Справа № 815/1978/18
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2020 року

Київ

справа №815/1978/18

адміністративне провадження №К/9901/68969/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Юрченко В.П.,

суддів: Васильєвої І.А., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Котовський винзавод" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 (суддя Левчук О.А.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2018 (головуючий суддя -Кравченко К.В., судді:Джабурія О.В., Вербицька Н.В.) у справі № 815/1978/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Котовський винзавод" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Котовський винзавод» (надалі - позивач) звернулось до суду з позовом до ГУ ДФС в Одеській області (надалі - відповідач, ДФС), в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ начальника ДФС від 25.04.2018 року № 2799 про проведення фактичної перевірки ТОВ «Котовський винзавод».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прийняття наказу про проведення фактичної перевірки відбулось з порушенням встановленої у Податковому кодексі України процедури призначення перевірок, а саме, без належних підстав та без дотримання обов`язкових для цього умов. В спірному наказі не зазначено, які саме були порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального зі сторони позивача. Також, не зазначено, яку саме інформацію отримало Головне управління ДФС в Одеській області, що стала у подальшому підставою для прийняття оскаржуваного наказу, а лише перераховано норми Податкового кодексу України. При цьому, позивач вважає, що якщо в наказі вказано пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, то контролюючий орган повинен здійснювати проведення перевірки саме з питань, що передбачені даною нормою. З цих підстав, на думку позивача, проведення перевірки з інших питань, зокрема: здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, а також дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, є незаконним.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.07.2018, яка залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2018, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку про відповідність оскаржуваного наказу про проведення фактичної перевірки вимогам податкового законодавства, а дії відповідача по організації та проведенні фактичної перевірки Товариства визнав такими, що здійснені в межах компетенції та за наявності передбаченої Податковим кодексом України підстави для її проведення.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування ними норм матеріального права, а також порушення процесуальних норм - вирішення спору без повного та всебічного дослідження всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду справи, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, по суті вважає помилковим висновок судів попередніх інстанцій про правомірність дій відповідача по організації та проведенню фактичної перевірки відповідно до вимог підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України . Крім того виходив з того, що у спірному наказі не зазначено, яку саме інформацію отримало Головне управління ДФС в Одеській області, що стала у подальшому підставою для його прийняття, а лише перераховано норми Податкового кодексу України. При цьому, позивач вважає, що контролюючий орган повинен здійснювати проведення перевірки саме з тих питань, що передбачені пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, що зазначені як підстава для проведенння перевірки.

Відповідач правом на подання заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не скористався.

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що 02.04.2018 року від управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ДФС на ім`я начальника ДФС надійшла доповідна записка щодо надання дозволу на проведення фактичної перевірки ТОВ «Котовський винзавод», .

25.04.2018 року ДФС видано наказ №2799 про проведення фактичної перевірки ТОВ «Котовський винзавод» тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 16.12.2017 року - по дату закінчення фактичної перевірки.

25.04.2018 року посадовими особами ДФС на підставі направлень №915, №916 від 25.04.2018 року здійснено вихід на перевірку за адресою здійснення господарської діяльності ТОВ «Котовський винзавод»: Одеська область, м. Подільськ, вул. Соборна, 220, за результатами якого складено акт про відмову від допуску посадових осіб ДФС до перевірки №449/15-32-40-01, копія якого отримана секретарем ТОВ «Котовський винзавод» Каспрович Д.І. 25.04.2018 року о 15:30 год.

Також, посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області складено акт про відмову від підпису у направленні на перевірку №450/15-32-40-01 від 25.04.2018 року.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Норма цього підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Відповідно до пп. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, основним видом діяльності ТОВ «Котовський винзавод» є виробництво виноградних вин.

При цьому судами встановлено, що спірний наказ ГУ ДФС в Одеській області від 25 квітня 2018 року № 2799 про проведення фактичної перевірки ТОВ "Котовський винзавод" () відповідає вимогам, що передбачені до їх змісту п.п. 81.1 ст. 81 ПК України, а саме останній містить: дату видачі; найменування контролюючого органу; найменування та реквізити суб`єкта; адреса об`єкта; мета перевірки - контроль за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення касових операцій, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, вид перевірки; підстави для проведення перевірки, визначені ПК України, зокрема пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України; дата початку перевірки; тривалість перевірки, що відповідає вимогам п.81.1 ст.81 ПК України.

Також вказаний наказ містить підпис начальника ДФС та скріплений печаткою контролюючого органу.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що контролюючий орган мав право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень ст. 19-1 ПК України), визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу, а наказ начальника №2799 від 25 квітня 2018 року є законним.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції. Скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були висловлені позивачем в судах попередніх інстанцій, і з урахуванням яких суди вже надавали правову оцінку встановленим у справі обставинам.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій повно встановили обставини справи, проаналізували й перевірили усі доводи сторін. Порушень норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій, або ж неправильного застосування ними норм матеріального права судом касаційної інстанції не встановлено, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалені судами рішення - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Котовський винзавод" залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2018 у справі № 815/1978/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

Т.М. Шипуліна ,

Судді Верховного Суду