення позивача про проведення перевірки, оскільки такий висновок не відповідає нормам права, що регулює спірні правовідносини. Враховуючи, що фактично позивача не було повідомлено про дату початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та місце її проведення, що позбавило його можливості реалізації свого права на ознайомлення із ними до початку здійснення контрольного заходу та подання відповідних пояснень і документів, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку, що контролюючим органом було дотримано порядку проведення перевірки. Невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків за результатами проведення такої перевірки.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, податковим органом не надані докази щодо належного та вчасного надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, що є підставою для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про достатність самого лише факту направлення повідомлення про проведення перевірки та копії наказу про її проведення без вручення їх платнику податків для визнання її законною, не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Доказів відмови позивача від отримання повідомлення про проведення перевірки та копії наказу про її проведення, матеріали справи не містять.

З огляду на наведене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про порушення контролюючим органом процедури повідомлення позивача про призначення та початок проведення перевірки, оскільки копію наказу про її призначення та повідомлення не були вручені позивачу до її проведення.

За таких обставин, оскільки відповідачем допущенні суттєві процедурні порушення при проведенні перевірки, що призвело до передчасного оформлення її результатів, оскільки акт такої перевірки не визнаний судом належним та допустимим доказом складу зафіксованих у ньому порушень, то колегія суддів дійшла висновку, що рішення та вимоги, що складені на підставі такого акту, є протиправними на підлягають скасуванню.

Європейський Суд з прав людини в остаточному рішенні від 14.10.2010р. у справі «Щокін проти України» вказав про порушення прав заявника, гарантованих ст.1 Першого протоколу Конвенції, зокрема, в зв`язку з тим, що національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника платника податку, коли у його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

Так, в рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України", Європейський Суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України встановлюється презумпція правомірності рішень платника податку в тому, що в разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої інстанції не було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 242 КАС України КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення на підставі неправильного застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати:

- наказ Головного управління ДФС в Одеській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 7 червня 2018 року №4070 фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ;

- рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 30.07.2018 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в розмірі 965грн. 77 коп.;

- рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 30.07.2018 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 11 173 грн. 80 коп.;

- вимогу про сплату боргу ( недоїмки ) від 30.07.2018 року № Ф - в сумі 88 374 грн.;

- податкову вимогу від 22.08.2018 № 100409-17 в сумі 4 072 875 грн.

- податкове повідомлення - рішення форми «ПС» від 30.07.2018 року № на суму штрафу в розмірі 218 (двісті вісімнадцять) грн. 44 коп:

- податкове повідомлення рішення форми «Г1С» від 30.07.2018 року № на суму штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп:

- податкове повідомлення - рішення форми «ПС» від 30.07.2018 року № на суму штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.;

- податкове повідомлення - рішення форми «III» від 30.07.2018 року № на суму штрафу в розмірі 7786 (сім тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 34 коп.;

- податкове повідомлення - рішення форми «Н» від 30.07.2018 року № на загальну суму штрафу в розмірі 10573 (десять тисяч п`ятсот сімдесят три) грн. 95 коп;

- податкове повідомлення - рішення форми «Д» від 30.07.2018 року № на суму штрафу в розмірі 45 (сорок п`ять) грн. 44 коп.;

- податкове повідомлення - рішення форми «Р» від 30.07.2018 року № на загальну суму штрафу в розмірі 812401 (вісімсот дванадцять тисяч чотириста одна) грн. 25 коп.;

- податкове повідомлення - рішення форми «Р» від 30.07.2018 року № на загальну суму штрафу в розмірі 9647 (дев`ять тисяч шістсот сорок сім) грн. 56 коп;

- податкове повідомлення рішення форми «Р» від 30.07.2018 року № на загальну суму штрафу в розмірі 2789223 (два мільйона сімсот вісімдесят дев`ять тисяч двісті двадцять гри) грн. 89 коп.;

- податкове повідомлення рішення форми «Р» від 30.07.2018 року № на загальну суму штрафу в розмірі 232435 (двісті тридцять дві тисячі чотириста тридцять п`ять) грн.33 коп.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подачу позову в сумі 10 373 ( десять тисяч триста сімдесят три) грн. 04 коп. та апеляційної скарги у розмірі 17 289 (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят дев`ять ) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 16 квітня 2020 р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.