Справа № 183/1552/17(6-а/183/26/19)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 183/1552/17(6-а/183/26/19)

головуючий суддя І інстанції - Лила В.М.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Сафронової С.В., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 року в адміністративній справі № 183/1552/17(6-а/183/26/19) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов"язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області в якому просив:

- визнати протиправними дії Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області про розмір заробітної плати від 01 вересня 2016 року №18-12вих16, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05 жовтня 1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12 липня 2001 року № 2663-ІІІ);

- зобов`язати Новомосковське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити позивачу з 28 грудня 2016 року (дата звернення) перерахунок пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними законом України від 05 жовтня 1995 року № 358/95 ВР, у редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ) з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 01 вересня 2016 року №18-12вих16 та виплачувати в подальшому пенсію у такому розмірі.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.04.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправними дії Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області про розмір заробітної плати від 01 вересня 2016 року №18-12вих16, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05 жовтня 1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12 липня 2001року № 2663-ІІІ).

Зобов`язано Новомосковське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 з 28 грудня 2016 року перерахунок пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними законом України від 05 жовтня 1995 року № 358/95 ВР, у редакції Закону України від 12 липня 2001 року № 2663-ІІІ) з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 01 вересня 2016 року №18-12вих16 та виплачувати в подальшому пенсію у такому розмірі до внесення змін в законодавство.

22.11.2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з заявою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2017 року у справі №183/1552/17 в частині відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії виходячи із листа-інформації прокуратури Дніпропетровської області №19-120вих-18 від 22 травня 2018 року з 25 травня 2018 року;

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - подати у встановлений судом строк, звіт про виконання постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2017 року у справі № 183/1552/17, в частині здійснення перерахунку виходячи із листа-інформації прокуратури Дніпропетровської області №19-120вих-18 від 22 травня 2018року, починаючи з 25 травня 2018 року.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 року заяву ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2017 року у справі №183/1552/17 в частині відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії виходячи із листа-інформації прокуратури Дніпропетровської області №19-120вих-18 від 22 травня 2018 року з 25 травня 2018 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій останнє просило скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким в задоволенні заяви позивача відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діяли станом на час виникнення обставин для такого перерахунку, з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому , зважаючи що на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії такої підстави для перерахунку пенсії, як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Урядом будь-яких умов для перерахунку не визначено, то пенсійний орган, відмовляючи в задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

ОСОБА_1 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо виконання не в повному обсязі постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2017 року у справі №183/1552/17, в частині не здійснення перерахунку виходячи із листа-інформації прокуратури Дніпропетровської області №19-120вих-18 від 22 травня 2018 року беззаперечно є протиправними, оскільки порушене відповідачем право на отримання позивачем пенсії в належному розмірі залишається не поновленим.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В абз. 1 пп. 3.2 п. 3 рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2009 від 30.06.2009 року зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина. Виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Приписами ст. 383 КАС України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що за позивачами, на користь яких ухвалені судові рішення та які перебувають в процесі виконання, закріплено право на звернення до суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання таких судових рішень.

При цьому, вимоги наведених заяв мають стосуватись виключно виконання відповідачем судового рішення та заявлятись в межах останніх.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для звернення позивача до суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України були висновки останнього стосовно неналежного виконання відповідачем постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.04.2017 року в частині покладення на пенсійний орган обов`язку по здійсненню позивачу перерахунку пенсії, а саме протиправністю відмови у проведенні перерахунку пенсії, згідно з заявою від 25 травня 2018 р. та листа-інформації прокуратури Дніпропетровської області №19-120вих-18 від 22 травня 2018 року.

Так, з наведеного судового рішення вбачається, що пенсійний орган було зобов`язано здійснити позивачу перерахунок пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними законом України від 05 жовтня 1995 року № 358/95 ВР, у редакції Закону України від 12 липня 2001 року № 2663-ІІІ) з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 01 вересня 2016 року №18-12вих16 та виплачувати в подальшому пенсію у такому розмірі до внесення змін в законодавство.

В свою чергу, в поданій позивачем заяві, останній просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії виходячи із листа-інформації прокуратури Дніпропетровської області № 19-120вих-18 від 22 травня 2018 року, тобто на підставі окремої довідки.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що в поданій позивачем заяві, вимоги стосовно визнання протиправними дій відповідача не охоплювались предметом спірних правовідносин, вирішених постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.04.2017 року та фактично породжують інший спір, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення поданої заяви.

При цьому, що стосується посилань позивача на висновки Новомосковського міськрайоного суду Дніпропетровської області, що відображені в ухвалі від 18 квітня 2018 року про роз`яснення постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.04.4017 у справі № 183/1552/17, а саме що рішення суду щодо виплати в подальшому пенсії у такому розмірі до внесення змін в законодавство, покладає на відповідача обов`язок здійснити перерахунок призначеної йому пенсії у випадку внесення змін у законодавство, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що останні мають застосовуватись, враховуючи приписи ч.1 ст.254 КАС України, виключно в межах питань, які були предметом судового розгляду і охоплені суттю прийнятого рішення - постанови від 28.04.4017 у справі № 183/1552/17.

Наведені правові висновки також були відображені в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 15.01.2019 року по даній справі при вирішенні аналогічної заяви позивача, поданої в порядку ст 383 КАС України.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга пенсійного органу підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області - задовольнити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 року - скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, на підставі ч. 2 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.Є. Чередниченко