Справа № 520/12641/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 р. Справа № 520/12641/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Мінаєва К.В., м. Харків по справі № 520/12641/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради (далі по тексту - УПСЗН адміністрації Слобідського району ХМР, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради () щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг з 02.09.2019 р.;

- скасувати рішення від 16.09.2019 р. № 6295 Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради про не призначення щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради () призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг з 02.09.2019 р. у розмірі, що встановлений чинним законодавством України.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30.08.2019 № 6328-. Відповідно до Порядку про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 (далі по тексту - Порядок №505) отримував щомісячну адресну грошову допомогу з серпня по грудень 2016 року. Однак, надання вказаної допомоги було припинено відповідачем, через непрацевлаштування, на підставі пункту 7 Порядку № 505 як працездатній особі, яка не працює. Зазначає, що з 01.09.2017 є студентом денної форми навчання Національного технічного університету «Харківський політехнічний Інститут», що підтверджується відповідною довідкою. 02.09.2019 позивач звернувся до УПСЗН адміністрації Слобідського району ХМР із заявою про призначення йому як внутрішньо переміщеній особі адресної допомоги відповідно до Порядку №505. Однак, рішенням № 6295 від 16.09.2019 позивачу відмовлено у призначенні адресної допомоги з посиланням на те, що оскільки виплату грошової допомоги позивачу було припинено відповідно до пункту 7 Порядку №505, грошова допомога не може бути призначена. Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач зазначає, що оскільки з 01.09.2017 він є студентом денної форми навчання, відтак, знову на загальних підставах набув право на отримання щомісячної адресної допомоги, а тому відмова відповідача є протиправною.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 по справі № 520/12641/19 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради (вул. Вишнева, буд. 3, м. Харків,61124, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Скасовано рішення від 16.09.2019 №6295 Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради про непризначення щомісячної адресної допомоги ОСОБА_2 Максиму ОСОБА_3 .

Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради () призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг з 02.09.2019 у розмірі, що встановлений чинним законодавством України.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради (вул. Вишнева, буд. 3, м. Харків, 61124, ) судові витрати по сплаті судового збору в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім грн.) 40 коп.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 по справі № 520/12641/19 скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що рішенням від 03.11.2016 позивачу було призначено щомісячну адресну допомогу на період з 29.08.2016 по 28.10.2016 у розмірі 442 грн., а на період з 29.10.2016 по 28.12.2016 - у розмірі 221 грн., після чого виплата адресної допомоги йому була припинена на підставі п.7 Порядку № 505 у зв`язку з тим, що позивач протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги не працевлаштувався та не був зарахований студентом до навчального закладу. Зазначив, що відповідно до абз. 10 п.3 Порядку № 505 особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до п.7 Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність. У зв`язку з чим, відповідач вказує, що ОСОБА_1 мав би право на повторне призначення адресної допомоги лише за умови втрати працездатності, оскільки інших підстав для повторного призначення допомоги (працевлаштування, початок навчання тощо) вищевказаним порядком не передбачено. Однак, як вказує апелянт, судом першої інстанції не було досліджено факт отримання позивачем адресної грошової допомоги та підстав її припинення. На підставі викладеного, відповідач вважає, що рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 адресної грошової допомоги є правомірним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30.08.2019 № 6328- ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою (а.с. 12).

29.08.2016 ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Приморського району Маріупольської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги (а.с. 30-31).

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Приморського району Маріупольської міської ради від 03.11.2016 позивачу було призначено допомогу на проживання, та виплачено з 29.08.2016 по 28.10.2016 442,00 грн., з 29.10.2016 по 28.12.2016 221,00 грн.

З 29.12.2016 позивачу припинено виплату державної адресної допомоги на підставі п.7 Порядку № 505, з посиланням на те, що позивач, будучи працездатною особою, не працевлаштувався протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги.

02.09.2019 позивач звернувся до УПСЗН адміністрації Слобідського району ХМР із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі, для покриття витрат на проживання та на оплату комунальних послуг, в якій зазначив, що з 01.09.2017 є студентом Національного технічного університету «Харківський політехнічний університет», що підтверджується довідкою № 66-03-120-998 від 08.10.2019 (а.с. 14).

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради №6295 від 16.09.2019 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні щомісячної адресної допомоги. В обґрунтування відмови зазначено, що оскільки позивачу було припинено виплату раніше призначеної грошової допомоги на підставі п.7 Порядку № 505, як особі, яка не працевлаштувалася протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, наразі ця допомога не може бути призначена позивачу (а.с. 15).

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом про його скасування, визнання дій УПСЗН адміністрації Слобідського району ХМР щодо відмови у призначенні грошової допомоги позивачу протиправними та зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 щомісячну адресну грошову допомогу.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у призначенні грошової допомоги за його заявою, посилаючись на п. 7 Порядку № 505, та неправомірно не призначив допомогу позивачу, як студенту денної форми навчання.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій УПСЗН Слобідського району ХМР щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги, суд першої інстанції виходив з того, що належним і достатнім способом захисту прав позивача у спірних відносинах є саме скасування рішення від 16.09.2019 №6295 та зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг з 02.09.2019 у розмірі, що встановлений чинним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі по тексту - Порядок № 505; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Пунктом 3 Порядку № 505 передбачено, що грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, та інших осіб, які досягли пенсійного віку (крім осіб з інвалідністю), дітей, осіб, які досягли 18-річного віку та продовжують навчання за денною формою в закладах освіти, що забезпечують здобуття повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) або вищої освіти, до закінчення таких закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім`ї, до складу якої входить одна особа з інвалідністю або дитина з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень. Загальний розмір допомоги на сім`ю, до складу яких входять двоє і більше осіб з інвалідністю (дітей з інвалідністю), максимальним розміром не обмежується.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 505 для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до уповноваженого органу із письмовою заявою, складеною у довільній формі, про надання грошової допомоги і подає документи, визначені цим пунктом.

Уповноважений представник сім`ї пред`являє посадовій особі уповноваженого органу паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Згідно з п. 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Пунктом 7 Порядку № 505 передбачено, що якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

У разі звільнення та подальшого непрацевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення, - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Відповідно до п. 12 Порядку № 505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом чотирьох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги; у разі смерті внутрішньо переміщеної особи.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Зі змісту вищевикладених норм слідує, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців з можливістю призначення вказаної допомоги на наступний шестимісячний строк.

Якщо ж виплата грошової допомоги була спочатку зменшена вдвічі, а потім припинена з підстав, зокрема непрацевлаштування внутрішньо переміщеної особи протягом двох місяців з дня призначення виплати такої допомоги, то грошова допомога (за винятком осіб, які втратили працездатність після припинення виплати грошової допомоги) таким особам не призначається на наступний шестимісячний строк. При цьому, чинним законодавством не встановлено заборони на призначення такої допомоги в подальшому, в тому числі за умови отримання її раніше.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, позивач отримував грошову допомогу з 29.08.2016 по 28.10.2016 у розмірі 442,00 грн., з 29.10.2016 по 28.12.2016 у розмірі 221,00 грн. в УПСЗН адміністрації Слообідського району ХМР. З 29.12.2016 виплати були припинені на підставі п.7 Порядку №505, оскільки позивач протягом встановленого цим пунктом строку не працевлаштувався.

Звертаючись до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради із заявою від 02.09.2019 про призначення щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі, для покриття витрат на проживання та на оплату комунальних послуг, позивач зазначив, що з 01.09.2017 є студентом Національного технічного університету «Харківський політехнічний університет», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки № 66-03-120-998 від 08.10.2019.

За таких обставин, оскільки з моменту припинення виплати грошової допомоги через непрацевлаштування (29.12.2016) до дня звернення позивача до відповідача із заявою про виплату адресної допомоги (02.09.2019) як студенту денної форми навчання, минув шестимісячний строк, тобто, наступний шестимісячний строк у розумінні п.3 Порядку № 505, у відповідача були відсутні правові підстави для відмови в призначенні адресної грошової допомоги.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про виплату державної адресної допомоги після спливу шестимісячного строку з моменту припинення виплати вказаної допомоги, та надав копію документа про зайнятість як студента денної форми навчання, тобто, статус позивача не суперечить зазначеним вище пунктам Порядку № 505, позивач вважається особою, яка знову набула право на призначення щомісячної адресної допомоги, а тому у відповідача були відсутні умови для відмови в призначенні грошової допомоги позивачу з підстав, передбачених п.7 Порядку № 505.

Доводи відповідача, про те, що перебування позивача на денній формі навчання не є підставою для призначення щомісячної адресної грошової допомоги, ґрунтуються на неправильному розумінні законодавства, що регулює спірні відносини, та є безпідставними.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 15.04.2019 по справі № 644/2636/17 та від 17.102019 по справі № 414/2201/16-а, яка є обов`язковою для врахування в силу ч.5 ст.242 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі обставини колегія суддів приходить до висновку, що відповідач під час прийняття рішення №6295 від 16.09.2019 про відмову в призначенні позивачу щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг з 02.09.2019, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством, а тому позовні вимоги щодо скасування вказаного рішення та зобов`язання відповідача призначити щомісячну адресну допомогу позивачу з 02.09.2019 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду в цій частині не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.229, ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 по справі № 520/12641/19 в частині задоволення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій В.Б. Русанова