Справа № 824/283/19-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/283/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросад-2005" до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І" про скасування податкового повідомлення рішення, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2019 року до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросад-2005" (позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 18.02.2019 року №.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 06.10.2018 року працівниками ГУ ДФС у Чернівецькі області складено акт № 5428 24-13-14-10/33259788 "Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідністю "Агросад-2005", яким зафіксовано ряд порушень податкового законодавства.

Не погоджуючись із порушеннями викладеними в акті перевірки товариством було направлено заперечення на акт перевірки від 07.11.2018 року. За результатами розгляду заперечення ГУ ДФС у Чернівецькій області прийнято висновок від 15.11.2018 року за вих. №5702/10/24-13-14-01 згідно якого встановлено, що висновки викладені в акті перевірки відповідають вимогам чинного законодавства.

На підставі вищевказаного акту перевірки, органом ДФС було прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.11.2018 року № за яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість за основним зобов`язанням на суму 1272440,00 грн та за штрафними санкціями на суму 318110,00 грн.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 19.11.2018 року № товариством було направлено скаргу до ДФС України.

У відповідності до Рішення ДФС України від 01.02.2019 року №5297/6/99-99-11-04-01-25 було скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.11.2018 року № в частині виявлених порушень по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ "Торгагро Сольюшн", а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу задоволено частково.

На підставі Рішення ДФС України від 01.02.2019 року №5297/6/99-99-11-04-01-25 ГУ ДФС у Чернівецькій області виносить податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 року №, за яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість за основним зобов`язанням на суму 500930,00 грн та за штрафними санкціями на суму 125232,50 грн.

ТОВ "Агросад-2005" не погоджується із вказаними вище податковим повідомленням-рішенням з наступних підстав.

Доказом неякісного документування матеріалів перевірки є неякісне написання акту перевірки, яке полягає в документуванні порушень податкового законодавства виключно на міркуваннях спеціалістів ГУ ДФС у Чернівецькій області, що призводить до порушення наказів ДФС України, зокрема Наказу №727 від 20.08.2015 року "Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами".

Представник позивача зазначив, що за перевіряємий період у Товариства були наявні земельні ділянки на території Вашковецької сільської ради площею 53,31 га, на яких вирощуються багаторічні насадження. Окрім того, позивач знаходиться на ринку сільськогосподарських товаровиробників більше 10 років, за весь період діяльності жодних порушень податкового законодавства не було, середня кількість працюючих працівників у товаристві становить 40-70 працівників, фонд заробітної плати становить в межах одного мільйона гривень в рік. Вказані обставини підтверджують відкритість ведення господарської діяльності позивачем та спростовують позицію відповідача щодо документування порушень в акті перевірки.

Щодо співпраці з ТОВ "Будмонтажсервіс І" представник позивача зазначив, що вказане товариство є одним з найбільших будівельних підприємств у регіоні з 2011 року, яке має у власному та/або орендному користуванні значну кількість транспортних засобів, будівельної техніки, механізмів, які й були залучені до виконання необхідних для підготовки до маркетингового року робіт у садових масивах ТОВ "Агросад-2005".

Факт здійснення господарської операції підтверджується договором № 03-11/2017 від 03.11.2017 року на надання послуг транспортними засобами та будівельними механізмами та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31 від 28.02.2018 року. Окрім того, вищезгадана операція, відображена у бухгалтерському обліку позивача, що контролюючим органом досліджено та не заперечується.

Щодо твердження перевіряючих відносно того, що вказані послуги не сприяють отриманню в майбутньому економічної вигоди, представник позивача зазначив, що у разі невиконання вказаних робіт, позивач на початку весняного періоду наступного року не мав би можливості здійснити весь комплекс необхідних заходів пов`язаних із безпосередньою діяльністю по вирощуванню яблук, а саме у разі нездійснення робіт щодо розрівнювання та ущільнення землі на садових масивах товариства в майбутньому призвело б до неможливості здійснення обробітку ґрунту та багаторічних насаджень садовою технікою. Вказане в значній мірі сказалось б на результатах економічного зростання підприємства та отримання прибутку, а також сплати податків та зборів до бюджету України.

У зв`язку із відсутністю на території району іншого товариства, яке б мало достатню кількість техніки та персоналу для надання зазначених послуг, було прийнято відповідне рішення про здійснення вказаних робіт саме ТОВ "Будмонтажсервіс І" у зв`язку із їхньою крайньою необхідністю для здійснення діяльності, яка б відповідала меті створення підприємства.

Під час перевірки контролюючий орган не мав на меті встановити реальність господарських операцій, адже ніхто з перевіряючих на місце розташування самого саду не виїжджав, із зустрічною звіркою до контрагента - ТОВ "Будмонтажсервіс І" відповідач не звертався.

В свою чергу позивач та ТОВ "Будмонтажсервіс І" здійснили господарську операцію, на підтвердження якої склали необхідні первинні документи.

Окрім того, як вбачається із акту перевірки, в Єдиному реєстрі податкових накладних наявні виписані та зареєстровані на користь товариства відповідні податкові накладні, що в повній мірі відповідає вимогам податкового законодавства, зокрема статті 198 ПКУ.

Надані первинні та інші бухгалтерські документи в повній мірі підтверджують здійснення господарських операцій між ТОВ "Агросад 2005" та ТОВ "Будмонтажсервіс І", а також те, що такі операції спричинили реальні зміни майнового стану товариства.

При підготовці акту перевірки орган ДФС не перевірив та не вивчав жодного первинного документу контрагента підприємства, не робились запити до компетентних органів ДАІ, Держтехнагляду, БТІ тощо, не відбирались відповідні пояснення у посадових осіб товариств та робітників, щодо підтвердження викладених в акті обставин, відсутності здійснених послуг. Акт готувався лише на підставі суб`єктивних та не підтверджених жодним чином тверджень працівників ГУ ДФС у Чернівецькій області, які взагалі не базуються на будь-яких фактах та комп`ютерних автоматизованих інформаційних систем ДФС.

З огляду на викладене позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.02.2019 року № протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив проти позову, в якому зазначив, що ГУ ДФС у Чернівецькій області проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ "Агросад-2005" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2015 року по 30.06.2018 року, валютного законодавства за період з 01.07.2015 року по 30.06.2018'року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2015 року по 30.06.2018 року, результати якої оформлено актом від 26.10.2018 року №5428/24-13-14-01/33259788.

З врахуванням рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 01.02.2019 року №5297/6/99-99-11-04-01-25 про результати розгляду скарги, ГУ ДФС у Чернівецькій області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.02.2019 року №.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Агросад-2005" із ТОВ "Будмонтажсервіс І" з придбання послуг транспортними засобами та будівельними механізмами за період з 03.11.2017 року по 30.06.2018 року, на загальну суму 3005580,48 грн в тому числі ПДВ - 500930,08 грн, відповідно до укладеного договору надання послуг транспортними засобами та будівельними механізмами №03-11/2017 від 03.11.2017 року, зазначив наступне.

Як видно із вищезазначених наданих ТОВ "Агросад-2005" документів дані Реєстрів щодо наданих послуг механізмами ТОВ "Будмонтажсервіс І" не відповідають даним Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №31 від 28 лютого 2018 року, а саме:

- в Реєстрах зазначено послуги бульдозера САТ D5МХL (послуги розрівнювання) всього 178 маш./год. на протязі листопада 2017 року - січня 2018 року, а в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) №31 від 28.02.2018 року послуги бульдозера САТ D5МХL відсутні;

- в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) №31 від 28.02.2018 року зазначено послуги екскаватора САТ 330С всього 358 маш./год., а в Реєстрах наданих послуг екскаватор САТ 330С відсутній.

ТОВ "Агросад-2005" в ході перевірки не надано всі документи, які б фактично підтверджували придбані ТОВ "Агросад-2005" послуги транспортних засобів та будівельних механізмів у ТОВ "Будмонтажсервіс І" у І півріччі 2018 року. Економічна доцільність вищевказаної операції відсутня, так як ТОВ "Агросад-2005" фактично у листопаді-грудні 2017 року, січні-лютому 2018 року не здійснювало сільськогосподарські роботи.

Під час перевірки посадовими особами не надано пояснень щодо змісту та мети проведених земляних робіт транспортними засобами і будівельними механізмами ТОВ "Будмонтажсервіс І".

Відтак, представлені ТОВ "Агросад-2005" до перевірки первинні документи не є свідченням реальності господарської операції та містять недостовірні дані щодо змісту господарської операції.

Таким чином, первинна документація щодо здійснених господарських операцій з контрагентом є така, що не містить достовірної інформації та не несе в собі доказової сили.

Отже, під час проведення перевірки ТОВ "Агросад-2005" не були надані всі належним чином оформлені та складені первинні бухгалтерські документи, банківські виписки, регістри бухгалтерського обліку, які підтверджують реальність господарських відносин ТОВ "Агросад-2005" з ТОВ "Будмонтажсервіс І" у лютому 2018 року щодо надання послуг транспортних засобів та будівельних механізмів на загальну суму 3005580,48 грн, в тому числі ПДВ - 500930,08 грн.

Відсутність підтверджуючих документів що стосуються господарських операцій за участі контрагентів, які б фактично підтверджувати реальне здійснення правочинів і досягнення платником податків законної мети їх здійснення (придбання на підставі цивільно-правових угод товарів/робіт/послуг для здійснення господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку та реальне використання товарів/робіт/послуг в господарській діяльності) свідчить про те, що ТОВ "Агросад-2005" неправомірно сформовано податковий кредит у лютому 2018 року в сумі 500930,00 грн.

Виходячи з вищевикладеного, висновки викладені в акті виїзної планової документальної перевірки від 26.10.2018 року №5428/24-13-14-01/33259788 "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Агросад-2005", податкового законодавства за період з 01.07.2015 по 30.06.2018 року, валютного - за період з 01.07.2015 року по 30.06.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.07.2015 року по 30.06.2018 року є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача 05.06.2019 року подано до суду письмові пояснення в яких зазначила, що у ТОВ "Будмонтажсервіс І" наявні задекларовані матеріально-технічна база та трудові ресурси для здійснення своєї господарської діяльності та реалізації ділової мети.

На підтвердження надання послуг наявний акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31 від 28.02.2018 року, реєстри надання послуг механізмами ТОВ "Будмонтажсервіс І" згідно договору № 03-11/2017 від 03.11.2017 року. Податкова накладна підписана та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Окрім того, реальність виконання господарських операцій підтверджується наявними у Товариства матеріально-технічними засобами, достатньою кількістю працівників, усі вищезазначені операції відображені у регістрах бухгалтерського обліку та податковій звітності за перевіряємий період.

Товариство є учасником ринку протягом тривалого часу, має позитивну ділову репутацію, значну кількість контрагентів та своєчасно звітує й сплачує податки та збори. Неодноразово реальність господарських операцій Товариства перевірялася податковими органами і завжди ці перевірки мали позитивний результат.

Вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.02.2019 року № протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 19.03.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні на 16.04.2019 року.

В підготовчому судовому засіданні призначеному на 16.04.2019 року оголошено перерву до 14.05.2019 року.

Ухвалою суду від 14.05.2019 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів.

В підготовчому судовому засіданні призначеному на 14.05.2019 року ухвалою суду до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДМОНТАЖСЕРВІС І" (), у зв`язку з чим, підготовче судове засідання відкладено на 06 червня 2019 року.

Підготовче судове засідання призначене на 06.06.2019 року відкладено на 27.06.2019 року, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні.

Підготовче судове засідання призначене на 27.06.2019 року відкладено на 25.07.2019 року, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні.

Підготовче судове засідання призначене на 25.07.2019 року відкладено на 26.09.2019 року, у зв`язку з неявкою представників сторін.

Ухвалою суду від 26.09.2019 року підготовче провадження в адміністративній справі закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17.10.2019 року.

В судовому засіданні призначеному на 17.10.2019 року оголошено перерву до 14.11.2019 року, у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів.

Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечував та просив суд відмовити у їх задоволені у повному обсязі.

У відповідності до Постанови Кабінету міністрів України від 19.06.2019 року №537 "Про утворення територіальних органів державної податкової служби" утворено Головне управління ДПС у Чернівецькій області, у зв`язку з чим проведено заміну первісного відповідача Головного управління державної фіскальної служби України в Чернівецькій області на її правонаступника Головне управління державної податкової служби України в Чернівецькій області.

14.11.2019 року, за клопотанням сторін, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши та оцінивши в сукупності докази, якими вони обґрунтовуються, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Товариство обмеженою відповідальністю "Агросад-2005" (), місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 38А, с. Шебутинці, Сокирянський район, Чернівецька область, основний вид економічної діяльності: вирощування зерняткових і кісточкових фруктів (а.с. 13 т. 1).

В період з 28.09.2018 року по 11.10.2018 року, на підставі направлень від 27.09.2018 року№1841, №1842, №1843, №1844 та наказу про проведення документальної планової перевірки №571 від 14.09.2018 року, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ "Агросад-2005" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2015 року по 30.06.2018 року, валютного законодавства за період з 01.07.2015 року по 30.06.2018 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2015 року по 30.06.2018 року, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

ТОВ "Агросад-2005" проінформовано про проведення документальної планової виїзної перевірки письмовим повідомленням від 14.09.2018 року №126.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 26.10.2018 року №5428/24-13-14-01/33259788 (а.с. 16-73 т. 1), яким зафіксовано наступні порушення:

1) пп. 14.1.36, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 п. 187, ст. 192, п. 200.1 ст. 200, п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями у редакції, що діяла до 01.01.2017 року), внаслідок чого:

- занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету (спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства) за період з 01.07.2015 року по 31.12.2016 року на загальну суму 728553,00 грн, в тому числі: у лютому 2016 року на суму 105248,00 грн, у березні 2016 року на суму 147283 грн, у квітні 2016 року на суму 187293,00 грн, у жовтні 2016 року на суму 35469,00 грн, у листопаді 2016 року на суму 246860,00 грн, у грудні 2016 року на суму 6400,00 грн;

- завищено податок на додану вартість, що залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства та/або спрямовується на спеціальний рахунок та період з 01.07.2015 року по 31.12.2016 року на загальну суму 771510,0 грн, у тому числі: завищення за грудень 2015 року в сумі 1500062,00 грн та заниження в сумі 728552,00 грн, в тому числі: у лютому 2016 року на суму 105248,00 грн, у березні 2016 року на суму 147283,00 грн, у квітні 2016 року на суму 187293 грн, у жовтні 2016 року на суму 35468,00 грн, у листопаді 2016 року на суму 246861,00 грн, у грудні 2016 року на суму 6399,00 грн.

2) пп. 14.1.36, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями у редакції що діяла до 01.01.2017 року), внаслідок чого:

- занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету (загальна декларація) на загальну суму 543887,00 грн, в тому числі за лютий 2017 року в сумі 42957,00 грн, лютий 2018 року на суму 500930,00 грн.

3) п. 15 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України 29 грудня 2017 року № 148, а саме:

- перевищено термін зберігання в позаробочий час у касі Товариства готівкової виручки (готівки) у межах, що перевищує самостійно встановлений ліміт каси на суму 12400,00 грн.

4) ст. 119.2 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) подання з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, за встановленою формою №1-ДФ за 1 квартал 2016 року.

Не погоджуючись із порушеннями викладеними в акті перевірки від 07.11.2018 року позивачем подано до Головного управління ДФС у Чернівецькій області заперечення на акт перевірки.

За результатами розгляду заперечення ГУ ДФС у Чернівецькій області прийнято висновок від 15.11.2018 року за вих. №5702/10/24-13-14-01 згідно якого встановлено, що висновки викладені в акті перевірки відповідають вимогам чинного законодавства.

На підставі вищевказаного акту перевірки від 26.10.2018 року №5428/24-13-14-01/33259788, органом ДФС було прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.11.2018 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість на суму 1590550,00 грн, в тому числі: за основним зобов`язанням - 1272440,00 грн, за штрафними санкціями - 318110,00 грн.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 19.11.2018 року № позивач оскаржив його до ДФС України.

За результатами розгляду скарги позивача, Рішенням ДФС України від 01.02.2019 року №5297/6/99-99-11-04-01-25 скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.11.2018 року № в частині виявлених порушень по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ "Торгагро Сольюшн", в іншій частині податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу задоволено частково.

На підставі рішення ДФС України №5297/6/99-99-11-04-01-25 від 01.02.2019 року відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 626162,50 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням 500930,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 125232,50 грн (а.с. 15 т. 1).

Судовим розглядом встановлено, що протягом періоду, що перевірявся, ТОВ "Агросад-2005" мало взаємовідносини із ТОВ "Будмонтажсервіс І", щодо придбання послуг спецтехніки укомплектованої кваліфікованим обслуговуючим персоналом.

ТОВ "Будмонтажсервіс І" (), місцезнаходження: вул. М.Бойчука, 17, м. Київ, види діяльності: виготовлення виробів із бетону для будівництва; виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; підготовчі роботи на будівельному майданчику; інші будівельно-монтажні роботи; інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; надання в оренду будівельних машин і устаткування; вантажний автомобільний транспорт; допоміжне обслуговування наземного транспорту; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; надання в оренду вантажних автомобілів; будівництво житлових і нежитлових будівель (а.с. 227-230 т. 1).

03.11.2017 року між позивачем (замовник) та ТОВ "Будмонтажсервіс І" (виконавець) укладено Договір №03-11/2017 на надання послуг транспортними засобами та будівельними механізмами (а.с. 93-96 т. 1), за умовами якого виконавець на умовах даного Договору надає замовнику послуги транспортними засобами та будівельними механізмами, а замовник зобов`язується оплатити надані послуги, відповідно до умов Договору.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що вартість послуг розраховується згідно фактично відпрацьованих машино-годин, що погоджуються сторонами, а саме:

1. Екскаватор Atlas 1404М - 1200,96 грн за одну машино-годину без ПДВ;

2. Екскаватор Atlas 1404 1 - 695,52 грн за одну машино-годину без ПДВ;

3. Автомобіль КРАЗ 210,60 грн за одну машино-годину без ПДВ;

4. Екскаватор САТ 330С 1520,00 грн за одну машино-годину без ПДВ;

5. Екскаватор САТ 428F 480,58 грн за одну машино-годину без ПДВ;

6. Екскаватор САТ 336DL 1520,00 грн за одну машино-годину без ПДВ.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 року.

Відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №31 від 28.02.2018 року (а.с. 97 т. 1) ТОВ "Будмонтажсервіс І" для позивача були проведені наступні роботи (зроблені такі послуги) на суму 3005580,48 грн з ПДВ:

- послуги екскаватора Atlas 1404 0,8 м.куб., кількість маш./год. 297, ціна без ПДВ 695,52 грн, сума без ПДВ 206569,44 грн;

- послуги екскаватора Atlas 1404 1,25 м.куб., кількість маш./год. 409, ціна без ПДВ 1200,96 грн, сума без ПДВ 491192,64 грн;

- послуги екскаватора САТ 330С, кількість маш./год. 358, ціна без ПДВ 1520,00 грн, сума без ПДВ 544160,00 грн;

- послуги екскаватора САТ 336DL, кількість маш./год. 271, ціна без ПДВ 1520,00 грн, сума без ПДВ 411920,00 грн;

- послуги екскаватора САТ 428F 0,25/1,0 м.куб., кількість маш./год. 514, ціна без ПДВ 480,58 грн, сума без ПДВ 247018,12 грн;

- послуги КРАЗ автомобілів-самоскидів, кількість маш./год. 2867, ціна без ПДВ 210,60 грн, сума без ПДВ 603790,20 грн.

Крім того, надання послуг транспортними засобами та будівельними механізмами підтверджується наступним письмовими доказами:

- Реєстри наданих послуг механізмами ТОВ "Будмонтажсервіс І" в січні, лютому, листопаді, грудні в саду на масиві 02 с. Вашківці ТОВ Агросад 2005 (а.с. 117-126 т. 1, 157-162, т.2);

- копії Свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 53-63 т. 2);

- копії штатних розкладів робітників погодинної праці ТОВ Будмонтажсервіс І з 01.07.2017 року та з 01.01.2018 року (а.с. 64-65 т. 2);

- копія заявки №16 від 14.11.2017 року на надання послуг до Договору №03-11/2017 (а.с. 66 т. 2);

- копії змінних рапортів за листопад - грудень 2017 року, січень-лютий 2018 року (а.с. 67-147 т. 2).

У лютому 2018 року позивачем сформовано податковий кредит по ПДВ на загальну суму 500617,00 грн на підставі податкової накладної №31 від 28.02.2018 року, постачальником послуг в якій значиться ТОВ "Будмонтажсервіс І" (а.с. 98 т. 1).

Також судом встановлено, що у період, що перевірявся, позивач орендував на території Вашковецької сільської ради земельні ділянки площею 53,31 га, на яких вирощуються багаторічні насадження, що підтверджується довідкою Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області від 15.01.2018 року №67/01-16 (а.с. 106 т. 1).

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 18.02.2019 року №, позивач звернувся до суду з даним позовом.

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи необхідно керуватись нормами Конституції України, Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі - ПК України в редакції на момент спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено з матеріалів справи, на підставі рішення ДФС України №5297/6/99-99-11-04-01-25 від 01.02.2019 року, яким встановлено порушення позивачем пп.14.1.36. пп.14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185., п. 198.1 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями), відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 626162,50 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням 500930,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 125232,50 грн (а.с. 15 т. 1).

Пунктом 44.1. статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У відповідності із п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредитку виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну території України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, вказаними нормами законодавства визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення понесених витрат, у зв`язку з придбавання товарів (робіт, послуг), до складу валових витрат та сплачених сум ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, понесення витрат, у зв`язку з господарською діяльністю платника, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суд враховує вимоги ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

При цьому, в разі надання відповідачем контролюючим органом доказів, які підтверджують факт вчинення платником податку податкового правопорушення, саме на платника податків покладається обов`язок спростовувати обґрунтовані доводи цього органу.

Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, за змістом процесуального закону платник податків повинен підтвердити належними та допустимим доказами свої заперечення проти наданих податковим органом доказів.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, 03.11.2017 року між позивачем (замовник) та ТОВ "Будмонтажсервіс І" укладено Договір №03-11/2017 на надання послуг транспортними засобами та будівельними механізмами, за умовами якого ТОВ "Будмонтажсервіс І" на умовах даного договору надає позивачу послуги транспортними засобами та будівельними механізмами, а позивач зобов`язується оплатити надані послуги, відповідно до умов договору.

Згідно з п.п. 201.1, 201.2 ст. 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору. Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби.

У відповідності до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надання ТОВ "Будмонтажсервіс І" позивачу послуг транспортними засобами та будівельними механізмами, на умовах договору №03-11/2017 від 03.11.2017 року підтверджується наступними письмовими доказами:

- актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №31 від 28.02.2018 року, відповідно до якого ТОВ "Будмонтажсервіс І" для позивача були проведені роботи (зроблені такі послуги) на суму 3005580,48 грн з ПДВ;

- Реєстрами наданих послуг механізмами ТОВ "Будмонтажсервіс І" в листопаді, грудні 2017 року та в січні, лютому 2018 року, в саду на масиві 02 с. Вашківці ТОВ "Агросад-2005";

- копіями Свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів;

- копіями штатних розкладів робітників погодинної праці ТОВ "Будмонтажсервіс І" з 01.07.2017 року та з 01.01.2018 року;

- копією заявки №16 від 14.11.2017 року на надання послуг до Договору №03-11/2017;

- копіями змінних рапортів за листопад - грудень 2017 року, січень-лютий 2018 року;

- податковою накладної №31 від 28.02.2018 року, постачальником послуг в якій значиться ТОВ "Будмонтажсервіс І".

Крім того, як встановлено судом, у період, що перевірявся, позивач орендував на території Вашковецької сільської ради земельні ділянки площею 53,31 га, на яких вирощуються багаторічні насадження, що підтверджується довідкою Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області від 15.01.2018 року №67/01-16.

За викладених обставин, суд вважає, що спірні господарські операції позивача мали реальний характер, спричиняючи зміни в структурі його активів, підтверджені належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку, які містять достовірні відомості про їх обсяг, зміст та підтверджені показами свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів виключно у разі фактичного здійснення платником податків господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності усіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є саме те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 73 КАС сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

В свою чергу, суд зауважує, що фактичне здійснення господарських операцій між цими контрагентами підтверджується первинними документами, які оформлені у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-ХІV та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій. Надання ТОВ "Будмонтажсервіс І" позивачу послуг транспортними засобами та будівельними механізмами на умовах договору №03-11/2017 від 03.11.2017 року підтверджено первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи та які досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, у зв`язку з наявністю у позивача відповідних первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, суд дійшов висновку про обґрунтованість дій позивача щодо формування в лютому 2018 року податкового кредиту по взаємовідносинах із вказаним контрагентом на суму 500930,00 грн податку на додану вартість. У зв`язку із цим, податковим органом неправомірно зроблено висновок про безпідставне включення позивачем до податкового кредиту податок на додану вартість на загальну суму 500930,00 грн по господарських взаємовідносинах з контрагентом ТОВ "Будмонтажсервіс І".

Посилання відповідача на невідповідність наданих позивачем первинних документів вимогам законодавства та відсутності ділової мети суд вважає безпідставними. Судом, за наслідком їх дослідження, встановлено їх відповідність та належність оформлення, наявність всіх необхідних реквізитів з прив`язкою до виду товару (послуги), його кількості, замовника, виконавця, наявність підписів, печаток, відміток посадових осіб підприємств. Окремі недоліки первинних документів не є свідченням нереальності господарських операцій.

Згідно з ч. 1 ст. 3 КАС України, порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Розглядаючи справу "Інтерспав" проти України про порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, Європейський суд з прав людини висловив свою думку, яка полягає в наступному: "коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань".

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Беручи до уваги викладені норми та обставини, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та достатніми доказами фактів неправомірного формування позивачем податкового кредиту, а відтак прийняте податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 року №, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 626162,50 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням 500930,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 125232,50 грн, є протиправним та підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 9392,45 грн, що підтверджується платіжним дорученням №53 від 11.03.2019 року.

Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення повністю, у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 9392,45 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, представником позивача подано до суду клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 16048,00 грн.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення клопотання представника відповідача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі загальному 16048,00 грн та подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу на суму 9648,00 грн, оскільки проїзд представника позивача з м. Києва до м. Чернівці та в зворотному напрямку не може бути віднесено до витрат на професійну правничу допомогу (251, т.1).

Розглянувши клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для його часткового задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Також, за змістом частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа "East/West Alliance Limited" проти України" (заява N 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2019 року між ТОВ "Агросад-2005" та Адвокатським об`єднанням "Максименко і Партнери" укладено договір про надання юридичних послуг (адвокатської допомоги) (а.с. 183-186 т. 1).

Додатком №1 до вказаного договору є формула розрахунку вартості правової допомоги (а.с.186. т.1).

Згідно наявного в матеріалах справи ордеру серії КС № 460359, адвокатом позивача, який надає послуги у відповідності до умов Договору від 10.01.2019 року, є ОСОБА_1 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 5310), який є керуючим партнером Адвокатського об`єднанням "Максименко і Партнери" (а.с. 180-182, т.1).

Надання послуг Адвокатським об`єднанням "Максименко і Партнери" з надання ТОВ "Агросад-2005" юридичних послуг підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 14.03.2019 року за Договором "Про надання юридичних послуг (адвокатської допомоги)" №б/н від 10.01.2019 року (а.с. 187, т. 1).

Додатком №1 до вказаного акту прийому-передачі наданих послуг від 14.03.2019 року є звіт Адвокатського об`єднанням "Максименко і Партнери" по виконаних роботах за період з 01.03.2019 року по 14.03.2019 року (а.с. 191, т.1), згідно якого останнім виконано наступні роботи:

1) ознайомлення наданими матеріалами по справ, щодо скасування винесеного ГУ ДФС у Чернівецькій області податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 року №, на підставі Рішення ДФС України від 01.02.2019 року №5297/6/99-99-11-04-01-25. Витрачений час 1,5 год.;

2) консультація, узгодження правової позиції щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 року №. Витрачений час 1,5 год.;

3) підготовка позовної заяви до Чернівецького окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 року №. Витрачений час 4 год.

Додатком №2 до вказаного акту прийому-передачі наданих послуг від 14.03.2019 року є розрахунок вартості правової допомоги за період з 01.03.2019 року по 14.03.2019 року (а.с. 192, т.1), згідно якого розмір оплати за одну годину роботи адвоката з надання правової допомоги становить 800 грн. Вартість правової допомоги за період з 01.03.2019 року по 14.03.2019 року становить 5600, 00 грн (7 год * 800 грн).

Згідно з платіжним дорученням №57 від 19.03.2019 року, позивачем, за договором про надання юридичних послуг (адвокатської допомоги) від 10.01.2019 року, сплачено Адвокатському об`єднанню "Максименко і Партнери" кошти в сумі 5600,00 грн (а.с.193, т.1).

Крім того, надання послуг Адвокатським об`єднанням "Максименко і Партнери" з надання ТОВ "Агросад-2005" юридичних послуг підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 18.04.2019 року за Договором "Про надання юридичних послуг (адвокатської допомоги)" №б/н від 10.01.2019 року (а.с. 199, т. 1).

Додатком №1 до вказаного акту прийому-передачі наданих послуг від 18.04.2019 року є звіт Адвокатського об`єднанням "Максименко і Партнери" по виконаних роботах за період з 15.04.2019 року по 17.04.2019 року (а.с. 200, т.1), згідно якого останнім виконано наступні роботи:

1) проїзд з м. Києва до м. Чернівці для представництва інтересів клієнта в Чернівецькому окружному адміністративному суді по справі №824/283/19-а. Витрачений час 11,52 год.;

2) представництво інтересів клієнта в Чернівецькому окружному адміністративному суді по справі №824/283/19- а. Витрачений час 1 год.;

3) проїзд з м. Чернівці до м. Києва після представництва інтересів клієнта в Чернівецькому окружному адміністративному суді по справі №824/283/19-а. Витрачений час 12,20 год.

Додатком №2 до вказаного акту прийому-передачі наданих послуг від 18.04.2019 року є розрахунок вартості правової допомоги за період з 15.04.2019 року по 17.04.2019 року (а.с. 201, т.1), згідно якого розмір оплати за одну годину роботи адвоката з надання правової допомоги становить 800 грн, до витрати з надання правової допомоги адвокатом включено час проїзду для участі в процесуальних діях та/або збирання доказів, а також у зворотному напрямку з коефіцієнтом значення проїзду 0,5 до 800 грн год. Розрахунок вартості правової допомоги за період з 15.04.2019 року по 17.04.2019 року становить 10448, 00 грн (24,12 год * 0.5 + 1) * 800 грн).

Згідно з платіжним дорученням №131 від 06.05.2019 року, позивачем, за договором про надання юридичних послуг (адвокатської допомоги) від 10.01.2019 року, сплачено Адвокатському об`єднанню "Максименко і Партнери" кошти в сумі 10448,00 грн (а.с. 202 т. 1).

Проте, суд звертає увагу, що частина із наданих послуг не може бути віднесена саме до правничої допомоги.

Так, згідно з п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Отже, час проїзду адвоката з м. Києва до м. Чернівці для представництва інтересів клієнта в Чернівецькому окружному адміністративному суді та час на проїзд з м. Чернівці до м. Києва після представництва інтересів клієнта в Чернівецькому окружному адміністративному суді не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1,19 Закону № 5076-VI. А тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, доказів надання позивачу правових послуг безпосередньо під час такого переїзду, представником позивача також не надано.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими заперечення представника відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9648,00 грн (24,12 год * 0.5) * 800 грн).

Враховуючи наведене, клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню у частині 6400,00 грн (16048,00 грн - 9648,00 грн), які в силу закону віднесено до витрат на професійну правничу допомогу та підтверджені належними та допустимими доказами і, в свою чергу, представник відповідача не висловив жодних зауважень щодо їх обсягу і розміру.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросад-2005" до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області про скасування податкового повідомлення рішення, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 18.02.2019 року №.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросад-2005" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області судові витрати - судовий збір в сумі 9392,45 (дев`ять тисяч триста дев`яносто дві) грн 45 коп, сплачений згідно платіжного доручення №53 від 11.03.2019 року.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросад-2005" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6400 (шість тисяч чотириста) грн 00 коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросад-2005" (, вул. Грушевського, 38-А, с. Шебутинці, Сокирянський район, Чернівецька область, 60211);

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будмонтажсервіс І» (, вул. М.Бойчука, 17, м. Київ, 01103);

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (, вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, Чернівецька область, 58013).

Суддя В.О. Григораш