Справа № 804/6948/16
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 квітня 2020 року Справа №804/6948/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у письмовому провадженні клопотання позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду та заяву відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:
19.10.2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 №300 "Про результати проведення контрольної перевірки за І півріччя 2016 року" від 30.05.2016 року, за яким за пунктом 33 за незадовільний рівень військових професійних знань, низькі показники в бойовій підготовці ОСОБА_1 , контролеру 2 відділення 3 взводу спеціальної комендатури прапорщику ОСОБА_1 було оголошено догану;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 №338 Про результати службового розслідування за фактом порушення статутних правил несення внутрішньої служби, що не спричинило тяжких наслідків та за відсутності ознак кримінального правопорушення черговим їдальні прапорщиком ОСОБА_1 " від 16.06.2016 р., за яким ОСОБА_1 , контролеру 2 відділення 3 взводу спеціальної комендатури прапорщику ОСОБА_1 за порушення статутних правил несення внутрішньої служби - було оголошено про неповну службову відповідність.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2017 року позовну заяву ОСОБА_3 було задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 року у справі №804/6948/16 апеляційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2017 року у справі №804/6948/16 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 31.01.2020 року касаційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 року у справі № 804/6948/16 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції - Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Скасовуючи судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій, Верховний Суд зазначив, що суд першої інстанції не з`ясував чи подано адміністративний позов ОСОБА_1 у строк, який встановлено законом. Верховним Судом з матеріалів справи встановлено, що оскаржувані накази прийнято відповідачем 30.05.2016 року та 16.06.2016 року, позивач звернувся до суду першої інстанції 19.10.2016 року, тобто з пропуском місячного строку, клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивачем не заявлялось. При цьому відповідач в обгрунтування вимог про пропуск позивачем строку звернення до суду вказував, що оскаржувані накази були доведені до відома позивача 04.07.2016 року особисто під час бесіди, про що позивач відмовився ставити підпис про ознайомлення та про що складено акт від 04.07.2016 року. Вказаним обставинам судами першої та апеляційної інстанцій оцінки не надано.

За наслідком автоматизованого розподілу судової справи від 17.02.2020 року, справа №804/6948/16 передана для розгляду судді Бондар М.В.

Ухвалою суду від 20.02.2020 року прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Цією ж ухвалою суду зобов`язано ОСОБА_1 надати суду докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом.

Позивач 26.02.2020 року надав до суду клопотання про поновлення процесуального строку, в обгрунтування якого зазначив, що про наявність оскаржуваних наказів командира військової частини НОМЕР_1 позивач дізнався з відповіді на свій запит від 12.10.2016 року №1212. Також, позивач зазначив, що у період з 08.06.2016 року по 18.06.2016 року перебував у відпустці. З 21.06.2016 року по 01.07.2016 року та з 05.07.2016 року 29.07.2016 року, з 01.08.2016 року по 04.08.2016 року перебував на лікарняному, що підтверджується відповідними доказами. А з 08.08.2016 року по 18.09.2016 року позивач перебував у щорічній відпустці, що підтверджується рапортом, який був задоволений командуванням. У вересні 2016 року позивачем було недоотримано грошове забезпечення та ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою до адвоката ОСОБА_4 , який направив адвокатський запит до відповідача з приводу обставин, які стали підставою для утримання частково грошового забезпечення. Відповіддю від 12.10.2016 року №1212 позивачу була надана інформація про видання наказів №300 від 30.05.2016 року та №338 від 16.06.2016 року. Позивач звернувся до суду 19.10.2016 року, тобто в межах місячного строку з дня, коли дізнався про оскаржувані накази. У зв`язку з чим, позивач просить суд поновити пропущений строку для звернення до суду.

Разом з відзивом 13.04.2020 року до суду надійшла заява відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку з порушенням строку для звернення до суду, встановленого у статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (редакція КАС України до 15.12.2017 року). В обгрунтування заяви представник відповідача зазначив, що про обізнаність позивача про оскаржувані накази свідчить акт від 04.07.2016 року про відмову від ознайомлення з наказами командира частини від 30.05.2016 року №300 та від 16.06.2016 року №335, копія якого долучена до матеріалів справи. Таким чином, поданий позов 19.10.2016 року є таким, що поданий з порушенням строку та підлягає залишенню без розгляду.

Вирішуючи клопотання позивача та заяву відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом встановлено, що командир військової частини НОМЕР_1 видав:

- наказ від 30.05.2016 року №300 «Про результати проведення контрольної перевірки за І півріччя 2016 року», пунктом 33 якого за незадовільний рівень військових професійних знань, низькі показники в бойовій підготовці контролеру 2 відділення 3 взводу спеціальної комендатури прапорщику ОСОБА_1 оголошено догану (а.с. 10, т.1).

- наказ від 16.06.2016 року №338 «Про результати службового розслідування за фактом порушення статутних правил несення внутрішньої служби, що не спричинило тяжких наслідків та за відсутності ознак кримінального правопорушення черговим їдальні прапорщиком ОСОБА_1 », за яким контролеру 2 відділення 3 взводу спеціальної комендатури прапорщику ОСОБА_1 , за порушення статутних правил несення внутрішньої служби оголошено про неповну службову відповідність (а.с. 11, т.1).

З долученої до заяви відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду копії акту від 04.07.2016 року вбачається, що прапорщик ОСОБА_1 відмовився письмо ознайомлюватись з наказами від 30.05.2016 року №300 та від 16.06.2016 року №338.

З огляду на зазначене, про порушення свого права, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом, ОСОБА_1 дізнався 04.07.2016 року.

Таким чином, враховуючи приписи статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час звернення позивача до суду), позивач мав звернутися до суду не пізніше 04.08.2016 року.

В матеріалах справи містяться докази того, що позивач був тимчасово непрацездатним у наступні періоди:

- з 05.07.2016 року по 14.07.2016 року, що підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність №82 (а.с. 67, т.1);

- з 15.07.2016 року по 18.07.2016 року, що підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність №87 (а.с. 69, т.1);

- з 19.07.2016 року по 04.08.2016 року, що підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність №465 (а.с. 71, т.1).

В період з 08.08.2016 року по 18.09.2016 року позивач перебував у щорічній відпустці, що підтверджується погодженим рапортом Мельничука В.С. від 04.07.2016 року (а.с. 68, т.1).

На запит адвоката Бровко О.М., листом відповідача від 12.10.2016 року №1212 позивачу надіслано копії наказів від 30.05.2016 року №300 та від 16.06.2016 року №338

19.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправними та скасування наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2016 року №300 та від 16.06.2016 року №338.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку про порушення позивачем місячного строку звернення до суду, проте вищезазначені факти свідчать про наявність поважних причин пропуску такого строку (тимчасова непрацездатність та перебування у відпустці).

Згідно з частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час розгляду клопотання позивача та заяви відповідача), якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час розгляду клопотання позивача та заяви відповідача) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем місячного строку для звернення до суду з цим позов та наявність правових підстав для його поновлення.

Отже, клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з цим позовом підлягає задоволенню, а у задоволенні заяви командира військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121, 123, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з цим позовом - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду з цим позовом.

У задоволенні заяви командира військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя М.В. Бондар