Справа № 580/888/20
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року справа № 580/888/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся адвокат Бобер Д.О. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23), в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області оформлене протоколом №60 від 12.12.2019 про відмову у призначенні пенсії за віком;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області з 16 червня 2019 року призначити пенсію за віком на умовах ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 ;

-встановити судовий контроль.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що звернувшись до Головного управління Пенсійного фонду у Черкаській області із заявою про призначення пенсії, протиправно отримала відмову, в наслідок відсутності необхідного страхового стажу з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 (не сплати страхових внесків ПАТ «Азот» з 01.09.2018). Зазначено, що невиконання підприємствами обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаних підприємствах, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Представник відповідача надав до суду письмовий відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що на момент звернення позивача до Головного управління, відповідно до матеріалів пенсійної справи, у тому числі довідок про пільговий характер роботи, виданих ПАТ «Азот» та за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 38 років 26днів, з них за Списком № 2 - 7 років 4 місяці 25 днів. Додатково зазначено, що Головним управлінням не враховано до страхового стажу період роботи позивача з 02.11.2018 по теперішній час на ПАТ «Азот», оскільки відомості про сплату страхових внесків за цей період відсутні. Тому, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 прийнято рішення про відмову у призначення пенсії.

Вивчивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

12.09.2019 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою призначення пенсії.

13.12.2019 відповідачем прийнято рішення (протокол №2) про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 38 років 25 днів, зокрема за списком № 2 - 7 років 4 місяці 25 днів, а для призначення пенсії на умовах ч. 2 ст. 114 Закону необхідним є наявність 8 років такого стажу. При цьому, відповідачем не зараховано до пільгового стажу періоду роботи на ПАТ «Азот» з 02.11.2018 до моменту подачі документів через несплату роботодавцем страхових внесків з вересня 2018 року.

Позивач вважає неправомірною відмову в призначенні пенсії звернувся до суду.

Судом також встановлено, що у відповідності до трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 02.11.2018 перебуває у трудових відносинах з публічним акціонерним товариством Азот на посаді терміст 5 розряду механоскладальної дільниці відділення з підготовки виробництва ремонтно-механічного цеху.

При цьому, ПАТ «Азот» надано довідку про підтвердження наявного стажу роботи №127-вк від 11.06.2019 згідно якої ОСОБА_1 з 02.11.2018 по теперішній час виконувала роботи передбачені списком №1 в ремонтно-механічному цеху з термічної обробки деталей, прес-форм.

Крім того, згідно довідки ПАТ «Азот» вбачається, що офісом великих платників податків ДПС зараховано сплату єдиного соціального внеску за працівників ПАТ «Азот» по вересень 2019 року в тому числі і за ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулюються Законом України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004 - дати набрання чинності законом) - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 21 Закону №1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду ведуть облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять у тому числі і від роботодавців.

У відповідності до частини п`ятої статті 21 Закону №1058-IV центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування надають Пенсійному фонду інформацію для ведення персоніфікованого обліку в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом за погодженням з фондами загальнообов`язкового державного соціальною страхування.

Пунктом 1 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1998 року №794 (далі - Положення №794) визначено, що персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з пунктом 5 Положення №794 персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган).

Пунктом 16 Положення №794 встановлено, що на кожну фізичну особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується постійний індивідуальний ідентифікаційний номер Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. Персональна облікова картка фізичної особи повинна мати таку структуру: частина персональної облікової картки, де зберігаються анкетні дані про фізичну особу: ідентифікаційний номер; прізвище, ім`я та по батькові; дата народження: місце народження; стать; адреса постійного місця проживання; серія і номер документа, з якого взято відомості до персональної облікової картки: громадянство; номер домашнього телефону (за згодою); частина персональної облікової картки, що відображає сплату страхового збору (внесків) та стаж роботи фізичної особи: ідентифікаційний номер роботодавця; рік, за який внесено відомості; тривалість трудової або іншої діяльності, яка зараховується до стажу роботи: сума заробітку (доходу), на який нараховується страховий збір (внески) на пенсійне страхування (помісячно); розмір страхового збору (внесків) на пенсійне страхування за відповідний місяць; відомості, які підтверджують наявність особливих умов праці, які дають право на пенсію на пільгових умовах.

За наявними у справі документами, зокрема, з листів та відзиву відповідача, встановлено, що за період з 02.11.2018 в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про страховий стаж позивача відсутні, оскільки відсутні відомості про сплату ПАТ «Азот» страхових внесків.

При цьому суд зазначає, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання з боку роботодавця ПАТ «Азот» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Вказана позиція висловлена ВС у постанові від 09.09.19 по справі № 242/5448/16-а.

Також, Верховним судом у постанові від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а(2а/208/245/16), від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а та від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17, від 30.09.19 у справі № 316/1392/16-а та від 30.09.19 у справі № 414/736/17 висловлена правова позиція яка полягає в тому, що «…за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі…».

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 встановлено, що вона з 02.11.2018 працювала на ПАТ «Азот».

Тобто, матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем у справі той факт, що позивач дійсно працювала в ПАТ «Азот» та займала відповідні посади, що дає право на призначення пенсії за Списком № 2.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків ПАТ «Азот» не є підставою для не зарахування періодів роботи з 02.11.2018 по дату звернення за призначенням пенсії до страхового стажу позивача.

Виходячи з викладеного, рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області оформлене протоколом №60 від 12.12.2019 про відмову у призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області з 16 червня 2019 року призначити пенсію за віком на умовах ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 , суд зазначає, що призначення пенсій входить до виключних повноважень відповідача, а тому остання не підлягає до задоволення.

При цьому, вимога щодо встановлення судового контролю також не підлягає до задоволення, оскільки не додано доказів не виконанням відповідачем рішення суду.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000грн., то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд зазначає що між ОСОБА_1 та адвокатським обєднанням «Віб Енд Компані» укладено договір №18/2019 від 17.12.2019 про надання правничої допомоги та передбачено обсяг робіт.

Згідно додаткової угоди №1 від 17.12.2019 до договору №18/2019 від 17.12.2019 встановлено вартість (гонорар) в розмірі 10000грн.

До заяви наданий детальний опис наданих послуг, а саме: розмова з клієнтом і підписання договору про надання правової допомоги 800грн.; вивчення документів 1200грн.; опрацювання нормативно-правових актів та формування правової позиції 1600грн.; направлення адвокатського запиту 1600грн.; підготовка та подання до суду позовної заяви 2400 грн.; виготовлення копій документів 800грн.; контроль за рухом справи 1600грн.

Окрім того, в матеріалах наявний рахонок - фактура та квитанція про перерахунок грошових коштів в розмірі 10000грн.

Відповідач у відзиві заперечуав проти задоволення позову в цій частині, оскільки справа є не складною і не потребує значних зусиль та затрат часу в наслідок розгляду справи у спрощеному провадженні.

Суд погоджується з позицією відповідача, оскільки справа є незначної сладності.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2400 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області оформлене протоколом №60 від 12.12.2019 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області врахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.11.2018 року в ПАТ «Азот».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області повторно здійснити розгляд заяви від 12.09.2019 ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком на умовах ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з врахуванням до стажу періоду роботи з 02.11.2018 року в ПАТ «Азот».

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в сумі 800 (вісімсот) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя П.Г. Паламар