Справа № 205/9188/19
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

11.02.2020 Єдиний унікальний номер 205/9188/19
Єдиний унікальний номер 205/9188/19
Провадження № 2а/205/27/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Кулінки Валентина Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2019 року позивач поштою направив до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська адміністративний позов до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Кулінки В.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду 23 жовтня 2019 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2019 року позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки з додержанням вимог п. 2 ч. 5 ст. 160, ч. 1 ст. 160 КАС України, з метою усунення яких позивачем 13 листопада 2019 року подано суду виправлений адміністративний позов.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2019 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Позивач у своєму позові посилався на те, що 08 жовтня 2019 року постановою в справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 22.4 ПДР України вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту «з» пункту 30.3 цих Правил. Позивач у своєму позові просив суд скасувати постанову серії ДП18 № 316497 від 08 жовтня 2019 року та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, справу розглядати за його відсутності.

Відповідачеві у встановленому законом порядку направлено копію ухвали про прийняття до розгляду суду відкриття провадження, судову повістку та адміністративний позовом, з доданими до нього матеріалами. У судове засідання відповідач не з`явився, відзив на позов суду не надав.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2019 року інспектором сектору реагування патрульної поліції № 3 Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління поліції в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Кулінкою В.М. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення серії ДП 18 № 316497, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 5).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 08 жовтня 2019 року о 18 годині 00 хвилин на 140 км. а/ш Н-22 «Рівне-Луцьк», перевозив транспортним засобом негабаритний вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу більш ніж на 1 м., а також не позначений дорожнім знаком 30.3.з «Негабаритний вантаж», чим порушив вимогу п. 22.4 ПДР (а.с. 5).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у відповідача існувало переконання про порушення позивачем ПДР України.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18 січня 2001 року, згідно з п. 2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до п. 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18 січня 2001 року, супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 метри чи довжину 24 метри.

Виходячи з наведеного, супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 метри чи довжину 24 метри, це є імперативна вимога закону.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» № 879 від 27 червня 2007 року затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п.п. 3, 4, 6 Порядку).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п. 18 Порядку).

Згідно п. 13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що контроль на відповідність габаритів вантажу певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, визначені в ст. 251 КУпАП.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: порушення правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Відповідно до ч. 27 постанови Кабінету Міністрів України № 30 від 18 січня 2001 року «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри.

Доказів проведення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам, з використанням сертифікованого обладнання не надано.

Довідка з результатами габаритно-вагового вимірювання суду не надана.

Таким чином, факт перевищення ширини вантажу нормативно встановлених розмірів належними та допустимими доказами відповідачем не доведений, отже, в суду немає підстав вважати, що позивач порушив закон та потребував супроводження автомобілями прикриття.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердження, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Позивач при поданні адміністративного позову до суду був звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 316497 від 08 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Суддя: О.С. Приходченко