Справа № 640/8492/20
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 квітня 2020 року м. Київ № 640/8492/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Амельохін В.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

Товариства з обмеженою відповідальністю "Хаусхолд Джи Трейд"
доОдеської митниці Держмитслужби
про визнання протиправними та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару від 09.02.2020 №UA500030/2020/000004/2 та картку відмови в прийняття митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500030/2020/000015 від 10.02.2020р. та стягнення з відповідача вартості фінансової гарантії у розмірі 119 062,21грн.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем в якості доказу сплати судового збору надано платіжне доручення №2076 від 31.03.2020р. на суму 2101,00грн.

У той же час, судом встановлено, що згідно з Комп`ютерної програми «Діловодства спеціалізованого суду» в провадженні судді Мазур А.С. перебувала адміністративна справа №640/7885/20 за позовом між тими самими сторонами.

Так, ухвалою суду від 08.04.2020р. у справі №640/7885/20 позовну заяву повернуто.

До матеріалів позовної заяви у вказаній справі позивачем було додано платіжне доручення №2076 від 31.03.2020р. на суму 2101,00грн.

Суд зазначає, що пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

У зв`язку з тим, що позивачем зазначене платіжне доручення було додано до матеріалів позовної заяви у справі №640/7885/20, а потім до матеріалів справи №640/8492/20, суд приходить до висновку, що вказане платіжне доручення не є належним доказом сплати позивачем судового збору у справі №640/8492/20.

Таким чином, позивачу необхідно надати належні докази сплати судового збору у справі №640/8492/20.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову майнового характеру юридичною особою, судовий збір складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Певна категорія рішень, прийнятих суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи, а реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Вказана правова позиція відповідає рішенню Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», згідно якого вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, обов`язкових платежів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

Рішення про коригування митної вартості товарів має наслідком коригування суми митних платежів, що підлягають сплаті до бюджету.

Як вбачається з рядка 28 рішення про коригування митної вартості, позивачем розраховано митну вартість на рівні 519095,97грн. (сума у валюті 21667,50 доларів США).

У свою чергу, відповідно до рядка 30 рішення про коригування митної вартості, скоригована митна вартість розрахована відповідачем на рівні 46516,28 доларів США по курсу 23,957354грн.

Таким чином, вказане рішення порушує майнові права позивача в частині суми у розмірі 595 311,02грн.

Крім того, позивачем заявлено вимоги майнового характеру на суму 119 062,21грн.

Таким чином, з урахуванням вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за дві вимоги майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру складає у загальному розмірі 12817,60грн. (10715,60+2102,00).

Відповідно до частини першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд вважає за належне вказати, що зазначені вище недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду із посиланням на реквізити даної ухвали, зокрема докази сплати судового збору у загальному розмірі 12817,60грн.

Разом з тим, суд зазначає, що 02.04.2020 набрав чинності Закон України від 30.03.2020, № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", відповідно до якого, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали та з урахуванням строків, визначених пунктом 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Амельохін