Справа № 480/848/20
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2020 р. Справа № 480/848/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу,-
В С Т А Н О В И В:
Свої вимоги мотивувало тим, що відповідачем у добровільному порядку не були виконані рішення ГУ Держпродспоживслужби рішень №000145 від 13.11.2019 та №000166 від 11.12.2019, що прийняті у справі про порушення відповідачем законодавства про рекламу, що стало підставою для звернення з позовом до суду.
Ухвалою суду від 14.02.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідачеві надсилалася ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.39), однак, поштове відправлення було повернуто до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.36), тому, з урахуванням ч.11. ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, відправлення є врученими належним чином.
Станом на сьогодні, від ФОП ОСОБА_1 відзиву на позов до суду не надходило.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відтак, суд вбачає за необхідне здійснювати розгляд справи за наявними матеріалами.
Дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідач зареєстрована як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якої є: код КВЕД 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами. Вказані обставини вбачаються з копії виписки з Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.10) та витягу з Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.39).
В ході здійснення контролю за дотриманням порядку розповсюдження реклами щодо захисту прав споживачів реклами та вимог до її змісту на території м. Охтирка Сумської області 17 жовтня 2019 року начальником відділу Степаненко А.О. та головним спеціалістом Великодною І.І. було встановлено, що на порушення ч.2 ст.22 Закону України «Про рекламу» на фасаді магазину ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , розміщено зовнішню рекламу, у вигляді банеру з зображенням пляшок з пивом «ОХТИРСЬКЕ Світле» та написом «ОХТИРСЬКЕ з 1912 року» ЗАВЖДИ СВІЖЕ, «ЖИВЕ» ПИВО. Захід контролю проводився із застосуванням засобу відеофіксації персональна камера Body Camera G - 911 № 180082 та засобу фотофіксації - фотоапарату Nikon Coolpix W300 №40019363, який записано на диск, долучений до матеріалів справи (а.с.11). Крім того, виявлений факт було зафіксовано на фото (а.с.8,9).
За наслідками проведеного заходу було складено протокол про порушення законодавства про рекламу №000141 від 21.10.2019 (а.с.7), на підставі якого 21.10.2019 позивачем було прийнято рішення №000152 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (а.с.12).
На виконання вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу» на адресу ФОП ОСОБА_1 було направлено лист-вимогу №2942-05.1/19 від 22.10.2019 (а.с.13), в якому зазначено встановлені порушення, зобов`язано надати у термін до 11.11.2019 інформацію про вартість розповсюдженої реклами, а також повідомлено про розгляд на 13.11.2019 о 10:00год. справи відносно неї про порушення законодавства про рекламу. Одночасно відповідача повідомлено про наслідки неподання або подання завідомо недостовірної вартості реклами, а також неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням.
Дану вимогу ФОП ОСОБА_1 було направлено листом за адресами АДРЕСА_1 , який вручено особисто відповідачу - 25.10.2019 та за адресою місця реєстрації, зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань м. Охтирка АДРЕСА_2 , який вручено представнику Єременко С.В. - 05.11.2019, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.14).
Однак, відповідач, повідомлена належним чином, на засідання справи 13.11.2019 року не з`явилася, інформацію про вартість розповсюдженої реклами чи пояснення по суті виявлених правопорушень не надала, у зв`язку з чим позивачем на підставі матеріалів справи (протокол, відео та фотореклами) за порушення вимог ч.2 ст.22 Закону України «Про рекламу» відносно відповідача прийнято рішення №000145 від 13.11.2019 про накладення штрафу в розмірі 5083,00 грн. за порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами та у зв`язку з неможливістю встановлення вартості розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, який передбачений ч. 7 статті 27 Закону України «Про рекламу» (а.с.16). Дане рішення направлено відповідачеві листом від 13.11.2019 (а.с.15,17), в тому числі за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Крім того, у зв`язку з не наданням ФОП ОСОБА_1 на порушення ч.2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» відповіді на вимогу №2942-05.1/19 від 22.10.2019 органу державної влади, на який згідно з законом покладено контроль за дотриманням законодавства про рекламу інформації про вартість розповсюдженої реклами за адресою: АДРЕСА_1 , уповноваженою особою позивача 13.11.2019 було складено протокол про порушення законодавства про рекламу №000170 (а.с.20), на підставі якого 13.11.2019 прийнято рішення №000181 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (а.с.21).
Відповідачу 19.11.2019 було направлено вимогу №3480-05.1/19 від 14.11.2019 у порядку ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу», в якій повторно попереджено про відповідальність за ненадання або подання завідомо недостовірної інформації, передбаченої ч.ч.6,7 ст.27 Закону України «Про рекламу». Одночасно відповідача повідомлено про розгляд на 11.12.2019 о 10:00год. справи відносно неї про порушення законодавства про рекламу (а.с.22-23). Дана вимога, направлена в тому числі за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.22,23) отримана відповідачем особисто 21.11.2019 відповідно до роздруківки щодо відстеження поштового відправлення (а.с.24).
Однак, відповідач, повідомлена належним чином, на засідання 11.12.2019 не з`явилася, та повноважною особою позивача, у зв`язку з неподанням інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, на підставі матеріалів справи 11.12.2019 було прийнято рішення №000166 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700,00 грн. (а.с.26).
Вказане рішення про накладення штрафу було направлено листом від 11.12.2019 (а.с.25,27), в тому числі за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Станом на день розгляду справи відповідач штраф у загальному розмірі 6783,00грн., зокрема, згідно рішення від 13.11.2019 у розмірі 5083,00грн. та рішення від 11.12.2019 у розмірі 1700,00грн., не сплатила. Відповідачем на спростування вказаного доказів не надано.
Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України регулює Закон України «Про рекламу» від 03.07.1996 №270/96-ВР (далі - Закон № 270/96-ВР), за приписами ст. 1 якого рекламою є інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; а зовнішньою рекламою - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
Частиною другою статті 22 Закону № 270/96-ВР визначено, що реклама алкогольних напоїв, реклама знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої, забороняється, зокрема, засобами зовнішньої реклами.
За вимогами абз.2 ч.1 ст.26 Закону № 270/96-ВР, контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів щодо захисту прав споживачів реклами.
В свою чергу відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. N 667, Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи, яким є позивач.
Згідно із ч.2 ст.26 Закону №270/96-ВР на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.
Частиною 1 ст. 27 Закону №270/96-ВР передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Крім того, згідно із п.3 ч.2 ст. 27 Закону № 270/96-ВР відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть, серед іншого розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.
Так, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладають штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693), зокрема, на розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами (ч.4 ст. 27 Закону № 270/96-ВР). При цьому, згідно із ч.5 цієї ж норми вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.
Відповідно до ч.6 ст.27 Закону № 270/96-ВР за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Схожі норми передбачені і Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 (далі Порядок №693), який регулює питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).
Так, відповідно до п.2 вказаного Порядку штрафи відповідно до статті 27 Закону України «Про рекламу» (далі - Закон) накладаються у таких розмірах:
п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами - на розповсюджувачів реклами, винних у порушені порядку її розповсюдження та розміщення;
сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за неподання або подання свідомо неправдивої інформації щодо вартості розповсюдженої реклами її виготовлення та/або розповсюдження.
Згідно із ч.7 ст.27 Закону № 270/96-ВР у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому, згідно із п.8 Порядку №693 накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.
Як встановлено судом, на виконання своїх повноважень, позивачем в межах розгляду справ про порушення законодавства про рекламу було прийнято два рішення, а саме від 13.11.2019 №000145, яким на відповідача за порушення ч.2 ст.22 Закону № 270/96-ВР було накладено штраф у розмірі 5083,00грн. (а.с.16), а також рішення від 11.12.2019 №000166, яким на відповідача, за порушення ч.6 ст.27 Закону № 270/96-ВР було накладено штраф у розмірі 1700,000грн. (а.с.26). Вказані рішення були надіслані відповідачу, зокрема, за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.17,27,39).
В силу приписів ч.11 ст.27 Закону № 270/96-ВР рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.
Проте, станом на сьогодні дані рішення не оскаржені та є чинними. Доказів на спростування вказаного відповідачем не надано, як і не надано доказів на спростування обставин, викладених у рішеннях, чи підтвердження сплати штрафу, накладеного зазначеними рішеннями.
Відповідно до п. 20 Порядку №693 сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, приймаючи до уваги, що накладений чинними рішеннями відповідача від 13.11.2019 №000145 та від 11.12.2019 №000166 штраф, визначений у розмірах встановлених в рамках ч.ч.6,7 ст.27 Закону №270/96-ВР, у добровільному порядку та законодавчо визначені строки позивачем сплачено не було, позовні вимоги про стягнення штрафу у загальному розмірі 6783,00грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст судового рішення складено 14.04.2020.

Суддя І.Г. Шевченко