Справа № 640/8181/20
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 квітня 2020 року м. Київ № 640/8181/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви

ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними дій, скасування наказу № 1269 від 15.04.2014р. та податкового повідомлення-рішення № від 20.05.2014р.,
В С Т А Н О В И В:

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Статтею 102 Податкового кодексу України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов`язань, які становлять 1095 днів.

Зі змісту вказаних положень вбачається, що платник податків може звертатися до суду з вимогою щодо скасування податкового повідомлення-рішення протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення, про що вказано, зокрема, у постанові Верховного Суду 03 квітня 2018 року по справі №826/5325/17.

Позивач оскаржує наказ № 1269 від 15.04.2014р. та податкове повідомлення-рішення № від 20.05.2014р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, отже строк на оскарження закінчився 15.04.2017р.

Водночас, позивач звернувся з позовом 10.04.2020р., тобто з пропуском строку звернення до суду.

Разом з цим, позивач заявив клопотання про поновлення адміністративного строку звернення до суду, яке мотивовано тим, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2015 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 20.05.2014 року Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві в частині суми грошового зобов`язання за основним платежем в розмірі 150 204,31 грн. (348 668 грн.- 198 463.69 грн.) та штрафні санкції в розмірі 37 551,08 грн. (87 167 грн. - 49 615,92 грн.).

Позивачка у червні 2018 року звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Омега Банк» про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити дії. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 21.11.2019 визнано протиправними дії ПАТ «ОМЕГА БАНК» щодо подання інформації до ДПІ у Печерському районі ДФС у м. Києві про анулювання заборгованості ОСОБА_1 за кредитними договорами № 726-Ф від 07.11.2006 року та № 1168-Ф від 09.04.08 року, укладеними між ОСОБА_1 та ЗАТ «Сведбанк Інвест» та отримання внаслідок цього ОСОБА_1 доходу у вигляді додаткового блага.

Як зазначає позивач, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21.11.2019р. ним було отримано 22.01.2020 року. У зв`язку з чим позивачем двічі подавалися заяви до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, проте до сьогодні відповіді не отримано.

Таким чином, з посиланням на положення статтей 261, 267 ЦК України та Постанову КМ України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території Україні коронавірусу (СОУГО-19)" позивач вважає, що строк оскарження наказу та рішення - повідомлення пропущено з поважних причин.

Проте, суд не може визнати такі підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду поважними.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Днем, коли особа дізналась про порушення свого права, - є день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

З цього приводу Велика Палата Верховного Суду зазначила (постанова від 13 грудня 2018 року, провадження № 11-497сап18), що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після завершення яких, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій і підтверджені належними доказами.

Враховуючи наведене, позивач має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, де вказати інші підстави для поновлення строку, з доданням відповідних доказів на їх підтвердження.

Керуючись ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду наведені позивачем.

2. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

3. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

4. Попередити позивача, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

5. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Відповідно до положень ст. 169 та ч. 1 ст. 294 КАС України ухвала про залишення позову без руху не оскаржується.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.В. Патратій