Справа № 200/3045/20-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2020 р. Справа№200/3045/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хохленкова О.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона має статус дружини загиблого шахтаря, оскільки її чоловік - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок травм які він отримав 22 січня 1998 року під час виконання своїх трудових обов`язків на шахті «Гірник» ДВАТ «Курахівська». 30.01.2020 ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою № 663 про перевід з власної пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням № 663 від 31.01.2020 відповідач відмовив позивачці в переводі з одного виду пенсії на інший оскільки вона ще не досягла пенсійного віку 60 років, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З рішенням відповідача № 663 від 31.01.2020 року позивачка не згодна та просить суд

визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача № 663 від 31.01.2020 року про відмову в переводі ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

зобов`язати відповідача, з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву № 663 від 30.01.2020 року про перевід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою суду від 19 березня 2020 року суд відкрив провадження у справі, призначивши до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

10 квітня 2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію відповідач вмотивовував наступним. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримує пенсію з 29.03.2015 року в Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення». На звернення позивача від 30.01.2020 року про перехід з пенсії за віком призначеної згідно пункту «б» статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення» на пенсію у зв`язку із втратою годувальника прийнято рішення № 663 від 31.01.2020 року про відмову в переводі з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до норм ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УТ від 08.07.2011 року право на призначення пенсії за віком мають жінки, які народилися з 01.04.1961 року після досягнення 60 років. За таких обставин ОСОБА_1 відмовлено в переводі з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, так як заявниця не досягла пенсійного віку 60 років.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить таких висновків.

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України відповідно до паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого Гірницьким МВМ Селидівського МВ УМВС України в Донецький області 14.12.2001 року, РНОКПП НОМЕР_2 . (а.с.5-7).

Відповідач - Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області є юридичною особою і суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до свідоцтво про укладення шлюбу 1V-НО № 486242 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 113 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданого 16.11.1998 року Гірницькою міською радою м.Селидове Донецької області чоловік позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 197 (а.с.13).

Згідно рішення Селидівського міського суду Донецької області про встановлення факту втрати джерел існування, встановлено факт втрати ОСОБА_1 , 1965 року народження постійного і основного джерела засобів до існування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с.15-16).

Згідно рішення № 663 від 31 січня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у переводі з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (а.с.8).

Листом від 17.01.2020 року № 2/К-01-01-04 відповідач повідомив позивачку про те що підстав для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника не має, оскільки вона не досягла пенсійного віку. (а.с.9).

Згідно листа Фонду соціального страхування України № 02-15/1262 від 30.09.2019 року позивачка перебувала у трудових відносинах з ВП «Шахта Курахівська». (а.с.10).

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Базовим (рамковим) нормативно-правовим актом, який визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 року.

Відповідно до статті 5 цього Закону він регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 1058-IV виключно цим законом визначаються, зокрема, коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 1058-IV види пенсійного забезпечення, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

За пунктом 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із положеннями абзацу двадцять другого статті першої Закону № 1058-IV як пенсії розуміють щомісячні регулярні пенсійні грошові виплати, які отримують фізичні особи (або члени сім`ї) від держави та спеціальних фондів після досягнення пенсійного віку, в разі інвалідності чи втрати годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України № 1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 36 Закону № 1058-IV батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Тобто, для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника за цією нормою права необхідна наявність лише двох обов`язкових передумов, а саме дружина померлого не мала бути на його утриманні; дружина померлого повинна втратити джерело засобів до існування.

На день смерті чоловіка, ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ВП «Шахта Курахівська» та не перебувала на утриманні чоловіка, про свідчить лист Фонду соціального страхування України № 02-15/1262 від 30.09.2019 року (а.с.10)

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу 1V- НОМЕР_4 № НОМЕР_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 113 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданого 16.11.1998 року Гірницькою міською радою м.Селидове Донецької області чоловік позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 197 (а.с.13).

Згідно рішення Селидівського міського суду Донецької області про встановлення факту втрати джерел існування, встановлено факт втрати ОСОБА_1 , 1965 року народження постійного і основного джерела засобів до існування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с.15-16). Тобто на момент звернення до відповідача з заявою № 663 від 31.01.2020 року про перевід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_1 втратила джерело засобів для існування.

Враховуючи встановлені обставини справи та аналіз норм діючого законодавства, суд зазначає, що пенсія по втраті годувальника є окремим видом пенсійних виплат з іншими підставами її набуття ніж пенсії за віком та пенсії по інвалідності.

Таким чином, спірне рішення відповідача є таким, що вчинено не на підставі законодавства яким врегульовано спірні правовідносини, з огляду на що, позовні вимоги в частині визнання його протиправним та скасування, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У цьому випадку, з урахуванням вищенаведеного, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не було доведено правомірності своїх дій щодо відмови в переводі з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 663 від 31.01.2020 року про відмову в переводі ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Селидовське об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька область, місто Селидове, вулиця Героїв Праці, 6, ) з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) № 663 від 30.01.2020 року про перевід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька область, місто Селидове, вулиця Героїв Праці, 6, )за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судового збору в розмірі 840,80 (вісімсот сорок) грн. 40 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 17 квітня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної

сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити сторонам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 Кодексу адміністративного судочинства України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков