Справа № 189/223/20
Суддя: Лукінова К. С.
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/223/20
РІШЕННЯ

Іменем України

15.04.2020 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Лукінової К.С.,

за участю секретаря Копиці С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Колоди Сергія Петровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №577634 від 14.02.2020 року, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Колоди Сергія Петровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №577634 від 14.02.2020 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.02.2020 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGS 21.440 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки ВЕСТТ 930014 (номерний знак НОМЕР_2 ). На автомобільній дорозі М-01 на 197 км, с. Кіпті ТЗ був зупинений інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Колодою С.П. Причиною зупинки відповідач повідомив йому як перевірка дозвільних документів, коли він надав йому всі передбачені п. 2.1 ПДР України - працівник поліції повідомив, що все одно буде виписувати постанову. Відповідач взяв його документи та почав виписувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №577634. Відповідно до вищевказаної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «водій ОСОБА_1 керуючи MAN TGS 21.440 днз НОМЕР_1 » з напівпричепом ВЕСТТ 975310 (номерний знак НОМЕР_2 ) на якому перевозив негабаритний вантаж (сільськогосподарську техніку) та був неукомплектований знаком об`їзду перешкоди з лівого боку та знаком об`їзду перешкоди з правого боку, чим порушив п. 17 Постанови КМУ№30» та накладено на нього штраф у розмірі 510,00 гривень. Дану постанову вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, оскаржувана постанова не містить належні та допустимі докази, які могли б підтверджувати його вину у даному правопорушенні, а тому ця постанова підлягає скасуванню. Він відповідно до пп. А п. 2.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. №1306, перед виїздом перевірив технічний стан і комплектність тз, жодних несправностей, пошкоджень чи відсутності комплектації не було виявлено, зокрема були наявні вісім конусів з горизонтальними світловідбивними смугами білого та червоного кольору, розташованими почергового, комплект ланцюгів проти ковзання, знаки об`їзду перешкоди з лівого боку та об`їзд перешкоди з правого боку. З матеріалів справи не зрозуміло, які саме працівник поліції оцінив доказ та на підставі чого дійшов висновку, що тз не укомплектований відповідно до чинного законодавства. Крім того, додане відповідачем відео не підтверджує той факт, що відповідач взагалі перевіряв наявність комплектації тз. Враховуючи вищевказане, доданий відповідачем відеозапис не може вважатися достатнім, достовірним та належним доказом, що підтверджує здійснення ним правопорушення, відповідно й підстави для притягнення його до відповідальності відсутні. Враховуючи вищенаведене, позивач просить задовольнити адміністративний позов.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11.03.2020 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов.

Відповідач направив до суду відзив на позовну в обґрунтування якого зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки при перевірці комплектації транспортного засобу позивача, знаки «Об`їзд перешкоди з лівого боку» та «Об`їзд перешкоди з правого боку» були відсутні. За таких обставин, поліцейський, виявивши адміністративне правопорушення, вжив заходів, щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та виніс постанову серії ДПО18 №577634 від 14.02.2020 року, якою гр. ОСОБА_1 притягнув до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 132-1 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу. Як вбачається із відеозапису «б/к 018», під час винесення оскаржуваної постанови, позивач не заперечував факту вчинення ним правопорушення, що і засвідчив своїм підписом у постанові серії ДПО18 №577634 від 14.02.2020 року. Крім того, гр. ОСОБА_1 визнаючи свою провину, через декілька днів після винесення постанови, сплатив накладений на нього штраф у розмірі 510 грн., що підтверджується копією картки адмінпрактики з відміткою про стягнення штрафу від 17.02.2020 року. Отже, всі зауваження гр. ОСОБА_1 , як підстави для скасування оскаржуваної постанови, викладені в позові, не знаходять свого підтвердження, носять суто суб`єктивний характер та свідчать про намагання уникнути адміністративної відповідальності. Просить розглянути справу без його участі та позовну заяву залишити без задоволення.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що постановою серії ДПО18 № 577634 від 14.02.2020 року, винесеною поліцейським взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП ст. сержантом поліції Колода С.П., позивача ОСОБА_1 за порушення п. 17 Постанови КМУ №30 (на а/д М-01 водій ОСОБА_1 керуючи тз MAN TGS 21.440 днз НОМЕР_1 з напівпричепом ВЕСТТ 975310 днз НОМЕР_2 , на якому перевозив негабаритний вантаж (сільськогосподарську техніку) та був неукомплектований знаком «Об`їзд перешкоди з лівого боку» та знаком «Об`їзд перешкоди з правого боку»), було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 45).

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена в тому числі за ст. 132-1 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Відповідно до п. 17 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані таким обладнанням: не менш як двома проти відкотними упорами для додаткової фіксації коліс автомобіля-тягача та кожного з причепів у разі вимушеної зупинки; знаком "Об`їзд перешкоди з лівого боку" та знаком "Об`їзд перешкоди з правого боку" діаметром по 600 міліметрів кожний, виготовленими із світло відбивного матеріалу відповідно до вимог стандартів; вісьмома конусами з горизонтальними світло-відбивними смугами білого та червоного кольору, розташованими почергово (висота конусів - 600 міліметрів, ширина білих та червоних смуг - 150 міліметрів); жорстким буксиром; миготливим ліхтарем червоного кольору або знаком аварійної зупинки; комплектом ланцюгів проти-ковзання (в період з 1 жовтня до 1 квітня); жилетом оранжевого кольору із світло-відбивними елементами; не менш як одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відзиві на адміністративний позов відповідач послався на відеозапис, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення. Однак, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, який надано відповідачем в якості доказу, вбачається, що вказаний відеозапис містить лише факт складання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та оголошення йому змісту складеної працівником поліції постанови. Тобто, наданий відповідачем відеозапис не мітить доказу того, що транспортний засіб під керуванням позивача під час винесення оскаржуваної постанови не був укомплектований знаком "Об`їзд перешкоди з лівого боку" та знаком "Об`їзд перешкоди з правого боку" діаметром по 600 міліметрів кожний, виготовленими із світло відбивного матеріалу відповідно до вимог стандартів, тобто порушено водієм вимоги п. 17 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Крім того, в поданому відзиві, відповідач зазначив, що позивач не заперечував факту вчинення ним правопорушення, що і засвідчив своїм підписом у постанові серії ДПО18 №577634 від 14.02.2020 року та сплатив накладений на нього штраф у розмірі 510 грн.

Однак, суд не приймає такі твердження відповідача, оскільки сплата ОСОБА_1 штрафу і наявність на постанові його підпису не є доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Наявність цих фактів не знімає з відповідачів обов`язку доводити вину особи належними і допустимими доказами. Дана позиція узгоджується із висновками ВС, викладеними в постанові від 22.07.2019, справа №757/2757/16-а.

За таких обставин вина відповідача не може вважатись доведеною.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1)

Оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачити на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та як наслідок неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №577634 від 14.02.2020 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.9, ст.72, ст.73, ст.75, ст.77, ч.9 ст.205, ст.241, ст.242, ст.244, ст.245 КАС України, на підставі ст. 132-1 КУпАП, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Колоди Сергія Петровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №577634 від 14.02.2020 року - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №577634 від 14.02.2020 року винесену інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Колодою Сергієм Петровичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 14.02.2020 року - закрити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області.

Згідно ч. 3 Розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя К.С. Лукінова