Справа № 200/1492/20-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 р. Справа№200/1492/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № 15429/10/05-99-54-33 від 12 червня 2019 року на суму 18750,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.04.2019 року позивач придбав автомобіль марки ВMW, модель «X 5 xDrive30d G05» 2019 року випуску, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 куб. см., тип пального - дизель. Податковим повідомленням-рішенням від 12.06.2019 року № 0-0581, позивачу був визначений транспортний податок за 2019 рік у сумі 18750,00 грн. Позивач вважає протиправним вказане податкове повідомлення-рішення оскільки у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2019 році, не вказаний автомобіль ВMW, модель X5, 2019 року випуску, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 куб. см., тип пального - дизель, а тому транспортний засіб, власником якого є позивач, не може вважатися об`єктом оподаткування транспортним податком в розумінні п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України. Так, до переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року (розміщеного на офіційному сайті Мінекономрозвитку) включено автомобіль ВMW модель X5 та, зокрема, модель Х5 xDrive30d, рік випуску (включно) - до 1 року, об`єм двигуна 3,0, тип пального - дизель.

Посилаючись зокрема на те, що об`єм циліндрів двигуна автомобіля позивача є іншим, ніж визначений Мінекономрозвитку у Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, вважає, що останній, не може бути об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році, у зв`язку із чим, спірне податкове повідомлення-рішення від 12 червня 2019 року на суму 18 750,00 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що відповідно до Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, розміщеному на офіційному веб-сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (Мінекономрозвитку), до оподаткування підлягають автомобілі марки ВMW, модель X 5, рік випуску (включно) - до 1 року, об`єм циліндрів двигуна 3,0, тип пального - дизель, та можливі ідентичні, аналогічні автомобілі, зокрема: X5 xDrive30d, а тому автомобіль позивача є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році.

Ухвалою суду від 12 лютого 2020 року, позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 28 лютого 2020 року, допущено заміну відповідача у справі Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області його правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у Донецькій області.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановив наступне.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 10 квітня 2019 року позивач придбав автомобіль марки ВMW, модель «X 5 xDrive30d G05» 2019 року випуску, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 куб. см., тип пального - дизель, вартістю - 2 287 015,97 грн., що стверджується копією договору купівлі-продажу транспортного засобу № KU9-1040А від 10 квітня 2019 року (а.с. 7).

Згідно із податковим повідомленням-рішенням № 0-0581 від 12.06.2019 року, ГУ ДФС у Донецькій області, на підставі положень п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, та відповідно до п. 267 ст. 167 Податкового кодексу України, позивачу був визначений транспортний податок за 2019 рік у сумі 18750,00 грн. (а.с. 9 з.б.).

Згідно із листом Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області № 15429/10/05-99-54-33 від 22 жовтня 2019 року, 16 жовтня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання копії податкового повідомлення-рішення по транспортному податку з фізичних осіб за 2019 рік, за наслідками розгляду якої позивачу була надана копія спірного податкового повідомлення-рішення № 0-0581 від 12 червня 2019 року, із визначеною сумою податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб 18011001, за податковий період 2019 рік, у сумі 18750,00 грн. (а.с. 8-9).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Зазначені встановлені обставини не є спірними.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно із п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до п. 267.3.1. п. 267.3. ст. 267 ПК України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (п. 267.4 ст. 267 ПК України).

Згідно із п.п. 267.5.1. ст. 267.5. ст. 267 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до п.п. 267.6.6. п. 267.6. ст. 267 ПК України, за об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Статтею 8 Закону України від 23.11.2018 №2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 гривні.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2019 році є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 1 564 875,00 грн.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлено Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 (далі - Методика).

Відповідно до п. 2 Методики, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N403.

Згідно із п. 13 Методики, Мінекономіки відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2019 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році.

Під час судового розгляду справи досліджений Перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року, який розміщений на офіційному сайті Мінекономрозвитку, та встановлено наявність у цьому переліку транспортного засобу марки BMW, моделі X5, рік випуску (включно) - до 1 року, з об`ємом циліндрів двигуна 3,0, тип пального - дизель, можливі ідентичні, аналогічні автомобілі Х5 xDrive30d, X5 xDrive40d, X5 M50d.

При цьому, технічні характеристики автомобіля, зазначеного у вказаному переліку, не співпадають з технічними характеристиками автомобіля позивача, позаяк судом встановлено, та сторонами не заперечується, що відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № KU9-1040А від 10 квітня 2019 року, копія якого наявна в матеріалах справи, позивач є автомобіля марки BMW, модель «X 5 xDrive30d G05» 2019 року випуску, тип пального - дизель, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 куб. см., а отже вказаний автомобіль не входить до переліку автомобілів з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року.

Стосовно доводів відповідача про те, що автомобіль позивача є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році з тих підстав, що він зазначений у Переліку затвердженому Мінекономрозвитку, як можливий ідентичний, аналогічний автомобіль, відносно автомобіля BMW, моделі X5, рік випуску (включно) - до 1 року, тип пального - дизель, з об`ємом циліндрів двигуна 3,0, суд зазначає наступне.

Положення статті 4 Податкового кодексу України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України).

Вирішення спору у цій справі на користь платника податків обумовлено як прогалиною у нормативному регулюванні вказаних правовідносин, так і положеннями податкового принципу презумпції правомірності платника податків.

Аналогічні правові висновки були наведені у постанові Верховного Суду від 05.11.2018 у справі №822/2687/17, які враховуються судом при виборі і застосуванні норм права згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що контролюючим органом було неправомірно винесено спірне податкове повідомлення-рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних причин.

Підсумовуючи наведене, аналізуючи встановлені у справі обставини та оцінюючи представлені сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення № 0-0581 від 12 червня 2019 року на суму 18 750,00 грн., і, відповідно, наявність підстав для його скасування.

У своїх позовних вимогах позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 12 червня 2019 року на суму 18 750,00 грн., зазначаючи при цьому номер рішення як № 15429/10/05-99-54-33, разом з тим, в ході розгляду справи встановлено, та не заперечується сторонами, що спірне рішення податкового органу у цій справі має номер - № 0-0581, зазначений же позивачем номер № 15429/10/05-99-54-33, - як номер спірно податкового повідомлення-рішення, як вбачається з матеріалів справи, є номером наданого на запит позивача від 16 жовтня 2019 року, листа ГУ ДПС у Донецькій області, від 22 жовтня 2019 року № 15429/10/05-99-54-33.

У зв`язку із наведеним, з метою ефективного захисту прав позивача, підлягає скасуванню саме спірне у цій справі податкове повідомлення-рішення від 12 червня 2019 року на суму 18 750,00 грн., № 0-0581, протиправність якого була встановлена в ході судового розгляду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з вимог частини першої статті 139 КАС України, за якими при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із наведеним, враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань як суб`єкта владних повноважень, на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн. (а.с. 6), який був сплачений позивачем при зверненні до суду із даним позовом.

Керуючись ст.ст. 2,5-14,19-22,72-78,94,132-143,159-165,241-247,255,295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № 0-0581 від 12 червня 2019 року на суму 18 750,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 10 квітня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 295 КАС України а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров