Справа № 1.380.2019.004363
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 квітня 2020 року

Київ

справа №1.380.2019.004363

адміністративне провадження №К/9901/8145/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Білак М.В., Губської О.А.,

перевіривши касаційну скаргу Військової прокуратури Західного регіону України

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року

у справі №1.380.2019.004363

за позовом Військової прокуратури Західного регіону України

до ОСОБА_1

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Військової прокуратури Західного регіону України (надалі - позивач, скаржник) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі №1.380.2019.004363, предметом спору у якій є стягнення з відповідача на користь позивача невикористаних коштів на відрядження в сумі 1500,00 грн.

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Калашнікова О.В. з 01 квітня до 14 квітня 2020 року перебувала у відпустці, що підтверджується наказом від 31 квітня 2020 року № 20-к, у зв`язку з цим вирішення питання про відкриття касаційного провадження вирішується в перший день після виходу з відпустки.

Під час вивчення матеріалів касаційної скарги та ухвалених у цій справі судових рішень суд встановив наступне.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року, ухваленим за наслідками розгляду справи в порядку спрощеного провадження та залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року, адміністративний позов задоволено повністю.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі №1.380.2019.004363, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

В свою чергу, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положення вказаної правової норми процесуального закону узгоджуються з приписами частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, яка відносить справи в аналогічних спорах до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У цій справі, суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.

Передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, судом не встановлені, таких застережень касаційна скарга також не містить.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової прокуратури Західного регіону України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі №1.380.2019.004363 за позовом Військової прокуратури Західного регіону України до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

……………………….

……………………….

……………………….

О.В. Калашнікова

М.В. Білак

О.А. Губської,

Судді Верховного Суду