Справа № 540/2824/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2824/19
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Запорожана Д.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (надалі відповідач, ГУ ПФУ), в якому заявила наступні позовні вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу пенсії за період з лютого 2018 року по грудень 2018 року та з січня 2019 року по березень 2019 року;

- зобов`язати відповідача поновити та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за період з лютого 2018 року по грудень 2018 року та з січня 2019 року по березень 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером за віком з березня 2010 року. До 01.01.2019 року позивач перебувала на обліку в Старобільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, де і отримувала пенсію до 31.12.2018 року. Після переїзду на постійне місце проживання до м.Херсон та отримання довідки внутрішньо переміщеної особи, яка видана позивачу 10.01.2019 року управлінням праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради, управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області позивачу з 01.01.2019 року поновлено виплату пенсії з квітня 2019 року після надходження її пенсійної справи з Старобільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області.

При зверненні до суду з даним позовом позивач не погоджувалась з тим, що поновлення відповідачем виплат її пенсії було здійснено лише з квітня 2019 року, в зв`язку з чим вона не отримала пенсію за період з лютого 2018 року по грудень 2018 року та з січня 2019 року по березень 2019 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28.01.2020 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо невиплати позивачу пенсії за період з лютого 2018 року по грудень 2018 року, позивач подала апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи полягають в наступному.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України та відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , у період з 07.07.2015 року до 09.07.2015 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; з 28.07.2016 року до 28.01.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 ; з 17.08.2018 року за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з довідкою від 10.01.2019 року №6521- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 зареєстрована за фактичним місцем проживання АДРЕСА_4 .

Відповідно до копії пенсійного посвідчення від 30.03.2010 року №, Серії ААЕ №316838, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком.

15.01.2019 року ОСОБА_1 подала відповідачу заяву про прийняття на облік, продовження виплати пенсії та запит зі Старобільського ПФ Луганської області пенсійної справи.

Вказана пенсійна справа направлена відповідачу у зв`язку зі зміною місця проживання супровідним листом від 25.02.2019 року №3131/03-01, в якому, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 виплачено пенсію по 31.01.2018 року у розмірі 1473,89 грн..

Також, 15.01.2019 року позивач подала до відповідача заяву про поновлення виплати пенсії, як внутрішньо переміщеній особі на комісії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2019 року №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Крім того, 15.01.2019 року ОСОБА_1 просила виплачувати її пенсію або грошову допомогу на її поточний рахунок № НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу з рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Корабельної районної у м. Херсоні ради від 28.01.2019 року №2, ОСОБА_1 призначено (відновлено) пенсію з 01.01.2019 року.

12.04.2019 року позивач звернулася до ГУ ПФУ в Херсонській області з заявою про виплату в повному обсязі нарахованої пенсії за період лютий-грудень 2018 року.

11.05.2019 року відповідач надав позивачу відповідь №306/Г-99-1 про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Херсонському сервісному центрі Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з 01.01.2019 року. Зі Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області пенсійна справа позивача надійшла лише 05.03.2019 року. Відтак, виплата пенсії поновлена з 01.01.2019 року, в поточному режимі пенсія виплачується з квітня 2019 року, дата виплати 09 число. З метою розгляду питання про виплату боргу у сумі 5861,76 грн. за січень-березень 2019 року відповідач направив відповідне клопотання до Пенсійного фонду України. Натомість, відсутні підстави для виплати пенсії за період з лютого 2018 року по грудень 2018 року.

12.11.2019 року позивач повторно звернулася до ГУ ПФУ в Херсонській області з аналогічною заявою про виплату нарахованої пенсії за період лютий-грудень 2018 року.

28.11.2019 року на звернення ОСОБА_1 стосовно пенсійного забезпечення, відповідач листом №951/П-99-1 повідомив, що відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті Корабельної районної у місті Херсоні ради від 28.01.2019 року №2 прийнято рішення про поновлення пенсії позивачу з 01.01.2019 року. Так, з квітня 2019 року виплата пенсії здійснюється в поточному режимі 09 числа кожного місяця. Щодо виплати пенсійних коштів за період з січень - березень 2019 року відповідач направив до ПФ України клопотання щодо розгляду питання виплати боргу, відповідь на яке не надходила.

Крім того, відповідачем надано витяг зі Списку №1 (10021 карткові рахунки) на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки в Державний ощадний Банк України період №8 з 04.06.2019 року до 25.06.2019 року (ГУ ПФУ в Херсонській області), відповідно до якого 09 червня на поточний рахунок ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) № НОМЕР_2 за пенсійною справою №70, зарахована сума у розмірі 5861,76 грн..

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо невиплати позивачу пенсії за період з січня 2019 по березень 2019 року суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ще 09.06.2019 року, тобто до звернення позивача до суду з цим позовом, виплатив заборгованість у сумі 5861,76 грн. за вказаний період.

В апеляційній скарзі позивач погодився з рішенням суду першої інстанції в частині позовних вимог, які стосуються періоду з січня 2019 по березень 2019 року.

Враховуючи визначені статтею 308 КАС України межі апеляційного перегляду, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог, що стосуються невиплати позивачу пенсії за період з лютого 2018 по грудень 2018 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, що стосуються невиплати позивачу пенсії за період з лютого 2018 по грудень 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що вина ГУ ПФУ в Херсонській області стосовно невиплати пенсії за цей період відсутня, так як остання не перебувала на обліку у відповідача у цей період, а тому у відповідача відсутній обов`язок здійснити виплату пенсію позивачу за цей період.

При цьому суд першої інстанції роз`яснив позивачу її право на звернення з вимогами про незаконне припинення виплати пенсії з лютого 2018 року та зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію з 01.02.2018 року до 31.12.2018 року до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області.

Апелянт не погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зазначаючи, що її право на отримання від Пенсійного фонду України належних їй сум пенсії не повинно залежати від дати отримання нею довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та дати постановлення її на облік територіальним органом Пенсійного фонду України в Херсонській області. Апелянт також вважає, що належні їй суми пенсії за вказаний період повинно виплатити саме ГУ ПФУ в Херсонській області, в якому вона перебуває на обліку та в якому знаходиться її пенсійна справа.

При вирішенні питання щодо права позивача на отримання сум пенсій за період з 01.02.2018 року до 31.12.2018 року, колегія суддів виходить з того, що таке право відповідачем не заперечується.

Оскільки матеріали справи не містять будь-яких даних про причини припинення Старобільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області виплати позивачу пенсії з лютого по грудень 2018 року, колегія суддів вважає, що таке припинення не пов`язане з діями або бездіяльністю самого позивача.

Статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії (ч.1).

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (ч.2).

На час виникнення спірних правовідносин порядок та умови здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам були врегульовані Постановами КМУ від 05.11.2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» та від 08.06.2016 року №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам»,

Ці постанови КМУ чітко визначають, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Крім того, цими постановами КМУ визначено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

З цього слідує, що невиплачені позивачу суми пенсії за період з лютого по грудень 2018 року мають обліковуватися саме відповідачем, як територіальним органом Пенсійного фонду України, який здійснює виплату позивачу пенсії.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Закон №1058-IV чітко гарантує особі право на отримання належних їй сум пенсії, які не були нею отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, без обмеження будь-яким строком.

Постанови КМУ від 05.11.2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» та від 08.06.2016 року №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» також не обмежують право внутрішньо переміщених осіб пенсіонерів отримати суми пенсій, які не були виплачено такій особі за період до місяця їх відновлення за новим місцем проживання, а лише передбачають, що така заборгованість виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача на те, що на даний час Кабінетом Міністрів України не визначено порядку виплати внутрішньо переміщеним особам суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, оскільки відмова позивачу з цих підстав в отриманні належних їй сум пенсії буде порушенням права позивача на отримання пенсії, яке є об`єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція).

Відмова позивачу, як внутрішньо переміщеній особі, у виплаті сум пенсій, які не були їй виплачені за період до моменту їх відновлення на новому місці проживання, з підстав відсутності достатнього нормативного регулювання порядку такої виплати, буде втручанням у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії, яке не ґрунтується на Законі.

Встановлення судом незаконності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відмова відповідача у виплаті позивачу сум пенсій за період з лютого по грудень 2018 року не ґрунтується на законі, і в контексті положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції така відмова є втручанням у право власності позивача, яке не є законним.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови позивачу в задоволенні позовних вимог, що стосуються невиплати позивачу пенсії за період з лютого 2018 року по грудень 2018 року, підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про спосіб захисту прав позивача на отримання сум пенсій за період з лютого 2018 року по грудень 2018 року, який необхідно застосувати у даній справі з метою відновлення таких прав, колегія суддів вважає, що належним та ефективним способом захисту буде визнання відмови ГУ ПФУ у виплаті позивачу сум пенсії за цей період неправомірною та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу сими пенсії за цей період.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог, що стосуються невиплати пенсії за період з лютого 2018 по грудень 2018 року.

Прийняти в цій частині позовних винову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невиплати пенсії за період з лютого 2018 по грудень 2018 року задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо виплати ОСОБА_1 сум пенсій за період з 01 лютого 2018 року по 31 грудня 2018 року.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 сум пенсій за період з 01 лютого 2018 року по 31 грудня 2018 року.

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Запорожан Д.В.