Справа № 588/449/20
Суддя: Щербаченко М. В.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/449/20
№ провадження 2-а/588/12/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2020 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судового засідання Горлянд С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ПОНОМАРЕНКО Володимира Олексійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач у березні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що він працює в ТДВ «Маяк» механізатором. Виконуючи свої обов`язки 17.03.2020 року, позивач керував транспортним засобом МТЗ-80 з прикріпленим до нього котками у населеному пункті с.Боромля, де був зупинений працівниками патрульної поліції, які зобов`язали його надати документи на транспортний засіб та причіп. Серед витребуваних документів він надав реєстраційне свідоцтво на транспортний засіб трактор МТЗ-80 та посвідчення тракториста. Проте, працівник поліції витребував від нього реєстраційні документи на котки прикріплені до МТЗ-80, які він не міг надати, оскільки котки не підлягають реєстрації, про що він повідомив інспектора.

У зв`язку з ненаданням запитуваних документів інспектор виніс постанову серії ДП18 №749088, притягнувши позивача до відповідальності за частиною 6 статті 121 КУпАП, якою застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Позивач, вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, а дії відповідача при винесенні постанови були протиправними, оскільки котки не входять до переліку механізмів, що підлягають державній реєстрації.

Посилаючись на указані обставини, ОСОБА_2 просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.03.2020 року серії ДП №749088 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач - інспектор взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Пономаренко Володимир Олексійович у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, поважних причин неявки в судове засідання не пояснив.

Відповідачем подано відзив, в якому він просив залишити без змін постанову ДП18 №749088 від 17.03.2020 року, а позовну заяву без задоволення. Відповідач за змістом відзиву пояснив, що 17.03.2020 року згідно з розстановкою сил та засобів Управління патрульної поліції в Сумській області ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в Сумській області. Під час несення служби відповідно до вимог пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» здійснював контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Близько 08 год. 45 хвилин 17.03.2020 року в Сумській області АД Н-12, 41 км було виявлено транспортний засіб МТЗ-80, номерний знак НОМЕР_1 , водій керуючи трактором колісним здійснював буксирування причепа сільськогосподарського призначення (котки) дорогами загального користування, який був незареєстрований, що на думку відповідача є порушенням вимог п.30.1 ПДР України. Правопорушення зафіксовано на відео реєстратор DM1ВМ0049. Інспектор Пономаренко В.О. вважає, що механізм, який позивач буксирував трактором належить до сільськогосподарської техніки, є причіпом (котками) і підлягає відомчій реєстрації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2009 року № 694 у територіальному органі Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Справа була розглянута у присутності позивача, йому були роз`яснені права, оголошено зміст спірної постанови, а її копію вручено позивачу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що інспектором взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Сумській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Пономаренко Володимиром Олексійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.03.2020 року серії ДП18 №749088, якою на позивача за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. 00 коп.

За змістом указаної постанови 17.03.2020 року о 08 годині 45 хвилин ОСОБА_2 на автодорозі Н-12 керував трактором колісним, яким здійснював буксирування причепа сільськогосподарського призначення (котки) дорогами загального користування, який був не зареєстрований, чим порушив пункт 30.1 Правил дорожнього руху (а.с.5).

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.03.2020 року серії ДП18 №749088, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (пункт 11 частина 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 30.1 Правил дорожнього руху Українивласники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Частина 6 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків (частина перша статті 34 Закону України «Про дорожній рух»).

Згідно із абзацом 10 частини восьмої статті 34 Закону України «Про дорожній рух») відомчу реєстрацію та облік транспортних засобів Збройних Сил України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, житлово-комунального господарства, а також тих, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, здійснюють:тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Порядок здійснення відомчої реєстрації та ведення обліку транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, Порядок відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 694 від 08.07.2009 року.

Відповідач у спірній постанові обладнання, яке буксирував ОСОБА_2 трактором, відніс до причепів сільськогосподарського призначення, які дійсно підлягають відомчій реєстрації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2009 року № 694 у територіальному органі Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Проте, відповідно до пункту 5 Технічного регламенту затвердження типу сільськогосподарських та лісогосподарських тракторів, їх причепів і змінних причіпних машин, систем, складових частин та окремих технічних вузлів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 №1367 причіп це транспортний засіб, призначений переважно для перевезення вантажів і сконструйований для буксирування сільськогосподарським та лісогосподарським трактором. До категорії причепів також належать напівпричепи, частина вертикального навантаження яких передається на трактор. Причіпна машина із встановленим на ній обладнанням є сільськогосподарським або лісогосподарським причепом, якщо вона не призначена для переробки технологічного матеріалу, а співвідношення її технічно допустимої маси з вантажем до спорядженої маси дорівнює або перевищує 3.

Указане визначення причепу також узгоджується з визначенням термінів «транспортний засіб» та «причіп», які наведені у пункті 1.10 Правил дорожнього руху, обов`язковою ознакою яких є їх цільове призначення, зокрема, для причепів - здатність за своєю конструкцією для перевезення вантажів чи обладнання.

На підтвердження правомірності спірної постанови від 17.03.2020 року серії ДП18 №749088 відповідач надав відеозапис з нагрудної камери, на якому зображено прикріплене до трактора, яким керував ОСОБА_2 , причіпне сільськогосподарське обладнання - польовий трисекційний зубчастий коток, який є сільськогосподарським знаряддям для обробітку ґрунту, зокрема подрібнення брил і грудок, руйнування кірки, розпушування й ущільнення ґрунту, вирівнювання поверхні поля, тощо.

Указаний відеозапис, наданий відповідачем на переконання суду не є належним доказом на підтвердження належності обладнання, яке буксирував трактором позивач, до такого виду сільськогосподарських машин як причепи. Для підтвердження такої обставини необхідні спеціальні знання, а не суб`єктивне припущення відповідача, а тому належним доказом указаної обставини може бути висновок експерта або спеціаліста територіального органу Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, складеного за результатом технічного огляду такого обладнання, який має містити посилання на відповідні характеристики з Технічного регламенту, на підставі яких таке обладнання належить чи не належить до відповідного виду та групи машин (механізмів), що підлягають обов`язковій відомчій реєстрації.

Відповідно до статті 273 КУпАП відповідач, як посадова особа, у провадженні якого перебувала справа про адміністративне правопорушення, відносно позивача, мав право за наявності потреби у спеціальних знаннях залучити відповідного експерта (спеціаліста).

Такого висновку експерта (спеціаліста) відповідач до суду не надав, і таким чином не спростував доводів позивача про те, що спірне обладнання, яке буксирував трактором ОСОБА_2 , не підлягає обов`язковій державній реєстрації, його не можна віднести до причепів як виду транспортного засобу, оскільки за своєю конструкцією воно не призначене для перевезення вантажів чи обладнання.

Крім того, відповідачем не надано до суду належних доказів того, що обладнання, яке буксирував трактором позивач, має ідентифікаційний номер.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 694 від 08.07.2009 року, причіпне, навісне обладнання (крім тракторних причепів і прирівняних до них машин) та інвентар, яким присвоєно ідентифікаційні номера, реєструються за бажанням.

Отже, за відсутності в матеріалах справи належних доказів на підтвердження належності причіпного обладнання, яке буксирував позивач до причепів, суд приходить до висновку, що таке причіпне обладнання не підлягає обов`язковій реєстрації, а відповідно до абзацу 2 пункту 3 Порядку № 694 реєструється лише за бажання власника.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62 Конституції України).

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушення ОСОБА_2 вимог пункту 30.1 Правил дорожнього руху і як наслідок не доведено наявність в діянні останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП.

Відтак постанова серії ДП18 № 749088 від 17.03.2020 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю у зв`язку з відсутністю у діях позивача події і складу указаного адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_2 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями статей 9, 139, 242 - 246, 254, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 749088, від 17.03.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу за частиною 6 статті 121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу указаного адміністративного правопорушення - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 16.04.2020 року.

Суддя М.В. Щербаченко