Справа № 460/3876/19
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 квітня 2020 року м. Рівне №460/3876/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача про відвід судді Щербакова В.В. у справі за позовом

ОСОБА_1
доКомандування Сухопутних військ Збройних Сил України Генерального штабу Збройних Сил України
про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

06.12.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України просив: визнати протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України щодо не надання у встановлений Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР строк повідомлення на заяву від 24.09.2019, подану згідно пункту 6 опису надісланих документів до Генерального штабу Збройних Сил України, у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР; визнати протиправними дії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, які полягають у ненаданні позивачу належної відповіді на заяву від 24.09.2019, подану згідно пункту 6 опису надісланих документів до Генерального штабу Збройних Сил України, яка передана на розгляд Командуванню Сухопутних військ Збройних Сил України у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР; визнати протиправними дії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, які полягають в об`єднані звернення від 24.09.2019 наданого згідно пункту 6 опису надісланих документів до Генерального штабу Збройних Сил України, переданого на розгляд Командуванню Сухопутних військ Збройних Сил України в одне звернення з іншими зверненнями від 24.09.2019, поданих у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР; зобов`язати Командування Сухопутних військ Збройних Сил України повторно розглянути заяву позивача від 24.09.2019, подану згідно пункту 6 опису надісланих документів до Генерального штабу Збройних Сил України, яка передана на розгляд Командуванню Сухопутних військ Збройних Сил України з врахуванням норм Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020 ухвалу судді Рівненського окружного адміністративного суду про повернення позовної заяви від 28 грудня 2019 року у справі №460/3876/19 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 30.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду. Відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи провадити вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

02.04.2020 через відділ документального забезпечення від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді Щербакова В.В.

Ухвалою суду від 03.04.2020 заяву про відвід судді Щербакова В.В. визнано необґрунтованою, справу №460/3876/19 передано для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і підлягає визначенню у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2020 заяву про відвід судді Щербакова В.В. у справі №460/3876/19 - передано для вирішення судді Жуковській Л.А.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Щербакова В.В. у справі №460/3876/19.

13.04.2020 через відділ документального забезпечення від ОСОБА_1 до суду надійшла нова заява про відвід судді Щербакова В.В.

На обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 , з посиланням на положення ст. 36 КАС України, висновків, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини, а також на положення Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23), акцентує увагу на тому, що ігнорування його доводів, свідоме прийняття неправомірних, неправомочних, незаконних та необґрунтованих рішень (у справах, в яких він був позивачем) суддею Щербаковим В. В. зумовлюють у нього недовіру до складу суду. В свою чергу, зазначає, що прийнявши рішення про необґрунтованість відводу судді по його попередній заяві, у нього підтвердилися сумніви в упередженості або об`єктивності судді Щебакова В.В.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За правилами частини одинадцятої цієї статті, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Вирішуючи в письмовому провадженні питання про відвід судді, суд виходить з того, що подана 13.04.2014 заява про відвід судді частково має відмінні підстави, з яких ОСОБА_1 подавав до Рівненського окружного адміністративного суду заяву про відвід судді від 02.04.2020.

За змістом заяви про відвід, вона ґрунтується на положеннях пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України. Одночасно, заявник по тексту такої заяви робить посилання також на пункту 2 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінюючи наведені підстави для відводу судді, суд враховує таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Таким чином, важливим питанням для реалізації механізму відводу судді є саме об`єктивне та обґрунтоване підтвердження прямої чи опосередкованої заінтересованості судді в результаті розгляду справи, а також наявність законних сумнів у неупередженості такого судді.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36, 37 КАС України.

За правилами частин першої та другої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме обставин щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Отже, підстави для відводу, у тому числі самовідводу судді, можна умовно поділити на безумовні - ті, що чітко визначені законом, й оціночні - які вимагають оцінки.

Відтак, безумовними є наступні підстави: 1) якщо суддя брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо суддя є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 3) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу; 4) підстави, встановлені статтею 37 КАС України. Наявність цих юридичних фактів достатньо для того, щоб суддя був відведений.

Щодо оціночних підстав, то до таких належать наступні підстави 1) якщо суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 2) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Для відводу судді за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Тобто, в даному випадку особа, яка заявляє відвід судді із вказаних підстав, повинна навести конкретні факти такої заінтересованості, упередженості, необ`єктивності судді при розгляді конкретної судової справи та підтвердити їх відповідними доказами, що дають підставу для застосування даної норми.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина перша статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно з принципом, який є стабільним та викладений в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У пунктах 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02) зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Водночас, обставини, зазначені позивачем у заяві про відвід судді Щербакова В.В., є лише висловленням власної думки (судження) особи, що не може породжувати жодного рішення у справі, на відміну від висновків, сформованих судом за результатами безпосереднього, всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів та доводів, наданих сторонами і третіми особами, а відтак, не вказують на будь-яку упередженість чи зацікавленість судді у результатах судового розгляду.

А отже, не є підставами для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

При цьому, незгода позивача із судовими рішеннями у інших судових справах, розгляд яких здійснювався або здійснюється на даний час за головування судді Щербакова В.В., не може бути підставою для відводу судді у даній адміністративній справі та не може свідчити про наявність законних сумнівів щодо безсторонності та незалежності розгляду такої справи судом, як того вимагає Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, практика Європейського суду та вимоги національного законодавства.

Відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд також зазначає, що для відведення судді в разі наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності, необхідно обґрунтувати наявність таких обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Керуючись статтями 36-41, 241, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати заяву про відвід судді Щербакова В.В. необґрунтованою та передати справу №460/3876/19 для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і підлягає визначенню у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Щербаков В.В.