Справа № 826/6337/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року м. Київ № 826/6337/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

20.04.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) з позовом до Лівобережного об`єднання управління Пенсійного фонду України у місті Києві, яке в подальшому було замінено на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ГУ ПФУ) про:

- визнання дій щодо протизаконного застосування у грудні 2017 року при переведенні позивача за її заявою з пенсії державного службовця, призначеної у 2012 році відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII), на пенсію за віком відповідно до Розділу ІІІ Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) показника величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,00%, -протиправними;

- зобов`язання провести обчислення пенсії за віком у відповідності до частини першої статті 27, частин першої, другої статті 40, статті 45 та пункту 4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки (3764,40 грн) та показника величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, нарахування та виплату (пенсії за віком) у відповідному розмірі з дня звернення за призначенням пенсії за віком - з 05.12.2017.

Підставою для звернення до суду стало протиправне, на думку позивача, порушення відповідачем права на соціальний захист та нездійснення перерахунку пенсії відповідно до вимог законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2018 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

24.05.2018 від ГУ ПФУ до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд у задоволенні позову відмовити, оскільки, вимоги щодо призначення позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014-2016 роки та величини одного року страхового стажу 1,35% є безпідставними, оскільки пенсія за віком позивачу призначена 22.02.2012, а у зв`язку із набранням чинності 11.10.2017 Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон №2148-VIII) за заявою позивача від 05.12.2017 розмір її пенсії за віком було перераховано із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,00% відповідно до пункту 4-3 Закону №1058-IV.

В свою чергу, позивачем подано відповідь на відзив з попередньо підтриманою позицією.

Отже суд, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 22.02.2012 призначена пенсія за віком відповідно до Закону №3723-XII.

05.12.2017 ОСОБА_1 , досягнувши 60 років звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.

Згідно із розпорядженням відповідача від 05.12.2017 позивачу призначено пенсію за віком на загальних умовах відповідно до Закону №1058-IV за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,00%.

25.01.2018 позивач звернулася до відповідача із заявою провести обчислення її пенсії за віком, призначеної відповідно до її заяви від 05.12.2017 замість пенсії державного службовця, із застосуванням показника середньої заробітної плати по країні за 2014-2016 роки відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-IV та застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% згідно із пунктом 4-4 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Листом від 22.02.2018 №3273/14/Р-196 відповідач повідомив позивача про те, що остання отримує пенсію за віком, яка розрахована за нормами Закону №1058-IV з 22.02.2012, а відповідно до Закону №2148-VIII з 01.10.2017 проведено осучаснення раніше призначених пенсій відповідно до Закону №1058-IV з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,00%.

Позивач, вважаючи, що такий розрахунок здійснений протиправно, звернулася до суду з даним позовом.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом №1058-IV.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 37 Закону №3723-XII, який діяв на момент призначення позивачу пенсії за цим Законом, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Право на вибір пенсії передбачено статтею 10 Закону №1058-IV відповідно до якої особі, яка має право на різні види пенсій (за віком, з інвалідності, за втрати годувальника), призначають один з цих видів пенсій за її вибором.

Абзацом 1 частини першої статті 40 Закону №1058-IV передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.

За приписами частини другої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 01.01.2018 по 31.12.2018, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

В той же час, частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Наведене в сукупності свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

Однак, судом встановлено, а наявними в матеріалах справи доказами підтверджується той факт, що позивач до свого звернення зі заявою від 05.12.2017 отримувала пенсію, призначену відповідно до Закону №3723-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, тобто, у даному випадку при зверненні позивача до відповідача із вказаною заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переходу з одного виду пенсії на інший на підставі Закону №1058-IV.

При цьому, розмір пенсії позивача у 2012 році обчислювався у відсотковому відношенні до заробітної плати працюючого державного службовця.

При цьому при обчисленні позивачу пенсії за Законом №3723-XII показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні не враховувався.

За таких обставин, враховуючи що раніше при обчисленні пенсії позивачу показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні не враховувався і при обчисленні пенсії у грудні 2017 року підлягає застосуванню вперше, то застосуванню підлягав показник за три календарні роки, що передують такому призначенню пенсії у 2017 році.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 18.10.2019 у справі №185/2603/17.

Отже, для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV позивач звернулася вперше 05.12.2017 після досягнення віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

Крім того, у відповідності до пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом №2148-VIII, з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,00%.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 01.12.2017 Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.

Пунктом 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-IV з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Пенсія позивачу відповідно до Закону №1058-IV була призначена після набрання чинності Законом №2148-VIII, а саме, пенсія призначена 05.12.2017.

Отже, суд доходить висновку, що з урахуванням того, що позивачу пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV повинна була бути призначена на підставі її заяви, а не переведено з одного виду пенсії на іншій, то відповідач мав застосовувати показники середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки, як це передбачено пунктом 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, не застосовуючи до спірних правовідносин положення пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

З огляду на наведене, суд вважає, що відповідачем при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV неправомірно застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,00%.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню, а згідно із наявної у справі квитанції від 20.04.2018 позивачем за його подання сплачено судовий збір у розмірі 704,60 грн, то поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 704,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо застосування у грудні 2017 року при призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за її заявою показника величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,00%, - протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком у відповідності до частини першої статті 27, частин першої, другої статті 40, статті 45 та пункту 4-4 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки (3764,40 грн) та показника величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, нарахування та виплату (пенсії за віком) у відповідному розмірі з дня звернення за призначенням пенсії за віком - з 05.12.2017.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,60 грн (сімсот чотири гривні шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства Україниь з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду в місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42098368).

Суддя О.М. Чудак