Справа № 514/363/20
Суддя: Тончева Н. М.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тарутинський районний суд Одеської області
________________________________________________________________________
Справа № 514/363/20
Провадження по справі№ 2-а/514/6/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Тончевої Н.М.,

за участю секретаря - Образенко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції Третього батальйону Першої роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області капрала поліції Мкрічан Марини Геннадіївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №2191918 від 03 березня 2020 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора поліції Третього батальйону Першої роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області капрала поліції Мкрічан М.Г., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Миколаївській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 03 березня 2020 року серії ЕАК №2191918 та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 03 березня 2020 року відповідачем була винесена постанова серії ЕАК №2191918, відповідно до якої він, керуючи транспортним засобом марки VOLVOFM 04, державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 141 Б, на перехресті проспект Богоявленський/вулиця Старофортечна проїхав на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п. «ґ» п. 8.7.3. Правил дорожнього руху України, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 гривень.

Позивач також зазначив, що він пересік перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора, а виїхав з нього на жовтий. Він не вдавався до екстреного гальмування, адже з урахуванням дорожньої обстановки не зміг зупинити транспортний засіб, а тому продовжив рух по перехрестю, у разі екстреного гальмування міг спровокувати ДТП. Вважає, що жодних доказів вчинення ним правопорушення відповідач не надав. Складання постанови без будь яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірним та незаконним, а тому просить скасувати постанову.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також розглянути справу за його вісутності.

Відповідач та представник трьої особи - Управління патрульної поліції у Миколаївській області у судове засідання не з`явилися, були сповіщені належним чином про час і місце розгляду справи, що у відповідності до вимог ч.1 ст. 205 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у відсутності відповідача.

Неявка учасників процесу не є перешкодою для розгляду справи відповідно до норм ч.3 ст. 268 КАС України.

У зв`язку з цим, в силу положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З боку відповідача та третьої особи - Управління патрульної поліції у Миколаївській області до суду надішов відзив на позов та в якості доказів наявності в діях позивача складу правопорушення надано відеозаписи моменту правопорушення зробленого відео реєстратором патрульної машини.

Представник відповідача та третьої особи послався на те, що 03 березня 2020 року в ході виконання службових обов`язків інспектором зводу №1 роти №1 батальйону №3 управління патрульної поліції в Миколаївській області капралом поліції ОСОБА_2 було виявлено, що позивач (водій), керуючи транспортним засобом марки VOLVOFM 04, державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 141 Б, на перехресті проспект Богоявленський/вулиця Старофортечна проїхав на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3. (ґ) Правил дорожнього руху України, в наслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП України.

У зв`язку з чим, відповідачем було винесено постанову серії ЕАК №2191918 по справі про адміністративне правопорушення та накладено на водія ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Крім того зазначено, що 03 березня 2020 року інспекторами патрульної поліції проводилася фіксація на місці вчинення адміністративного правопорушення. Із відеозапису відеореєстратора службового автомобіля 2020¬_0303¬_150451 зафіксовано факт проїзду на заборонений сигнал світлофору, а саме жовтий на перехресті проспекту Богоявленський/вулиця Старофортечна водієм вантажного транспортного засобу VOLVOFM 04, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом. На відеозаписі видно як вказаний транспортний засіб перетинає дорожню розмітку 1.12 «стоп-лінія» та дорожній знак 5.62 «місце зупинки» на заборонений сигнал світлофора, в той же час для транспортних засобів, які рухаються на перехрещуваній проїзній частині (вулиця Старофортечна) вже ввімкнувся зелений сигнал світлофора, який дозволяє рух.

Після чого, інспектор на службовому автомобілі прослідував за даним транспортним засобом та в подальшому зупинив його. Водієм даного транспортного засобу виявився позивач ОСОБА_1 .

В подальшому, інспектор підійшов до водія, представився, пояснив причину зупинки, повідомив, що відбудеться розгляд справи та роз`яснено вимоги статті 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Вказані обставити зафіксовані на відеозаписі .

Дослідивши матеріали справи, відзив на позов, відеозаписи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

Згідно частини 5 ст. 5 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до суду у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Судом достовірно встановлено, що 03 березня 2020 року о 15 год. 17 хв. інспектором патрульної поліції у Миколаївській області капралом поліції Мкрічан М.Г. у м. Миколаєві, проспект Богоявленський, 141Б, була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2191918, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

В постанові серії ЕАК №2191918 зазначено, що 03 березня 2020 року о 15 год. 17 хв. в м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 141 Б, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLVOFM 04, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя проспекту Богоявленський та вулиці Старофортечна на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3. (ґ) ПДР України - порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с. 5).

Згідно п. 8.1 Правил, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.7 Правил встановлено, що світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

Згідно з п.8.7.3 «ґ», сигнали світлофора мають такі значення, зокрема жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно зі статтею 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, а також відеозаписами з нагрудного відеореєстратора та автомобільного реєстратора.

Проте, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2191918 від 03.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис (а.с.5).

Крім того, з наданих відповідачем відеозаписів неможливо встановити, на який сигнал світлофору рухався водій, не видно як вказаний транспортний засіб перетинає дорожню розмітку 1.12 «стоп-лінія» та дорожній знак 5.62 «місце зупинки», тобто не містить зафіксованого факту вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За вказаних обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт керування позивачем ОСОБА_1 транспортним засобом на заборонений жовтий сигнал світлофору.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в порушення вимог ст. 283 КУпАП відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи; вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, належним чином не доведена.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановленому законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Таким чином, порушення порядку притягнення до адміністративної відповідальності є безумовною підставою для скасування рішення про таке притягнення.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України є не доведеним, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора поліції Третього батальйону Першої роти Управління патрульної поліції у Миколаївській області капрала поліції Мкрічан Марини Геннадіївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №2191918 від 03.03.2020 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2191918 від 03 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тарутинський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 16.04.2020 року.

Суддя Н.М. Тончева