Справа № 460/2577/20
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2020 року м. РівнеСправа №460/2577/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом:

Виконавчий комітет Вараської міської ради Рівненської області
доВідділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)
про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

Виконавчий комітет Вараської міської ради Рівненської області (далі - Виконавчий комітет, позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - Відділ примусового виконання рішень, відповідач), в якому просив:

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Дудки І.О. ВП № 61120805 від 12.03.2020 про накладення штрафу на Виконавчий комітет Вараської міської ради Рівненської області у розмірі 10200 грн;

визнати частково протиправною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Дудки І.О. ВП № 61120805 від 16.03.2020 про закінчення виконавчого провадження в частині підстави для закінчення виконавчого провадження з примусового виконання та зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) закінчити виконавче провадження на підставі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом за п. 9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Обґрунтовуючи позов, Виконавчий комітет вказав, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 у справі № 460/1618/19 було визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету щодо невжиття заходів з надання пропозиції ОСОБА_1 іншої рівнозначної вакантної посади у Виконавчому комітеті або за її згодою посади на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді; зобов`язано Виконавчий комітет розглянути питання про надання пропозиції ОСОБА_1 іншої рівнозначної посади у Виконавчому комітеті або за її згодою посади на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді.

Позивач зазначив, що на виконання зазначеного вище рішення суду в Виконавчому комітеті було розглянуто питання про надання пропозиції ОСОБА_1 іншої рівнозначної посади у Виконавчому комітеті або за її згодою посади на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді, про що ОСОБА_1 було повідомлено листом від 23.01.2020 № вих.03.3-09-43.

На підставі виконавчого листа № 460/1618/19 від 22.01.2020, виданого Рівненським окружним адміністративним судом, 31.01.2020 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у Рівненській області Дудки І.О. (далі - державний виконавець) було відкрито виконавче провадження № 61120805. Пунктом 2 цієї постанови боржнику повідомлено про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів. Постанова надійшла до Виконавчого комітету 06.02.2020 за вх.№ 71/02.0-24/04.

17.02.2020 Виконавчим комітетом були надіслані листи до виконавчих органів Вараської міської ради та комунальних підприємств міста щодо надання інформації про наявність вакантних посад. А також листом від 17.02.2020 вих. № 76/02.3-27/04 повідомлено Відділ примусового виконання рішень про розгляд постанови про відкриття виконавчого провадження та про вчинення всіх необхідних та достатніх дій щодо виконання рішення суду.

Попри це, державний виконавець 20.02.2020 виніс постанову про накладення штрафу на Виконавчий комітет у розмірі 5100 грн та зобов`язав виконати рішення протягом 10 робочих днів.

21.02.2020 до Виконавчого комітету надійшов лист № 40-02-01 від комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» з повідомленням про наявність вакантної посади юрист.

Тому, 02.03.2020 Виконавчий комітет листом за вих.. № 03.3-09-194 надіслав ОСОБА_1 пропозицію працевлаштування на вакантній посаді юрист у комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» міста Вараш та запропонував їй подати відповідну заяву для призначення на посаду.

Разом з тим, Виконавчий комітет листом від 02.03.2020 за вих.. № 95/02.3-27/04 повідомив Відділ примусового виконання рішень про фактичне виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом, вказавши в листі на дії, які були здійснені Виконавчим комітетом для пошуку вакантної посади, та про надання пропозиції працевлаштування на вакантній посаді.

Позивач зазначив, що державний виконавець не взяв до уваги зазначені вище листи і не надав їм правової оцінки, не здійснив перевірки виконання рішення суду та продовжив безпідставно протиправно вчиняти наступні виконавчі дії.

12.03.2020 було винесено постанову ВП № 61120805 про накладення штрафу на Виконавчий комітет у розмірі 10200 грн. Водночас, зазначеною постановою зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. Постанова надійшла до Виконавчого комітету 17.03.2020 за вх.№ 183/02/3-24/04.

Окрім цього, 16.03.2020 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого листа №460/1618/19 від 22.01.2020 відповідно до п.11 ч.1 ст.39, 40 Закону України «Про виконавче провадження». В постанові зазначено, що станом на 12.03.2020 рішення суду боржником повторно не виконано без поважних причин. Однак, позивач вказав, що це твердження ніякими обґрунтуваннями, доказами не підтверджено, а постанова винесена за відсутності на це підстав.

Так, позивач вважає, що державним виконавцем не враховано, що листом від 02.03.2020 за вих.95/02.3-27/04 Виконавчий комітет повідомив державного виконавця про фактичне виконання рішення суду в межах повноважень, покладених на органи місцевого самоврядування, та не перевірено виконання боржником рішення суду перед накладенням штрафу та перед винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження. Оскільки Виконавчий комітет здійснив всі необхідні дії та виконав рішення суду, то відсутні підстави для накладення штрафу, а юридичною підставою для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З наведених підстав позивач звернувся з позовом до суду, з дотриманням строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст.287 КАС України (а.с.33).

Ухвалою суду від 06.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами, встановленими статтями 268-272, 287 КАС України.

Відповідач позов не визнав з підстав, наведених у відзиві. Зокрема, зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень перебуває виконавчий лист Рівненського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 по справі № 460/1618/19 щодо зобов`язання Виконавчого комітету розглянути питання про надання пропозиції ОСОБА_1 іншої рівнозначної посади в Виконавчому комітеті або за її згодою посади на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді. Постанову про відкриття виконавчого провадження № 61120805 державним виконавцем винесено 31.01.2020. Відповідно до вимог статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» 20.02.2020 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 5100 грн. Одночасно боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом десяти робочих дів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. В ході подальшого виконання державним виконавцем встановлено, що станом на 12.03.2020 рішення суду боржником не виконане без поважних причин. У зв`язку з чим, постановою від 12.03.2020 на боржника накладено штраф у подвійному розмірі. Таким чином, оскаржені постанови відповідач вважає такими, що прийняті у спосіб та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». З наведених підстав просив відмовити в позові повністю за безпідставністю вимог.

Позивач у відповіді на відзив вказав, що відповідач не навів жодних обґрунтованих доводів, підтверджених доказами, щодо правомірності вчинення своїх дій та прийняття рішень. Твердження відповідача, що в ході подальшого виконання державним виконавцем встановлено, що станом на 12.03.2020 рішення суду боржником повторно не виконано без поважних причин, є безпідставним, необґрунтованим та фактичними доводами не підтвердженим. Відтак, позивач підтримав позовні вимоги, а доводи відзиву просив відхилити.

Ухвалою від 15.04.2020 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

З`ясувавши доводи та аргументи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд встановив та врахував такі фактичні обставини та спірні правовідносини.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.09.2019, яке набрало законної сили 19.12.2019, у справі № 460/1618/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вараської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Вараської міської ради щодо невжиття заходів з надання пропозиції ОСОБА_1 іншої рівнозначної вакантної посади у Виконавчому комітеті Вараської міської ради або за її згодою посади на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді.

Зобов`язано Виконавчий комітет Вараської міської ради розглянути питання про надання пропозиції ОСОБА_1 іншої рівнозначної посади у Виконавчому комітеті Вараської міської ради або за її згодою посади на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді.

20.12.2019 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Вараського міського голови, якою просила вчинити відповідні розпорядчі дії згідно з вищевказаним судовим рішенням (а.с.53).

За розглядом звернення ОСОБА_1 від 20.12.2019 Виконавчим комітетом надано відповідь від 10.01.2020 № вих.03.3-09-14 про те, що станом на 10.01.2020 посада заступника начальника юридичного відділу виконавчого комітету Вараської міської ради не є вакантною. Станом на дату звернення та на дату підготовки відповіді у Виконавчому комітеті наявні вакантні посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (одна посада); начальник відділу у справах сім`ї, молоді та спорту (одна посада), що не є рівнозначними по відношенню до посади заступника начальника юридичного відділу виконавчого комітету (а.с.54).

Також, Виконавчий комітет листом № вих.03.3-09-42 від 23.01.2020 повідомив ОСОБА_1 про те, що Виконавчим комітетом надіслані листи до виконавчих органів Вараської міської ради про надання інформації про наявність вакантних посад. За результатами отриманих відповідей встановлено, що у виконавчих органах Вараської міської ради відсутні рівнозначні вакантні посади по відношенню до посади заступника начальника юридичного відділу виконавчого комітету (а.с.55).

22.01.2020 Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 460/1618/19, який стягувачем ОСОБА_1 подано до Відділу примусового виконання рішень для примусового виконання разом із заявою від 30.01.2020 (а.с.47,48).

Державним виконавцем 31.01.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61120805 з виконання виконавчого листа № 460/1618/19 від 22.01.2020 про зобов`язання боржника Виконавчий комітет Вараської міської ради розглянути питання про надання пропозиції ОСОБА_1 іншої рівнозначної посади у Виконавчому комітеті Вараської міської ради або за її згодою посади на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді. Боржнику вказано про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.50). Боржником постанова про відкриття виконавчого провадження одержана 06.02.2020 (а.с.16).

Виконавчий комітет листом від 17.02.2020 № вих76/02.3-27/04 "Про розгляд постанови про відкриття виконавчого провадження" повідомив Відділ примусового виконання рішень про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.12.2019 та вказав про надіслання листів до виконавчих органів Вараської міської ради та комунальних підприємств міста про надання інформації про наявність вакантних посад (а.с.20-21,51-52, а.с.58-63,76-82).

Постановою державного виконавця від 20.02.2020 ВП № 61120805, у зв`язку з тим, що станом на 20.02.2020 рішення суду боржником не виконане, накладено на боржника Виконавчий комітет Вараської міської ради штраф на користь держави у розмірі 5100 грн; зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попередити про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с.88).

Сума штрафу боржником сплачена платіжним дорученням № 113 від 26.02.2020, про що повідомлено державного виконавця (а.с.106,107).

В долучених відповідачем до відзиву матеріалах виконавчого провадження наявне звернення ОСОБА_1 до державного виконавця (дата резолюції на документі - 21.02.2020), в якому стягувачем звернуто увагу на той факт, що у структурних підрозділах виконавчого комітету Вараської міської ради наявні інші вакантні посади, що підтверджується відповідями структурних підрозділів виконавчого комітету від 03.01.2020 №1/28-35-580 та від 27.12.2019 № 01-18/184, а саме:

- заступник начальника управління містобудування, архітектури та капітального будівництва;

- начальник відділу капітального будівництва управління містобудування, архітектури та капітального будівництва;

- начальник відділу з обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці управління праці та соціального захисту населення;

- головний спеціаліст сектору прийняття рішень з призначення та надання допомог і компенсацій.

При цьому, стягувач звернула увагу державного виконавця на те, що боржником приховується наявність вакантних посад (а.с.91-95).

Виконавчий комітет листом від 02.03.2020 № вих95/02.3-27/04 повідомив Відділ примусового виконання рішень про те, що за результатами отриманих відповідей встановлено, що у комунальному підприємстві "Бюро технічної інвентаризації" міста Вараш наявна вакантна посада - юрист (одна посада), про що поінформовано ОСОБА_1 листом від 02.03.2020 № вих03.3-09-194 (а.с.96,97).

Суд встановив, що постановою державного виконавця від 12.03.2020 ВП № 61120805, у зв`язку з тим, що станом на 12.03.2020 рішення суду боржником не виконане, накладено на боржника Виконавчий комітет Вараської міської ради штраф на користь держави у розмірі 10200 грн; зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с.28).

Згідно з розпорядженням державного виконавця № 61120805 від 01.04.2020 грошові кошти в сумі 10200,00 грн, що надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконання виконавчого документа № 460/1618/19, виданого Рівненським окружним адміністративним судом 22.01.2020, перераховані на користь держави платіжним дорученням № 77 від 03.04.2020 (а.с.113,114).

Постановою державного виконавця від 16.03.2020 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 460/1618/19, виданого Рівненським окружним адміністративним судом, закінчено згідно з п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.111) з направленням повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (а.с.109).

Вважаючи протиправними постанови державного виконавця від 12.03.2020 про накладення штрафу та від 16.03.2020 про закінчення виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає, що ним вчинені всі необхідні та достатні дії на виконання судового рішення у справі № 460/1618/19, а тому виконавче провадження має бути закінчене у зв`язку з фактичним виконанням рішення.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин першої-третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною восьмою статті 384 КАС України, якою регламентовано засади судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, встановлено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Так, згідно з ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи оскаржені позивачем рішення державного виконавця на відповідність вищевказаним критеріям, суд враховує, що відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII, зі змінами та доповненнями), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (п.п. 1, 16 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII).

Згідно з ч.4 ст.19 Закону №1404-VIII, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Як встановлено ч.6 ст.26 Закону №1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, регламентований в статті 63 Закону №1404-VIII, відповідно до частини першої якої встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною другою статті 63 цього Закону передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до положень частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема:

фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (пункт 9);

надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону (пункт 11).

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі, встановлена статтею 75 Закону №1404-VIII, відповідно до якої у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Оцінюючи спірні правовідносини сторін в розрізі наведених вище норм матеріального закону, суд зазначає, що позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, стверджуючи про відсутність підстав для повторного застосування державним виконавцем штрафу за невиконання без поважних причин рішення суду зобов`язального характеру та направлення органу досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, стверджує про те, що ним фактично судове рішення було повністю виконане. Однак, дослідженими судом матеріалами виконавчого провадження вищевказані доводи позивача не підтверджуються.

Так, з матеріалів судової справи встановлено, що на час набрання судовим рішенням у справі № 460/1618/19 законної сили, на час відкриття виконавчого провадження №611120805, на час винесення оскаржених постанов державного виконавця у Виконавчому комітеті Вараської міської ради та його органах були наявними вакантні посади, які не були запропоновані Виконавчим комітетом ОСОБА_1 з тих міркувань, що вони не є рівнозначними посаді заступника начальника юридичного відділу виконавчого комітету, яку попередньо обіймала стягувач. Зазначене підтверджується листом Виконавчого комітету від 23.01.2020 № вих.03.3-09-43 (а.с.14), листами Управління містобудування, архітектури та капітального будівництва від 27.12.2019 № 01-18/814 та від 13.01.2020 № 01-14/24 (а.с.61,93), листом Управління праці та соціального захисту населення від 03.01.2020 № 1/28-3Г-580 (а.с.95).

Суд зазначає, що незважаючи на наявність ряду вакантних посад, в період виконання виконавчого документа боржником було запропоновано стягувачу лише одну вакантну посаду - юрист комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" листом №вих.03.3-09-194 від 02.03.2020 (а.с.97).

Надані відповідачем матеріали виконавчого провадження не містять відомостей щодо надання Виконавчим комітетом пропозиції ОСОБА_1 будь-якої іншої з наявних вакантних посад. Не надані докази протилежного також і позивачем на обґрунтування даного позову.

Суд вважає вищевказану поведінку боржника у виконавчому провадженні такою, що не дає підстав для висновку про належне та повне виконання судового рішення. Виконавчий комітет жодним чином не обґрунтовує своєї позиції про те, що всі наявні вакантні посади у виконавчому комітеті та його органах не є рівнозначними по відношенню до посади, яку попередньо обіймала стягувач. Зокрема, щодо наявної згідно з листом Виконавчого комітету від 23.01.2020 № вих.03.3-09-43 (а.с.14) вакантної посади начальника відділу у справах сім`ї, молоді та спорту, суд зазначає, що доводи щодо нерівнозначності посад були наведені Виконавчим комітетом Вараської міської ради під час апеляційного розгляду справи №460/1618/19.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 у справі №460/1618/19 встановлено, що згідно матеріалів справи, на момент звернення позивача із заявою щодо призначення її на попередню посаду - заступника начальника юридичного відділу Виконавчого комітету Вараської міської ради, таку посаду обіймав інший працівник на підставі розпорядження Голови Вараської міської ради від 11.03.2019 № 36-ос на постійній основі (а.с. 73).

Отже, враховуючи, що посада, з якої було звільнено позивача, не була вакантною, відповідач був зобов`язаний запропонувати їй іншу рівноцінну роботу, яку б вона могла займати за своєю кваліфікацією.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.

Згідно інформації відповідача від 19.06.2019 № 14.3-10-Ш-228 (а.с. 20) станом на 19.06.2019 у Виконавчому комітеті Вараської міської ради були вакантними, зокрема, посади начальника відділу у справах сім`ї, молоді та спорту, начальника управління праці та соціального захисту населення, заступника начальника управління освіти.

Однак, відповідач не запропонував ОСОБА_1 жодну із зазначених посад.

Апеляційний суд зазначає, що доводи апелянта, що всі зазначені посади не є рівнозначними посаді позивача, з якої її було звільнено, є також безпідставними, оскільки вимоги щодо кваліфікації для їх зайняття є аналогічними, заробітна плата за вказаними посадами також суттєво не відрізняється.

Так, наприклад, згідно штатного розпису виконавчого комітету Вараської міської ради на 2019 рік (а.с. 77-78) посадовий оклад начальника відділу у справах сім`ї, молоді та спорту становив 6450 грн, а посадовий оклад заступника начальника юридичного відділу становив 6257 грн.

Доказів, що позивач не могла обіймати вказані посади за відсутності у неї відповідної кваліфікації суду не надано.

Згідно з ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що Виконавчим комітетом Вараської міської ради під час примусового виконання рішення безпідставно не виконано судове рішення в належний спосіб, оскільки не розглянуто питання про надання пропозиції ОСОБА_1 всіх наявних вакантних посад у Виконавчому комітеті Вараської міської ради або за її згодою посади на іншому підприємстві, в установі, організації в разі відсутності можливості працевлаштувати на попередній або рівнозначній посаді. При цьому, суд зазначає, що пропозиція однієї з кількох наявних вакантних посад не може свідчити про належне виконання судового рішення, а покликання позивача на нерівнозначність всіх інших наявних вакантних посад жодним чином не підтверджене, відтак є необґрунтованим та безпідставним. Докази відсутності можливості Виконавчого комітету працевлаштувати ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в матеріалах судової справи відсутні.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених обставин, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що державний виконавець належними та допустимими доказами підтвердив, що при прийнятті оскаржених постанов діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, добросовісно та розсудливо, правомірно застосував до боржника визначені законом заходи впливу за невиконання без поважних причин рішення у встановлений строк, повторно, та обґрунтовано закінчив виконавче провадження у зв`язку з направленням до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Наведені позивачем доводи та надані докази не спростовують правомірності оскаржених рішень державного виконавця та не дають суду підстав для їх скасування. Отже, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Виконавчому комітету Вараської міської ради (майдан Незалежності, 1 м. Вараш, Рівненська область, 34400, ) в позові до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (вул. Замкова,29, м. Рівне, Рівненська область, ) про визнання протиправними та скасування постанов відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 квітня 2020 року.

Роз`яснити учасникам справи, що 02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Суддя Дорошенко Н.О.