Справа № 140/3906/20
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3906/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та її виплати із застосуванням коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35% та зобов`язання здійснити перерахунок та виплачувати пенсію із застосуванням коефіцієнту страхового стажу 1,35% в розмірі, що був встановлений на момент призначення, з урахуванням невиплачених сум з 01.03.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 13.09.2014 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_1 вказує, що отримав від відповідача лист, яким його повідомлено про зменшення розміру пенсії в результаті виправлення помилки щодо обрахунку розміру пенсії із застосуванням коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35 та невірного визначення заробітку для обчислення розміру пенсії. Позивач вважає дії ГУ ПФУ у Волинській області, щодо безпідставного застосування меншого коефіцієнту страхового стажу з урахуванням кратності 1% замість 1,35% протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси, внаслідок чого звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії та її виплату із застосуванням коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35, на яку отримав відмову. На думку позивача, застосуванню у формулі перерахунку і виплати пенсії підлягає норма закону в редакції, яка була чинною на час призначення пенсії, тобто з урахуванням коефіцієнту 1,35%. ОСОБА_1 вказує, оскільки пенсію за віком йому призначено з 13.09.2014 року з врахуванням коефіцієнту страхового стажу 1,35%, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ від 03.10.2017 року, а застосування даного Закону призвело до значного зменшення розміру його пенсії, що суперечить пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому звуження зиісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує проти позову, оскільки у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 11.10.2017 року передбачається проведення перерахунку пенсії позивача автоматизованим способом із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Однак, при перевірці пенсійної справи було виявлено, що при проведенні масового перерахунку пенсії автоматизованим способом помилково було застосовано коефіцієнт стажу 1,35 замість коефіцієнту 1, як було визначено вказаним законом, про що листом було повідомлено позивача. Крім того, представник відповідача вважає безпідставними твердження позивача, що при проведенні перерахунку його пенсії з 01.10.2017 року допущено звуження змісту та обсягу існуючих прав, оскільки розмір перерахованої пенсії позивача з 01.01.2017 року збільшився в порівнянні з пенсійною виплатою до 01.10.2017 року, а також після приведення розміру пенсії у відповідність до норм законодавства у грудні 2019 року розмір пенсійної виплати так само є більшим ніж розмір пенсії до 01.10.2017 року, а тому звуження змісту та обсягу прав позивача не відбулося. З наведених підстав представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує з 13.09.2014 року пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 14.01.2020 року ГУ ПФУ у Волинській області повідомило ОСОБА_1 , що при перевірці документів пенсійної справи було з`ясовано, що при обрахунку пенсії застосовано коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 та невірно визначений заробіток для обчислення розміру пенсії, зокрема, застосовано розмір середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузях економіки України за 2017 рік 4404,35 грн. В результаті виправлення даної помилки розмір пенсії зменшився, пенсійну справу приведено у відповідність з 01.03.1019 року. Розмір пенсії обчислений зі страхового стажу 52 роки 8 місяців 18 днів (коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1 визначено у розмірі 0,52667) та середньомісячного заробітку 13065,55 грн., згідно даних із системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 року по 31.08.2016 року (обчисленого з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014-2016 роки 4404,35 грн., коефіцієнт заробітку становить - 2,96651), розмір пенсії складає 7063,81 грн., з яких: 6881,23 грн. розмір пенсії за віком (13065,55 грн. х 0,52667); 182,58 грн. доплата за 17 років понаднормового стажу (1074,00 грн. х 17%).

19.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, у якій просив здійснити перерахунок пенсії та виплачувати її із застосуванням коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35 в розмірі, що був встановлений на момент призначення з врахуванням не виплачених сум після протиправного обрахунку.

Листом від 03.03.2020 року, відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для визначення розміру пенсії з використанням вартості одного року страхового стажу 1,35%, оскільки, на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ від 03.10.2017 року було здійснено вірний перерахунок пенсії позивача у розмірі 7063,81 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та її виплати із застосуванням коефіцієнту страхового стажу з урахуванням кратності 1,35% протиправними позивач звернувся до суду в даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Для обчислення розміру пенсії позивача до 01.10.2017 відповідно до статті 25 Закону №1058-IV враховано коефіцієнт страхового стажу, який визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См х Вс) : (100% х 12), де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%.

З матеріалів справи встановлено, що з урахуванням наведених норм при призначенні пенсії позивачу для обчислення розміру його пенсії враховано коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, дана обставина підтверджується протоколом 6077 від 11.09.2014 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 № 2148-VІІІ (далі - Закон №2148-VІІІ), який набрав чинності з 01.10.2017 року, до частини першої статті 25 Закону № 1058-IV були внесені зміни та визначено, що за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

З урахуванням внесених Законом №2148-VIII змін до статті 25 Закону №1058-IV з 01.01.2017 року коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Крім того, Законом №2148-VIII доповнено Розділ XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пунктом 4-3, яким передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.

У свою чергу, пунктом 4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV передбачено, що з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року, страхового стажу в розмірі 1,35%.

Отже, з 01.10.2017 пенсії, призначені відповідно до Закону №1058-IV до набрання чинності Законом №2148-VIII, перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, тоді як при призначенні вперше пенсії в період з 01.10.2017 по 31.12.2017, зокрема, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %. Тобто, у разі перерахунку призначених пенсій застосовується величина оцінки одного року страхового стажу - 1%, а у разі первинного призначення пенсії, застосовується величина 1,35%.

Враховуючи те, що пенсія позивачу була призначена з 13.09.2014 року, відповідач повинен був здійснити її перерахунок з 01 жовтня 2017 року відповідно до пункту 4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Однак, при проведенні масового перерахунку пенсії автоматизованим способом помилково було застосовано коефіцієнт стажу 1,35 замість коефіцієнту 1, чим було завищено розмір пенсії позивача на 2396,16 грн. Виявивши дану помилку, відповідач привів у відповідність до норм чинного законодавства розмір пенсії позивача та повідомив листом про дану обставину останнього.

Таким чином, здійснивши перерахунок пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений пунктом 4-3 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, тому перерахунок пенсії позивача є правомірним.

Крім того, позивачем не надано будь-яких доказів того, що внаслідок проведеного перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1 % відбулось зменшення розміру виплачуваної пенсії, оскільки внаслідок проведеного перерахунку пенсія позивача збільшилася, а не зменшилася. Прийняття Закону № 2148-VIII не мало наслідком звуження змісту та обсягу права позивача на пенсійне забезпечення, оскільки не призвело до зменшення розміру його пенсії. З наявної в матеріалах справи довідки вбачається, що під час застосування величини оцінки одного року страхового стажу, що дорівнює 1,35 % пенсія позивача у вересні 2017 року складала 5625,47 грн., тоді як після перерахунку із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% пенсія позивача склала 7063,81 грн.

Також суд не вбачає порушення статті 22 Конституції України у зв`язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин, адже відповідні положення Закону № 2148-VIII від 03 жовтня 2017 року не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який крім того ж у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 03 червня 2014 року «Великода проти України» зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у цьому рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Також суд враховує позицію ЄСПЛ, сформовану в рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії», що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12.10.2004 у справі «КйартанАсмудсон проти Ісландії»).

Таким чином, відповідачем правомірно, з метою виправлення допущеної помилки щодо невірного застосування коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35, у відповідності до Закону №1058-IV проведено перерахунок пенсії позивача згідно з чинним законодавством та дотримано показники застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства не здійснюється.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 263 КАС України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцевих положень» КАС України.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко