Справа № 240/3328/20
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
14 квітня 2020 року м. Житомир справа № 240/3328/20
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Нагірняк М.Ф.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
встановив:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2017-2018роки.
Позивач зазначив, що проходив військову службу в Збройних силах України, а з 12.04.2018 року відповідно до наказу Бердичівського об`єднаного міського військового комісаріату Житомирської області звільнений з військової служби. При звільненні Позивач з`ясував, що йому не була виплачена грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки за 2017-2018 роки.
Ухвалою суду від 13.03.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник Відповідача, Житомирського обласного військового комісаріату, 27.03.2020року направив до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив. У відзиві зазначається, що при звільненні з військової служби грошова компенсація за ненадані під час особливого періоду дні додаткових і соціальних відпусток (у тому числі військовослужбовцям - учасникам бойових дій) не виплачуються.
Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.
Спірні відносини щодо правового статусу ветеранів війни, в тому числі щодо пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, регулюються правовими нормами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII (надалі - Закон N 3551-XII), що були чинні на день виникнення спору.
Згідно із пунктом 12 статті 12 Закону N 3551-XII учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Аналогічно, відповідно до статті 16-2 Закону "Про відпустки" (далі - Закон N 504/96-ВР), окрім інших категорій осіб, учасникам бойових дій надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.
Судом встановлено, що Позивач проходив військову службу і наказом військового комісару Бердичівського об`єднаного міського військового комісаріату № 64 від 12.04.2018 р. звільнений з військової служби у запас (а.с.5-6).
Судом встановлено та визнається сторонами, що 21.02.2017 року Позивачу був встановлений статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням, яке досліджено судом (а.с.9).
Позивачу за період 2017-2018 року додаткові відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік не надавалися і, відповідно при звільненні компенсація за їх невикористання не виплачувалася.
Суд погоджується з доводами Позивача, наведеними в позові, щодо наявності у Позивача як учасника бойових дій права на додаткову відпустку зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.
Суд погоджується з доводами Позивача, наведеними в позові, що у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону N 504/96-ВР та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону N 3551-XII. Така компенсація є складовою грошового забезпечення військовослужбовців.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.08.2019р. у зразковій справі №620/4218/18.
За змістом положень ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Разом з тим, суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності обов`язку саме у ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинити дії щодо нарахування та виплати Позивачу таку грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 2017-2018роки.
Суд вважає, що доводи Позивача, викладені в позовній заяві, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і не підлягають задоволенню з огляду на таке.
Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
Як зазначено в п.5 розділу XXXI цього ж Порядку, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які мають право на щорічні додаткові відпустки відповідно до чинного законодавства України, виплачується компенсація за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки, яка надається в повному обсязі або пропорційно часу, прослуженому в році звільнення.
Суд враховує, що в розумінні положень п.8 розділу I. Порядку N 260 грошове забезпечення Позивачу виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні, тобто Житомирським обласним військовим комісаріатом, Відповідачем у справі.
Разом з тим, відповідно до вимог пунктів 3 та 8 розділу I. Порядку N 260 таке грошове забезпечення Позивачу виплачується виключно на підставі наказу командира (начальника, керівника).
Як зазначено в дослідженому судом наказі військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 № 64 від 12.04.2018 р., відсутні жодні відомості щодо наявності чи відсутності у Позивача права на спірні щорічні додаткові відпустки та щодо наявності чи відсутності підстав для виплати відповідних сум компенсацій за невикористані такі відпустки.
Зазначене свідчить, що у Відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , були відсутні підстави для проведення спірних нарахувань, так як у Відповідача відсутнє самостійне право на проведення таких нарахувань.
В розумінні вимог пунктів 3 та 8 розділу I. Порядку N 260 обов`язок щодо визначення при звільненні Позивача з військової служби необхідності проведення нарахування та виплати, окрім інших, компенсацій за невикористані такі відпустки, є виключно у військового комісару Бердичівського об`єднаного міського військового комісаріату. Всупереч цьому жодних позовних вимог Позивачем до Бердичівського об`єднаного міського військового комісаріату не заявлено.
За приписами ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відсутність в наказі військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 № 64 від 12.04.2018р. відомостей (інформації) про наявність у Позивача невикористаних щорічних відпусток за 2017-2018року виключало обов`язок у Відповідача здійснити нарахування та виплату відповідних сум компенсацій за невикористані такі відпустки.
Зазначене свідчить про безпідставність позовних вимог Позивача у спірних відносинах до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому підстави для задоволення таких позовних вимог відсутні.
Таке судове рішення не позбавляє права Позивача подати відповідний позов з метою захисту свого права на виплату відповідних сум компенсацій за невикористані такі відпустки до Бердичівського об`єднаного міського військового комісаріату.
Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.
Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2017-2018роки, відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк