Справа № 1.380.2019.006120
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.006120
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс 5» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішень, карток відмови,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс 5» (81160, Львівська область, Пустомитівський район, смт. Щирець, вул. Стуса,12; код ЄДРПОУ 4148570) до Львівської митниці Державної фіскальної служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1; код ЄДРПОУ 3942875) з вимогами:

визнати протиправними і скасувати Рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UA 209000/2019/900028/2 від 14.06.2019 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209180/2019/00489;

визнати протиправними і скасувати Рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UA 209000/2019/900027/2 від 10.06.2019 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209180/2019/00459;

визнати протиправними і скасувати Рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UA 209000/2019/900025/2 від 30.05.2019 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209180/2019/00405;

визнати протиправними і скасувати Рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UA 209000/2019/900024/2 від 28.05.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209180/2019/00391;

визнати протиправними і скасувати Рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UA 209000/2019/900023/2 від 27.05.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209180/2019/00387;

визнати протиправними і скасувати Рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UA 209000/2019/900022/2 від 24.05.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209180/2019/00377;

визнати протиправними і скасувати Рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UA 209000/2019/900021/2 від 20.05.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209180/2019/00352.

Ухвалою суду від 25.11.2019 вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків. На виконання вимог зазначеної ухвали суду позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.12.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

26.12.2019 за вх. № 50062 представником відповідача поданий відзив на позовну заяву, просить суд відмовити у задоволенні позову.

21.01.2020 за вх. № 3293 представником позивача подана відповідь на відзив.

17.02.2020 представником позивач подано клопотання про заміну Львівської митниці Державної фіскальної служби України її правонаступником - Галицьку митницю Держмитслужби (79000, м.Львів, вул.Костюшка, 1, ).

Суд ухвалив замінити первинного відповідача у справі Львівська митниця ДФС, на належного - Галицьку митницю Держмитслужби (79000, м.Львів, вул.Костюшка, 1, ).

Ухвалою суду від 05.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

При обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується з спірними рішеннями Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів та з картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, вважає такі протиправними. Вказує на те, що рішення про коригування митної вартості товарів не містять відомостей, які саме документи, подані декларантом під час митного оформлення спірного товару не містили всіх відомостей, що підтверджують саме числові значення складових митної вартості спірного товару та не давали можливості відповідно до вимог Митного кодексу України (надалі - МК України) здійснити розрахунки на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Позивач наголошує, що для підтвердження митної вартості товарів, які переміщувалися через митний кордон України ТОВ «Вектор Плюс 5», подало документи, які передбачені частиною 2 статті 53 МК України, та повністю підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Вважає, що відповідач безпідставно дійшов висновку про неможливість встановлення митної вартості товару, імпортованого позивачем, на підставі поданих ним документів, оскільки такі не містять розбіжностей (які б могли впливати на ціну товарів) чи ознак підробки. Відтак, у митного органу не було правових підстав для витребування у декларанта додаткового переліку документів.

Крім того, вказує на те, що відповідач не надав обґрунтування щодо неможливості застосування послідовно усіх методів (маючи при цьому інформацію про вартість ідентичних чи аналогічних товарів), а одразу застосував резервний метод, що суперечить приписам статті 54 МК України. З огляду на наведене, вважає рішення відповідача про коригування митної вартості товарів, а також рішення про відмову у прийнятті митних декларації ТОВ «Вектор Плюс 5» необґрунтованими та протиправними.

Щодо розбіжностей у термінах розрахунків, які зазначені у рахунках фактурах та в контракті, на які вказав відповідач, позивач зазначив, що ТОВ «Вектор плюс 5» провело повну оплату саме у відповідності до умов контракту, і такий порядок розрахунків підтверджено фірмою «NORMA K Sp. Z o.o.» листом № 1-3 від 02.10.2018 .

Позивач на момент митного оформлення товарів не проводив оплату, оскільки діяв у відповідності до умов Контракту. Адже згідно п. 3.4 Контракту, оплата за товари проводиться у термін 100 днів (після підписання Додаткової угоди № 3 від 04.01.2019 року 365 днів) з моменту поставки товарів, тому на момент подання ВМД ТОВ «Вектор плюс 5» не проводило оплати фірмі «NORMA K Sp. Z o.o.» за поставлені товари, а повну оплату здійснено вже після проведення митного оформлення (в межах 100 днів з моменту поставки) відповідно до платіжних доручень № 11 від 26.07.2019 року на суму 80 000,00 доларів США, № 12 від 29.07.2019 року на суму 70 000,00 доларів США та № 14 від 01.08.2019 року на суму 80 000,00 доларів США.

Щодо відсутності зазначення в рахунках фактурах умов поставки, на які вказав відповідач у спірних рішеннях, позивач зазначає, що умови поставки визначено у самому контракті, згідно якого, поставка здійснюється на умовах CPT (Наварія), що згідно Міжнародних правил торгівлі ІНКОТЕРМС означає, що саме продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Тому, умови поставки не зазначалися в самих рахунках фактурах, оскільки такі умови чітко визначені у контракті.

Позивач вказує, що відповідності до укладеного між ТОВ «Вектор плюс 5» та фірмою «Norma K Sp. Z o.o.» Контракту №1 від 01.08.2018 року, сторони вважали за необхідне використати міжнародний усталений термін CPT для визначення умов поставки. Термін CPT (carriage paid to) вживається в однаковому значенні як у Міжнародних правилах торгівлі ІНКОТЕРМС 2000, так і 2010 року. В свою чергу, абревіатура CPT використовується у договорах поставки як умова того, що продавець доставить товар названому їм перевізнику та зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. На думку позивача відсутність посилання на конкретну редакцію Інкотермс (тим більше з урахуванням системного та однозначного визначення) жодним чином не повинно впливати на дійсність погодженої Сторонами умови Договору.

Представником відповідача 26.12.2019 за вх. № 50062 подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити ТОВ «Вектор Плюс 5» у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Зазначає, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару відповідно до частини 5 статті 54 МК України, орган доходів і зборів має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статті 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Вказує на те, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Під час здійснення митного контролю за митними деклараціями Позивача опрацьовувалася інформація, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. Стверджує, що відповідно до частини 3 статті 53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість може бути визнана, проте декларант додаткові документи не подавав. У зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, Львівською митницею ДФС відповідно до частини 6 статті 54 МК України, прийнято рішення відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. Львівською митницею ДФС винесено рішення про коригування митної вартості товарів. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували митні декларації.

Разом з тим, відповідач вказує на те, що відповідно до частини 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Зважаючи на вимоги частини 3 статті 58 МК України (у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу), основний метод застосуванню не підлягав. Також наголошує, що митницею послідовно застосовувались методи визначення митної вартості. За таких обставин, відповідач вважає, що посадові особи Львівської митниці ДФС при здійсненні контролю митної вартості імпортованого Позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України.

21.01.20 за вх. № 3293 представник позивача подав відповідь на відзив. Зазначає, що Відповідач не спростував ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору Відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено. Натомість, митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору.

В судове засідання 09.04.2020 представник позивача не з`явився, подав суду клопотання засобами електронного зв`язку за вх. № 2345 ел від 07.04.2020 про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів, просив суд позов задоволити.

В судове засідання 09.04.2020 представник відповідача не з`явився, подав суду клопотання за № 2513 ел. від 09.04.2020 про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позицію викладену у відзиві підтримує повністю, просить суд відмовити у задоволені позову повністю.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ТОВ «Вектор Плюс 5» () зареєстровано в Єдиному державному реєстрі підприємств, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 28.07.2017, номер запису 1 003728. Основним видом діяльності Позивача за даними ЄДР є оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (код КВЕД 46.49).

01.08.2018 року ТОВ «Вектор плюс 5» (як покупець) уклало з нерезидентом Польською фірмою «NORMA K Sp. Z o.o.» (як продавець) Контракт № 1 від 01.08.2018 року, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити товар згідно фактури, яка додається до кожної поставки товару на умовах CPT (Наварія) за правилами міжнародної торгівлі Інкотермс. Предметом поставок по даному контракту були шини і покришки для автомобілів, які були поставлені із Республіки Польща за транзитними деклараціями.

Загальна сума контракту становила 1000000 доларів США, термін дії до 31.12.2018, умови оплати 100% вартості в термін 100 днів після поставки товару у відповідності до положень Контракту.

Відповідно до Додатку №1 до Контракту від 15.10.2018 змінилася загальна сума Контракту 3 000 000,00 доларів США.

Відповідно до Додатку № 2 до Контракту від 02.01.2019, термін дії контракту продовжується з моменту підписання цього ж Додатку до 31.12.2019.

Відповідно до Додатку №3 від 04.01.2019 до Контракту змінено умови оплати 100% вартості в термін 365 днів після поставки товару.

З метою митного оформлення ввезених за умовами вказаного контракту товарів ТОВ «Вектор плюс 5» подано до митного органу електронні митні декларації:

ВМД №UA209180/2019/038916 від 14.06.2019 року (після коригування митної вартості подано ВМД № UA 209180/2019/039003 від 14.06.2019 року);

ВМД №UA 209180/2019/037747 від 10.06.2019 року (після коригування митної вартості подано ВМД №UA 209180/2019/037929 від 10.06.2019 року);

ВМД №UA 209180/2019/034953 від 30.05.2019 року (після коригування митної вартості подано ВМД №UA 209180/2019/035086 від 30.05.2019 року);

ВМД № UA 209180/2019/034330 від 25.05.2019 року (після коригування митної вартості подано ВМД №UA 209180/2019/034455 від 28.05.2019 року);

ВМД № UA 209180/2019/033906 від 27.05.2019 року (після коригування митної вартості подано ВМД №UA 209180/2019/034177 від 27.05.2019 року);

ВМД № UA209180/2019/033345 від 24.05.2019 року (після коригування митної вартості подано ВМД №UA 209180/2019/033455 від 24.05.2019 року);

ВМД № UA 209180/2019/032038 від 20.05.2019 року (після коригування митної вартості подано ВМД №UA 209180/2019/032177 від 20.05.2019 року).

Митна вартість товару визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), тобто за основним методом визначення митної вартості товарів.

Для підтвердження митної вартості товару одночасно з митними деклараціями декларантом подавалися документи, відповідно до переліку, зазначеного у статті 53 Митного кодексу України.

Відповідачем відповідно до частини 2-3 статті 53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості:

1) якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

2) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (рахунки від виробника товару);

3) якщо здійснювалося страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс листи) виробника товару;

5) копії митних декларацій країни відправлення;

6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та /або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь на вимогу відповідача - позивачем додаткових документів не подавалося.

Не погоджуючись із митною вартістю, зазначеною у поданих до митного оформлення ВМД, Львівською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів: UA 209000/2019/900028/2 від 14.06.2019; UA 209000/2019/900027/2 від 10.06.2019; UA 209000/2019/900025/2 від 30.05.2019; UA 209000/2019/900024/2 від 28.05.2019; UA 209000/2019/900023/2 від 27.05.2019; UA 209000/2019/900022/2 від 24.05.2019; UA 209000/2019/900021/2 від 20.05.2019 та оформлено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: UA209180/2019/00489; UA209180/2019/00459; UA209180/2019/00405; UA209180/2019/00391; UA209180/2019/00387; UA209180/2019/00377; UA209180/2019/00352.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються МК України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою, другою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. У випадках, передбачених МК України, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 МК України, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною першою статті 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до статті 55 МК України наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 серед іншого затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. В пункті 2.1 цих Правил у розділі заповнення графи 33 Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості зазначено, що у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 МК України. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МК України з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 МК України. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (частина четверта, п`ята статті 55 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною другою статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК України).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Частиною восьмою статті 57 МК України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України.

Здійснюючи оцінку аргументів сторін та досліджених письмових доказів суд, з метою вирішення цього спору, керується такими міркуваннями.

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Аналізуючи підстави прийняття оскаржуваний рішень, суд зазначає, що відповідач в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості зазначав, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-3 статті 53 МК України.

Як уже зазначалося, перелік документів, необхідний для підтвердження митної вартості товарів міститься у частині 2 статті 53 МК України.

Водночас, суд зазначає, що у частині 2 вказаної статті визначений перелік документів, які можуть бути подані для підтвердження вартості товару, однак конкретний перелік документів визначається залежно від умов придбання того чи іншого товару у кожному окремому випадку.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 53 МК України обов`язком декларанта або уповноваженої ним особи є надання на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів додаткових документів, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Виходячи з наведеного, митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Правові акти суб`єкта владних повноважень, в тому числі процедурне рішення митного органу про витребування додаткових документів, може бути ухвалене ґрунтуючись лише на доказах, а такими доказами передусім є документи, додані до вантажної митної декларації.

Судом встановлено, що позивач долучав до вантажних митних декларацій наступні документи:

до ВМД №UA209180/2019/038916 від 14.06.2019 року додано: Контракт № 1 від 01.08.2018 року; Доповнення до Контракту №1 від 15.10.2018 року; Доповнення до Контракту №2 від 02.01.2019 р.; Доповнення до Контракту №3 від 04.01.2019 року; Фактура № FA/4/06/2019 від 12.06.2019 року; Фактура № FA/5/04/2019 від 12.06.2019 року; Фактура № FA/6/04/2019 від 12.06.2019 року; Пакувальний лист до FA/4/06/2019 від 12.06.2019 року; Пакувальний лист до FA/5/04/2019 від 12.06.2019 року; Пакувальний лист до FA/6/04/2019 від 12.06.2019 року; Автотранспортна накладна 886456 від 13.06.2019 року; Декларація про походження товару FA/4/06/2019 від 12.06.2019 року; Декларація про походження товару FA/5/04/2019 від 12.06.2019 року; Декларація про походження товару FA/6/04/2019 від 12.06.2019 року; Договір про надання послуг митного брокера №61 від 09.07.2018 року; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації №4224413 від 13.06.2019 року; копія митної декларації країни відправлення 19PL402010NSKKN00 від 13.06.2019 року;

до ВМД №UA 209180/2019/037747 від 10.06.2019 року додано: Контракт № 1 від 01.08.2018 року; Доповнення до Контракту №1 від 15.10.2018 року; Доповнення до Контракту №2 від 02.01.2019 р.; Доповнення до Контракту №3 від 04.01.2019 року; Фактура № FA/1/06/2019 від 06.06.2019 року; Фактура № FA/2/06/2019 від 06.06.2019 року; Фактура № FA/3/06/2019 від 06.06.2019 року; Пакувальний лист до FA/1/06/2019 від 06.06.2019 року; Пакувальний лист до FA/2/06/2019 від 06.06.2019 року; Пакувальний лист до FA/3/06/2019 від 06.06.2019 року; Автотранспортна накладна б/н від 07.06.2019 року; Декларація про походження товару FA/1/06/2019 від 06.06.2019 року; Декларація про походження товару FA/2/06/2019 від 06.06.2019 року; Декларація про походження товару FA/3/06/2019 від 06.06.2019 року; Договір про надання послуг митного брокера №61 від 09.07.2018 року; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації №4204228 від 08.06.2019 року; Специфікація до FA/16/04/2019 від 16.04.2019 року; Специфікація до FA/17/04/2019 від 16.04.2019 року; копія митної декларації країни відправлення 19PL402010NS2K3II0 від 07.06.2019 року;

до ВМД №UA 209180/2019/034953 від 30.05.2019 року додано: Контракт № 1 від 01.08.2018 року; Доповнення до Контракту №1 від 15.10.2018 року; Доповнення до Контракту №2 від 02.01.2019 р.; Доповнення до Контракту №3 від 04.01.2019 року; Фактура № FA/40/04/2019 від 28.05.2019 року; Фактура № FA/41/04/2019 від 28.05.2019 року; Фактура № FA/42/04/2019 від 28.05.2019 року; Фактура № FA/43/04/2019 від 28.05.2019 року; Пакувальний лист до FA/40/04/2019 від 28.05.2019 року; Пакувальний лист до FA/41/04/2019 від 28.05.2019 року; Пакувальний лист до FA/42/04/2019 від 28.05.2019 року; Пакувальний лист до FA/43/04/2019 від 28.05.2019 року; Автотранспортна накладна б/н від 28.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/40/04/2019 від 28.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/41/04/2019 від 28.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/42/04/2019 від 28.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/43/04/2019 від 28.05.2019 року; Договір про надання послуг митного брокера №61 від 09.07.2018 року; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації №4168171 від 29.05.2019 року; копія митної декларації країни відправлення 19PL402010NS2J8U75 від 28.05.2019 року;

до ВМД № UA 209180/2019/034330 від 25.05.2019 року додано: Контракт № 1 від 01.08.2018 року; Доповнення до Контракту №1 від 15.10.2018 року; Доповнення до Контракту №2 від 02.01.2019 р.; Доповнення до Контракту №3 від 04.01.2019 року; Фактура № FA/27/05/2019 від 23.05.2019 року; Фактура № FA/28/04/2019 від 23.05.2019 року; Фактура № FA/29/04/2019 від 23.05.2019 року; Фактура № FA/30/04/2019 від 23.05.2019 року; Фактура № FA/31/04/2019 від 23.05.2019 року; Фактура № FA/32/04/2019 від 23.05.2019 року; Пакувальний лист до FA/27/05/2019 від 23.05.2019 року; Пакувальний лист до FA/28/04/2019 від 23.05.2019 року; Пакувальний лист до FA/29/04/2019 від 23.05.2019 року; Пакувальний лист до FA/30/04/2019 від 23.05.2019 року; Пакувальний лист до FA/31/04/2019 від 23.05.2019 року; Пакувальний лист до FA/32/04/2019 від 23.05.2019 року; Автотранспортна накладна б/н від 27.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/27/05/2019 від 23.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/28/04/2019 від 23.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/29/04/2019 від 23.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/30/04/2019 від 23.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/31/04/2019 від 23.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/32/04/2019 від 23.05.2019 року; Договір про надання послуг митного брокера №61 від 09.07.2018 року; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації №4159432 від 27.05.2019 року; копія митної декларації країни відправлення 19PL402010NS2J4F80 від 27.05.2019 року;

до ВМД № UA 209180/2019/033906 від 27.05.2019 року додано: Контракт № 1 від 01.08.2018 року; Доповнення до Контракту №1 від 15.10.2018 року; Доповнення до Контракту №2 від 02.01.2019 р.; Доповнення до Контракту №3 від 04.01.2019 року; Фактура № FA/33/05/2019 від 24.05.2019 року; Фактура № FA/34/05/2019 від 24.05.2019 року; Фактура № FA/35/05/2019 від 24.05.2019 року; Фактура № FA/36/05/2019 від 24.05.2019 року; Пакувальний лист до FA/33/05/2019 від 24.05.2019 року; Пакувальний лист до FA/34/05/2019 від 24.05.2019 року; Пакувальний лист до FA/35/05/2019 від 24.05.2019 року; Пакувальний лист до FA/36/05/2019 від 24.05.2019 року; Автотранспортна накладна б/н від 24.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/33/05/2019 від 24.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/34/05/2019 від 24.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/35/05/2019 від 24.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/36/05/2019 від 24.05.2019 року; Договір про надання послуг митного брокера №61 від 09.07.2018 року; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації №4150084 від 25.05.2019 року; копія митної декларації країни відправлення 19PL402010NS2IY681 від 24.05.2019 року;

до ВМД № UA209180/2019/033345 від 24.05.2019 року додано: Контракт № 1 від 01.08.2018 року; Доповнення до Контракту №1 від 15.10.2018 року; Доповнення до Контракту №2 від 02.01.2019 р.; Доповнення до Контракту №3 від 04.01.2019 року; Фактура № FA/24/05/2019 від 22.05.2018 року; Фактура № FA/25/05/2019 від 22.05.2018 року; Фактура № FA/26/05/2019 від 22.05.2018 року; Пакувальний лист до FA/24/05/2019 від 22.05.2018року; Пакувальний лист до FA/25/05/2019 від 22.05.2018 року; Пакувальний лист до FA/26/05/2019 від 22.05.2018 року; Автотранспортна накладна 890871 від 23.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/24/05/2019 від 22.05.2018 року; Декларація про походження товару FA/25/05/2019 від 22.05.2018 року; Декларація про походження товару FA/26/05/2019 від 22.05.2018 року; Договір про надання послуг митного брокера №61 від 09.07.2018 року; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації №4145258 від 23.05.2019 року; копія митної декларації країни відправлення №19PL402010NS2ITW29 від 23.03.2019 року;

до ВМД № UA 209180/2019/032038 від 20.05.2019 додано: Контракт № 1 від 01.08.2018 ; Доповнення до Контракту №1 від 15.10.2018 ; Доповнення до Контракту №2 від 02.01.2019 року; Доповнення до Контракту №3 від 04.01.2019; Фактура № FA/17/05/2019 від 16.05.2019; Фактура № FA/18/04/2019 від 16.05.2019; Фактура № FA/19/04/2019 від 16.05.2019; Фактура № FA/20/04/2019 від 16.05.2019 ; Пакувальний лист до FA/17/05/2019 від 16.05.2019 ; Пакувальний лист до FA/18/04/2019 від 16.05.2019 року; Пакувальний лист до FA/19/04/2019 від 16.05.2019 року; Пакувальний лист до FA/20/04/2019 від 16.05.2019 року; Автотранспортна накладна 886452 від 16.05.2019; Декларація про походження товару FA/18/04/2019 від 16.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/19/04/2019 від 16.05.2019 року; Декларація про походження товару FA/20/04/2019 від 16.05.2019 року; Декларація про походження товару специфікація б/н від 16.05.2019 року; Договір про надання послуг митного брокера №61 від 09.07.2018 року; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації №4120628 від 17.05.2019 року; копія митної декларації країни відправлення 19PL402010NS218MF9 від 16.05.2019 року; копія митної декларації країни відправлення 19PL402010NS2I8NV5 від 16.05.2019 року.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта, зокрема це: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, передумовою для висновку про необхідність надання додаткових документів повинно бути ґрунтовне дослідження документів, які долучені до митних декларацій.

Суд зазначає, що позивач на підтвердження митної вартості товарів, які переміщувалися позивачем через митний кордон України надав необхідний пакет документів, надання якого передбачено частиною 2 статті 53 МК України.

Таким чином, факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів.

Вказане є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України є підставою для витребування додаткових документів.

Отже, проаналізувавши наведене, суд зазначає, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів не вказано які саме документи, подані декларантом під час митного оформлення не містять усіх відомостей, що підтверджують саме числові значення складових митної вартості спірного товару та не давали можливості відповідно до вимог МК України здійснити розрахунки на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що митним органом не наведено які саме складові митної вартості товару не підтверджуються документально та з яких підстав неможливе їх обчислення, оскільки на підставі таких міркувань, Відповідачем відповідно до частини 2-3 статті 53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості.

В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості не визначено, яких саме документів визначених положеннями ч. 2 ст. 53 Митного кодексу не надав.

Вказана позиція суду по суті узгоджується із позицією Верхового Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: викладеною у постановах від 05.11.2019 по справі №820/2147/16, від 05.12.2019 по справі №826/3102/16.

Також суд зазначає, що системний аналіз приписів митного законодавства вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591а15) та в подальшому відображена в інших рішеннях з цього питання, Верховним Судом у справі № 821/1617/17 від 14.08.2018.

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

Суд відхиляє посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Як вбачається з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості митний орган не застосовує метод 2а, 2б з причин відсутності в органу доходів та зборів та декларанта інформації про ідентичні товари та подібні (аналогічні) товари, методі 2в та 2г з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Окрім цього, визначається, що джерелом для коригування митної вартості слугували інші МД.

Приписами ч. 2 ст. 55 Митного кодексу чітко визначено перелік відомостей, які повинно містити прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, зокрема:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

Також як вбачається із Правил заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Обов`язковість чіткого визначення вказаної вище інформації, як обов`язкових реквізитів будь-якого рішення про коригування заявленої митної вартості товарів підтримується і наявною судовою практикою, зокрема відповідна правова позиція викладена в постанова Верховного суду в складі Касаційного адміністративного суду від 14.08.2018 у справі №821/1617/17.

Як вбачається з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості в самому рішення зазначено лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості. Такий підхід для формування оскаржуваних рішень про коригування митної вартості прямо суперечать цитованим вище положенням законодавства, що є самостійною підставою для їх скасування. Вказана позиція підтверджується уставленою судовою практикою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду викладеної в постанові від 21.12.2018 у справі №815/1670/17.

Щодо розбіжностей у термінах розрахунків, які зазначені у рахунках фактурах та в контракті, на які вказав Відповідач в оскаржуваних рішеннях, суд зазначає наступне.

Аналіз статті 53 МК України та частини 1 статті 368 МК України свідчить про необхідність подання громадянами на підтвердження фактурної вартості товарів касових або товарних чеків, ярликів, інших документів, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Відповідач в оскаржуваних рішення також зазначав про те, що у фактурах, які подавалися до всіх вищезазначених ВМД термін оплати встановлено протягом семи днів, а відповідно до пункту 3.4 зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2018 № 1, оплата за товар здійснюється на протязі 100 днів після доставки вантажу.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи контракту №1 від 01.08.2018 та додатку № 3 від 01.08.2018 про внесення змін до термінів розрахунків (арк. справи 26-32, том 1) внесено зміни в пункту 3.4. Контракту, та викладено таке положення у наступній редакції: «Покупець» перераховує на рахунок «Продавця» 100 % оплату в термін 365 днів після поставки вантажу.

Позивач наголошував, що документи, що підтверджують терміни розрахунків між Сторонами були подані митному органу разом із митними деклараціями.

Таким чином, оскільки згідно Контракту оплата за товар проводиться впродовж 365 днів, суд погоджується з твердженням позивача про те, що ним не могло надаватися до митного оформлення платіжних документів.

Водночас, суд звертає увагу, що позивач долучав до ВМД рахунки фактури, які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (рахунки на товар).

Також суд зазначає, що згідно практики Верховного суду (Постанова Касаційного адміністративного суду Верховного Суду 20 лютого 2018 року в справі №803/49/16) строк оплати за товар не впливає на визначення митної вартості товару.

Відповідно вказане відповідачем зауваження щодо строку оплати за придбаний товар жодним чином не стосується неможливості визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки саме по собі не містить відомостей, які б свідчили про розбіжності в поданих документах, ознаки їх підробки, відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Крім того, суд також бере до уваги те, що позивачем було здійснено повну оплату товару на суму 230 000,00 (двісті тридцять тисяч) доларів США 00 центів) у липні серпні 2019 року фірмі «NORMA K Sp. Z o.o.» у відповідності до умов Контракту №1 від 01.08.2018 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями № 11 від 26.07.2019 на суму 80 000,00 доларів США, № 12 від 29.07.2019 на суму 70 000,00 доларів США та № 14 від 01.08.2019 на суму 80 000,00 доларів США.

Суд звертає увагу на те, що позивачем до митного оформлення було надано транзитні декларації, оскільки товар перебував на території Республіки Польщі в режимі транзиту.

Також відповідач у спірних рішеннях зазначив, що у поданих Декларантом до митного оформлення рахунках фактурах не зазначено умов поставок, отже невідомо за чий рахунок здійснюється доставка товару.

Щодо відсутності в рахунках фактурах вказівки на умови поставки товарів, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до пункту 2.1 Контракту № 1 від 01.08.2018 зазначено умови поставки СРТ Наварія. Згідно офіційного тлумачення торговельних термінів Міжнародних правил торгівлі ІНКОТЕРМС термін CPT (англ. Carriage Paid to) (… named place of destination), або Фрахт/перевезення оплачені до (…назва місця призначення) означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, зв`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Під словом перевізник розуміється будь-яке обличчя, що на підставі договору перевезення бере на себе зобов`язання забезпечити самому чи організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним чи транспортом комбінацією цих видів транспорту.

Таким чином, оскільки умови поставки зазначені у контракті, такі додатково вже не зазначалися в рахунках фактурах. Тому, посилання відповідача в оскаржуваних рішеннях на відсутність у рахунках фактурах посилань на умови поставки є необґрунтованими.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що відповідач безпідставно дійшов висновку про неможливість встановлення митної вартості товару, імпортованого позивачем, на підставі поданих ним документів, оскільки декларантом під час митного оформлення товару митному органу надано усі документи, які передбачені частиною 2 статті 53 МК України, та повністю підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Вказані документи не містять розбіжностей (які б могли впливати на ціну товарів) чи ознак підробки. Тому, у митного органу не було правових підстав для витребування у декларанта додаткового переліку документів.

Також суд звертає увагу, що відповідач не надав обґрунтування неможливості застосування послідовно усіх методів (маючи при цьому інформацію про вартість ідентичних чи аналогічних товарів), а одразу застосував резервний метод, що суперечить приписам статті 54 МК України.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 05.03.2019 у справі № 813/1532/17.

Підсумовуючи наведене, суд вважає висновки відповідача, вказані у рішеннях про коригування митної вартості щодо неможливості визначення митної вартості товарів за основним методом (за ціною зовнішньоекономічного контракту) необґрунтованими, оскільки, на думку суду, наданих декларантом документів було достатньо для прийняття рішення про визначення митної вартості товарів на підставі поданих документів, а посилання на відмінності у термінах оплати та відсутності у рахунках фактурах умов поставки не є факторами, які можуть вплинути на ціну товару.

Суд також враховує, що картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідними від рішень про коригування митної вартості.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно є такими, що не відповідають встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягають скасуванню як протиправні.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст. 14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, п.3 розділу VI "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс 5» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішень, карток відмови, - задоволити повністю.

Визнати протиправними і скасувати Рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UA 209000/2019/900028/2 від 14.06.2019 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209180/2019/00489.

Визнати протиправними і скасувати Рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UA 209000/2019/900027/2 від 10.06.2019 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209180/2019/00459.

Визнати протиправними і скасувати Рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UA 209000/2019/900025/2 від 30.05.2019 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209180/2019/00405.

Визнати протиправними і скасувати Рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UA 209000/2019/900024/2 від 28.05.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209180/2019/00391.

Визнати протиправними і скасувати Рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UA 209000/2019/900023/2 від 27.05.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209180/2019/00387.

Визнати протиправними і скасувати Рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UA 209000/2019/900022/2 від 24.05.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209180/2019/00377.

Визнати протиправними і скасувати Рішення Львівської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UA 209000/2019/900021/2 від 20.05.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209180/2019/00352.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс 5» (81160, Львівська область, Пустомитівський район, смт. Щирець, вул. Стуса,12; код ЄДРПОУ 4148570) за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби (79000, м.Львів, вул.Костюшка, 1, ) судовий збір в сумі 26894 (двадцять шість тисяч вісімсот дев`яносто чотири ) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Згідно з пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Сподарик Н.І.