Справа № 205/531/20
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

26.02.2020 Єдиний унікальний номер 205/531/20
Єдиний унікальний номер 205/531/20
Провадження № 2а/205/35/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубовика Сергія Валерійовича, третя особа Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 січня 2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубовика С.В., третя особа Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2020 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Позивач у своєму позові, відповіді на відзив посилалася на те, що постановою інспектора від 09 грудня 2019 року серії ІД № 00055304 її визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Постановою встановлено, що 20 листопада 2019 року о 12 годині 08 хвилин, автомобілем Renaut Megan, номер держреєстрації НОМЕР_1 , у м. Дніпрі по вул. Січових Стрільців, буд. 19 було здійснено зупинку в місці виїзду з прилеглої території, чим порушено вимоги п.п. «и» п. 15.9 ПДР. Спірну постанову було отримано позивачем у поштовому відділенні 18 січня 2020 року. Зазначила, що власником автомобіля у встановленому законом порядку зареєстровано саме її, проте, транспортний засіб перебуває у користуванні ОСОБА_2 , який мав право користування, надане на підставі нотаріально посвідченої довіреності, строк дії якої сплив 25 серпня 2019 року. Проте, ані сам автомобіль, ані реєстраційний документ на нього ОСОБА_2 позивачеві не повернув до теперішнього часу. 18 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Новокодацького ВП ГУНП у Дніпропетровській області із заявою щодо незаконного володіння та користування належним їй автомобілем. Крім цього 20 січня 2020 року представником позивача було надано до канцелярії Інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР заяву про скасування постанов серії ІД № 00055304 від 09 грудня 2019 року та серії ІД № 00052272 від 09 грудня 2019 року, з підстав, що позивач є неналежним користувачем транспортного засобу Renaut Megan, номер держреєстрації НОМЕР_1 , проте результатів розгляду позивачем отримано не було. Просила суд скасувати постанову серії ІД № 00055304 від 09 грудня 2019 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідачеві у встановленому законом порядку направлено копію ухвали про прийняття до розгляду суду та відкриття провадження у справі, судову повістку з адміністративним позовом, та доданими до нього матеріалами. У судове засідання відповідач не з`явився, надав відзив, в якому зазначив, що 20 листопада 2019 року ним було виявлено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме: зупинка транспортного засобу автомобіля Renaut Megan, номер держреєстрації НОМЕР_1 , безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території за адресою: м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 19, що створювало загрозу безпеці руху. Після фотофіксації обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, через відсутність технічних можливостей встановити особу на місці вчинення правопорушення, ним було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності на лобовому склі транспортного засобу. Після встановлення відповідальної особи за даними ЄДРТЗ, 09 грудня 2019 року ним було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00055304 без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також посилався, що приміткою ст. 122 КУпАП вказано, що суб`єктом правопорушення є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у ст. 142 КУпАП. Позивач не надала доказів, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння, при тому, що сама по собі заява до Новокодацького ВП надійшла лише 18 січня 2020 року, в той час, як правопорушення було зафіксовано 20 листопада 2019 року. Відповідальну особу було встановлено у відповідності до норм чинного законодавства. Вважає, що його дії відповідають вимогам закону, а постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства та є правомірною, а позовні вимоги не обґрунтовані та є такими, що задоволенню не підлягають. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити, постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00055304 від 09 грудня 2019 року залишити без змін, справу розглядати за його відсутності.

Третій особі Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради у встановленому законом порядку направлено копію ухвали про прийняття до розгляду суду та відкриття провадження у справі, судову повістку з адміністративним позовом, та доданими до нього матеріалами, свого представника у судове засідання третя особа не направила. Направила засобами поштового зв`язку до суду письмові пояснення, які надійшли до суду 19 лютого 2020 року, в яких зазначила, що 20 листопада 2019 року відповідачем було виявлено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме: зупинка транспортного засобу автомобіля Renaut Megan, номер держреєстрації НОМЕР_1 , безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території за адресою: м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 19, що створювало загрозу безпеці руху. Інспектором було здійснено фото фіксацію та через відсутність технічної можливості встановити особу, відповідальну за порушення ПДР, залишено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності на лобовому склі транспортного засобу. Відповідно до ст. 142 КУпАП, адміністративна відповідальність за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. Талон-повідомлення № 1844 не може бути беззаперечним доказом того, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з володіння позивача, оскільки сама заява не є доказом вчинення іншими особами протиправних дій. Дії інспектора відповідають вимогам закону, а постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити, постанову залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії ІД № 00055304 від 09 грудня 2019 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме, що транспортним засобом Renaut Megan, номер держреєстрації НОМЕР_1 , 20 листопада 2019 року о 12 годині 08 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 19, здійснено зупинку ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території, чим порушено вимог п.п. «и» п. 15.9 ПДР та застосовано стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень (а.с. 4).

18 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Новокодацького ВП із заявою про вжиття заходів до ОСОБА_4 , в користуванні якого перебуває автомобіль Renaut Megan, номер держреєстрації НОМЕР_1 , без достатньої правової підстави та повернення його зареєстрованому власникові (а.с. 8).

20 січня 2020 року представник позивача звернувся до третьої особи із заявою про скасування постанов про адміністративне правопорушення з підстав, що автомобіль Renaut Megan, номер держреєстрації НОМЕР_1 , вибув із користування ОСОБА_1 і перебуває у користуванні ОСОБА_2 (а.с. 53-54).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у відповідача існувало переконання про порушення позивачем ПДР України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно із ст. 9 КУпАП, є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283і284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ІД № 00055304 від 09 грудня 2019 року відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубовика С.В. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу.

Не можуть бути доказом вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення надані відповідачем фотокартки припаркованого автомобіля позивача, оскільки на них відсутня фіксація вимірювання відстані від автомобіля до виїзду з прилеглої території, а з самих фотокарток візуально таку відстань встановити неможливо.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ІД № 00055304 від 09 грудня 2019 року винесена відповідачем з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню, так як в порушення вимог ст. 251 КУпАП України інспектором з паркування не надано в розпорядження суду жодних доказів винуватості ОСОБА_1 .

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач у своєму позові заперечував порушенням ним Правил дорожнього руху, зокрема п.п. «и» п. 15.9 ПДР, а відповідач всупереч положень ч. 2 ст. 77 КАС України будь-які докази, які б свідчили про правомірність прийнятого ним рішення, суду не надав, а сама постанова містить посилання на фотодокази, отримані шляхом фото фіксації на відеореєстратор Logic Instrument Fieldbook K80V2, який не має декларації (сертифікату) відповідності, що підтверджує технічну специфікацію здійснення фотозйомку або відеозапис порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанову серії ІД № 00055304 від 09 грудня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 3 ст. 122 КУпАП слід вважати винесеною бездоказово, в порушення прав позивача, такою, що ґрунтується на припущеннях, тому вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Абзацом 2 частини 5 статті 139 КАС України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач при поданні адміністративного позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп. слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ІД № 00055304 від 09 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити.

Судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Суддя: О.С. Приходченко