Справа № 360/5014/19
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року справа №360/5014/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Блохіна А.А., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 р. (у повному обсязі складено 24 січня 2020 року у м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/5014/19 (головуючий І інстанції суддя Н.М. Басова) за позовом ОСОБА_1 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 25.11.2019 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправною відмову у рішенні №39/45 39 сесії Троїцької селищної ради 7 скликання від 18 липня 2019 року, яким їй відмовлено у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах населеного пункту площею 2,000 га, кадастровий номер :12:001:0414 та наданні їй у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі за місцем розташування: АДРЕСА_1 , на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Воєводській сільській раді Троїцького району Луганської області;

- визнати протиправною відмову у рішенні № 43/91 43 сесії Троїцької селищної ради 7 скликання від 22 жовтня 2019 року, яким їй відмовлено у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах населеного пункту площею 2,000 га, кадастровий помер :12:001:0414 та наданні їй у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі з місцем розташування: АДРЕСА_1 , на території, яка за даними державного Земельного Кадастру враховується в Воєводській сільській раді Троїцького району Луганської області

- зобов`язати Троїцьку селищну раду Троїцького району Луганської області прийняти у встановлений законом спосіб рішення, яким затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах населеного пункту площею 2,000 га, кадастровий номер :12:001:0414 та наданні її у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі з місцем розташування: АДРЕСА_1 , на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Воєводській сільській раді Троїцького району Луганської області (т.1 а.с.4-9).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року у справі № 360/5014/19 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення № 39/45 39 сесії Троїцької селищної ради 7 скликання від 18 липня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в передачі у приватну власність земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер :12:001:0414, яка розташована в селі Воєводське, Троїцького району Луганської області.

Визнано протиправним та скасовано рішення № 43/91 43 сесії Троїцької селищної ради 7 скликання від 22 жовтня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, кадастровий помер :12:001:0414, яка розташована за адресою: вулиця Сонячна 24, АДРЕСА_1 області.

Зобов`язано Троїцьку селищну раду Троїцького району Луганської області (, 92100, Луганська область, Троїцький район, смт. Троїцьке вул. Центральна, буд.69) відповідно до положень частини дев`ятої статті 118 Земельного Кодексу України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 31 липня 2019 року, вхідний № 953, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах населеного пункту площею 2,000 га, кадастровий номер :12:001:0414 та наданні у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі за місцем розташування: АДРЕСА_1 , на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Воєводській сільській раді Троїцького району Луганської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання судових витрат (т. 2 а.с. 26-33).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в зобов`язанні відповідача прийняти у встановлений законом спосіб рішення, яким затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах населеного пункту площею 2, 00 га та у наданні у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі за місцем розташування: АДРЕСА_1 , на території, яка за даними Державного Земельного кадастру враховується в Воєводській сільській раді Троїцького району Луганської області та в цій частині задовольнити позовні вимоги. В іншій частині рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторy цього звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення. Посилається на рішення Верховного Суду.

У відзиві представник відповідача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивачем було надано відповідь на відзив, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням 8 сесії VІІ скликання Воєводської сільської ради Троїцького району Луганської області від 11.04.2016 № 8/7 «Про надання земельної ділянки та дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, в межах населеного пункту» ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - 2,0 га для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,25 га для ведення садівництва - 0,12 га у власність за адресою: АДРЕСА_1 , щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) організацією, яка має відповідний дозвіл на проведення цих робіт, цільове призначення земельної ділянки - «Для ведення особистого селянського господарства» (т.1 а.с.25).

На підставі вказаного рішення позивач користується земельною ділянкою площею 2,000 га та щороку сплачує земельний податок з фізичних осіб (т.2 а.с.22-23).

Також на підставі вказаного рішення позивач звернувся до організації, яка має відповідний дозвіл на проведення робіт щодо розробки проекту землеустрою на відповідну земельну ділянку та товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Землемер» підготовлено проект щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_1 для ведення населеного пункту з місцем розташування: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.18-49).

20 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою вх. № 241 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер: :12:001:0414, яка розташована в межах АДРЕСА_1 .

Рішенням дев`ятнадцятої сесії Троїцької селищної ради VII скликання від 24.05.2018 № 19/57 «Про передачу у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » відмовлено позивачу у наданні вказаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Позивач оскаржив вказане рішення відповідача в судовому порядку і рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 у справі № 360/3739/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення дев`ятнадцятої сесії Троїцької селищної ради сьомого скликання від 24.05.2018 №19/57 «Про передачу у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язано Троїцьку селищну раду Троїцького району Луганської області (, 92100, Луганська область, Троїцький район, смт. Троїцьке вул. Центральна, буд.69) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 20.03.2018 про надання у власність земельної ділянки площею 2,0000 га за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області (, 92100, Луганська область, Троїцький район, смт. Троїцьке вул. Центральна, буд.69) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок (т.1 а.с.54-60).

З даних КП ДСС вбачається, що рішення суду набрало законної сили 25.06.2019.

05.07.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив затвердити Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту, Луганська область, Троїцький район, село Воєводське, кадастровий номер :12:001:0414 та надати її у власність, а також у якості додатків надав проект землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та копію рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 (а.с.14).

Протоколом засідання постійної комісії з питань призначення земельних відносин, містобудування та охорони навколишнього середовища від 18.07.2019 заяву ОСОБА_1 від 05.07.2019 вирішено відмовити, у зв`язку з тим, що рішення суду не набрало законної сили та рекомендовано надати рішення суду з мокрою печаткою (т.1 а.с.235).

На засіданні тридцять дев`ятої сесії Троїцької селищної ради VII скликання від 18.07.2019, яке зафіксовано протоколом тридцять дев`ятої сесії Троїцької селищної ради VII скликання, оглядом якого встановлено, що про розгляд заяви ОСОБА_1 в проханні про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :12:001:0414, яка розташована в межах с.Воєводське , відмовлено (т.1 а.с.144).

Рішенням Троїцької селищної ради 39 сесії VІІ скликання № 39/45 від 18.07.2019 розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка 24, Троїцького району Луганської області, розроблений ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Землемер» та заяву ОСОБА_1 від 05.07.2019 про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :12:001:0414, яка розташована в межах с.Воєводське, Троїцького району Луганської області, беручи до уваги надану копію рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2019, яке не набрало законної сили, Троїцька селищна рада вирішили відмовити ОСОБА_1 в проханні про передачі у приватну власність земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :12:001:0414, яка розташована в межах с.Воєводське (т.1 а.с.13).

31.07.2019 позивач знову звернувся до відповідача з заявою, в якій просив затвердити Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту, АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:001:0414 та надати її у власність, а також у якості додатків надав проект землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та копію рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 (т.1 а.с.12).

Протоколом засідання постійної комісії з питань призначення земельних відносин, містобудування та охорони навколишнього середовища від 20.08.2019 заяву ОСОБА_1 від 31.07.2019 вирішено рекомендувати на розгляд сесії та прийняти рішення щодо відмови у наданні земельної ділянки, або перенести розгляд на наступне сесію з витребуванням документів з архітектури РДА (т.1 а.с.240).

На засіданні сорок третьої сесії Троїцької селищної ради VII скликання від 22.10.2019, яке зафіксовано протоколом тридцять дев`ятої сесії Троїцької селищної ради VII скликання, оглядом якого встановлено, що про розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, кадастровий номер :12:001:0414, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та передачі земельної ділянки у приватну власність, та беручи до уваги рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 справа № 360/3739/18, враховуючи лист відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Троїцької РДА №178 від 13.09.2019, у якому вказано, що відповідно до містобудівної документації «Проект пласировки ї настройки с.Воєводськ Троїцького району Луганської області, заплановані головна, житлові вулиці та внутрішньо квартальні проїзди і не зазначена інформація про виділення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах вулиць, між житловими будинками вирішено прийняти рішення про розгляд заяви (а.с.195).

Рішенням Троїцької селищної ради 43 сесії VІІ скликання № 43/91 від 22.10.2019 на підставі заяви ОСОБА_1 від 31.07.2019 та беручи до уваги рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 справа № 360/3739/18 та враховуючи лист відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Троїцької РДА №178 від 13.09.2019 вирішено ОСОБА_1 відмовити у передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, кадастровий номер :12:001:0414, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме: самовільна зміна цільового призначення земельної ділянки з земель житлової та громадської забудови в землі сільськогосподарського призначення (т.1 а.с.10).

За інформацією, зазначену у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.03.2018 вбачається, що за кадастровим номером :12:001:0414 зареєстрована земельна ділянка з розташуванням АДРЕСА_1 , з комунальною формою власності площею 2,0000 га, код цільового призначення згідно Класифікації видів цільового призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства (т.1 а.с.51).

Також, з висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 23.02.2018 № 856/82-18 вбачається, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 не відноситься до особливо цінних земель та наявність обмежень на земельній ділянці не встановлено (т.1 а.с.49).

З довідки Головного управління Держгеокадастру у Луганській області вбачається, що земельна ділянка площею 2,0000 га не надана у власть або у постійне користування та цією ж довідкою вказано, що землі сільськогосподарського призначення (т.1 а.с.26).

Як зазначалось раніше, рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право голови держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати "дискреційні повноваження", користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.

На переконання суду, з боку державних органів відбувається підміна понять, оскільки не будь-які повноваження органів влади з ухвалення рішень, є дискреційними. Дискреція діє тільки у разі, коли у рамках закону держорган може приймати різні рішення.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-87а13.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За унормуванням п. 4 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з п. 4 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки позивачем у відповідності до вимог статті 118 Земельного кодексу України повністю виконано всі вимоги діючого законодавства щодо отримання безоплатно земельну ділянку у власність, питання про надання позивачу земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства вирішується відповідачем тривалий час, а відмова в наданні позивачу земельної ділянки скасовувалась в судовому порядку, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що належним засобом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача на найближчому пленарному засіданні чергової сесії затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах населеного пункту площею 2,000 га, кадастровий номер :12:001:0414 та надати позивачу у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі за місцем розташування: АДРЕСА_1 , на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Воєводській сільській раді Троїцького району Луганської області.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, сформульованій у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 591/5935/17 .

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: у даній справі неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції на виконання положень ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснено на підставі ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 р. - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 р. у справі № 360/5014/19 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Троїцьку селищну раду Троїцького району Луганської області прийняти у встановлений законом спосіб рішення, яким затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах населеного пункту площею 2,000 га, кадастровий номер :12:001:0414 та наданні її у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі з місцем розташування: АДРЕСА_1 , на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Воєводській сільській раді Троїцького району Луганської області.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги про зобов`язання Троїцьку селищну раду Троїцького району Луганської області прийняти у встановлений законом спосіб рішення, яким затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах населеного пункту площею 2,000 га, кадастровий номер :12:001:0414 та наданні її у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі з місцем розташування: АДРЕСА_1 , на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Воєводській сільській раді Троїцького району Луганської області задовольнити.

Зобов`язати Троїцьку селищну раду Троїцького району Луганської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у межах населеного пункту площею 2,000 га, кадастровий номер :12:001:0414 та наданні її у власність ОСОБА_1 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі з місцем розташування: АДРЕСА_1 , на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Воєводській сільській раді Троїцького району Луганської області.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 3 265 (три тисячі двісті шістдесят п`ять грн.) 70 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, але не більше строку дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне судове рішення складено 15 квітня 2020 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

А.А. Блохін