Справа № 420/3219/20
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3219/20
УХВАЛА

21 квітня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Левчук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, висновку службового розслідування, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу № 23 о/с Головного управління національної поліції в Одеській області від 06 січня 2017 року стосовно звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , начальника слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області; визнання протиправним та скасування наказу № 3062 Головного управління національної поліції в Одеській області від 06 грудня 2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області стосовно звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , начальника слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області; визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування від 24.11.2016 року, проведеного за фактом надзвичайної події за участю працівника Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 ; поновлення на службі в поліції та на посаді начальника слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 з 7 січня 2017 року; стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 12 місяців, виходячи з розміру середнього заробітку ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивачем до позовної заяви додано заяву про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування заяви позивач вказує, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень стали матеріали кримінального провадження № 0000562, у рамках якого його було затримано працівниками військової прокуратури в порядку ст. ст. 104, 131, 132, 208-2011, 213 КПК України та повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2016 року йому було обрано запобіжний захід у вигляді отримання під вартою, що було оцінено керівництвом ГУНП в Одеській області як надзвичайна подія, яка стала можливою внаслідок грубого порушення ОСОБА_1 вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 2, ст. 6, ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 18 та ч. 1 ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію» та присяги поліцейського. Разом з тим, на час винесення оскаржуваних наказів, він був під вартою, з 20.09.2016 року по 11.01.2017 року, що дорівнює 114 днів. При цьому, з наказом про звільнення його ознайомлено в лютому 2017 року. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 22.08.2019 року прийняти відмову прокурора військової прокуратури Південного регіону України Курсова О .В. від підтримання державного обвинувачення у цьому кримінальному провадженні в частині обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 396 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю достатніх доказів для доведення винуватості та вичерпані можливості їх отримання. Вказана ухвала суду набрала чинності 13.03.2020 року, коли її залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного суду. Таким чином, позивач вважає, що той факт, що він перебував під вартою, а в подальшому під домашнім арештом, з урахуванням тривалого судового розгляду кримінального провадження, по якому винесено ухвалу від 22.08.2019 року, яка набрала законної сили лише 13.03.2020 року, ґрунтування його звільнення сугубо на матеріалах кримінального провадження та неможливість доведення своєї позиції щодо безпідставного звільнення під час кримінального переслідування, оскільки це взаємопов`язано, є обставинами, які підтверджують поважність причин пропуску строку звернення до суду в місячний строк з дня ознайомлення з наказом про звільнення.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2016 року в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000562 дозволено затримання підозрюваного ОСОБА_1 , з метою його приводу в судове засідання для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2016 року застосовано до ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 18.11.2016 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2017 року підозрюваному ОСОБА_1 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт до 06.02.2017 року.

24.11.2016 року за результатами службового розслідування, проведеного за фактом надзвичайної поліції за участю працівника Таїровського ВП Київського ВП а м. Одесі ГУНП в Одеській області складено висновок, яким рекомендовано звільнити зі служби поліції капітана поліції ОСОБА_1 , начальника слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06.12.2016 року № 3062, за грубі порушення вимог п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 2, ст. 6, ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 18 та ч. 1 ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, що виразилось в ігноруванні вимог законодавства України, нехтуванні взятими на себе обов`язками, проявленні низьких морально-ділових якостей, відповідно до ст. 2, п. 8 ст. 12, ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 , начальника слідчого відділення Таїровського ВП Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області звільнено з посади.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06.01.2017 року № 23 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) звільнено зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , начальника слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, з 06 січня 2017 року.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 22.08.2019 року прийнято відмову прокурора військової прокуратури Південного регіону України Курсова О.В . від підтримання державного обвинувачення у цьому кримінальному провадженні в частині обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 396 КК України та закрито об`єднане кримінальне провадження № 000062, у зв`язку з відмовою прокурора Курсова О.В. від підтримання державного обвинувачення в суді.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.03.2020 року ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22.08.2019 року залишено без змін.

Згідно ч. 1, 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач просить суд, серед іншого, визнати протиправним та скасувати наказ № 23 о/с від 06 січня 2017 року про звільнення зі служби в поліції, наказ № 3062 від 06.12.2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності та висновок службового розслідування від 24.11.2016 року.

Таким чином, оскаржувані накази та висновок стосуються проходження та звільнення позивача з публічної служби та для їх оскарження встановлюється місячний строк.

В заяві про поновлення строку звернення до суду позивач вказує, що з наказом про звільнення його ознайомлено в лютому 2017 року.

Таким чином, позивачу достовірно було відомо про звільнення його зі служби в поліції в лютому 2017 року.

Тобто, строк звернення до суду з даним позовом сплинув у березні 2017 року.

При цьому, позовна заява надійшла до суду 13.04.2020 року, а згідно поштового штемпелю на конверті, в якому надійшла позовна заява, до поштового відділення вона була подана 11.04.2020 року.

Отже, позивачем дана позовна заява подана до суду більше ніж через три роки після того, як йому достовірно було відомо про його звільнення зі служби в поліції.

Загальним правилом обчислення строків є їх обчислення з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та інтересів.

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають статусу стабільних.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Разом з тим, будь-яких належних доказів того, що починаючи з лютого 2017 року по 11.04.2020 року (дата подання позовної заяви до відділення поштового зв`язку) існували непереборні обставини, які перешкоджали позивачу звернутися з цим позовом до суду, в позовній заяві та в заяві про поновлення строку звернення до суду позивач не зазначає та до суду не надає.

При цьому, суд критично оцінює доводи позивача щодо неможливості звернення до суду до набрання законної сили ухвалою суду про закриття кримінального провадження, оскільки позивач звільнений з органів поліції не у зв`язку наявністю кримінального провадження відносно нього, а у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивач звертаючись до суду в обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем порядку проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України та відсутність причинного зв`язку у скоєному проступку та їх наслідками, та, як наслідок, порушення ним присяги, що в свою чергу не пов`язано із закриттям кримінального провадження та набранням ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 22.08.2019 року, законної сили.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає «Право на справедливий суд», одним із аспектів якого є право доступу, яке не є абсолютним і може підлягати законним обмеженням, які мають законну мету та використаними засобами та досягнутими цілями. Таким законним обмеженням є передбачені законом строки звернення до суду, які можуть бути поновлені за заявою заявника із зазначенням та обґрунтуванням поважних причин та надання належних доказів щодо причин пропуску строків звернення до суду.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обставини, зазначені позивачем для поновлення строку звернення до суду з даною позовною заявою є неповажними.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В позовній заяві позивач вказує, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про

визнання протиправним та скасування наказу № 23 о/с від 06 січня 2017 року, наказу № 3062 від 06 грудня 2016 року, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.

При цьому, за позовні вимоги про визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування від 24.11.2016 року, проведеного за фактом надзвичайної події за участю працівника Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 , позивач не звільнений від сплати судового збору, а тому сума судового збору за подання позовної заяви в цій частині складає 840,80 грн.

Відповідно до п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Разом з тим, в позовній заяві не зазначено про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Недоліки повинні бути усунені шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. ст 160, 161 КАС України, а саме шляхом зазначення про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; сплати судового збору та надання доказів на підтвердження сплати, надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку звернення до суду, а також шляхом надання належним чином оформленої позовної заяви разом з належним чином завіреними копіями документів, що надаються до суду після усунення недоліків та надання копій позовної заяви після усунення недоліків разом з належним чином завіреними копіями документів, що надаються до суду відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, висновку службового розслідування, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням особливостей, встановлених п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, усунути недоліки, та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий відповідно до вимог ч. 1 п. 4 ст. 169 КАС України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Левчук