Справа № 359/2870/20
Суддя: Яковлєва Л. В.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №359/2870/20
Провадження №2-а/359/101/2020
УХВАЛА

Іменем України

13 квітня 2020 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2020 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , згідно якого позивач просить : скасувати постанову серії НК 792465 від 27.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Звільнити його від сплати державного мита на підставі ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно ч. 1 ст. 168 КАС України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Вимоги до позовної заяви встановлені ст.ст. 160-161 КАС України.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви встановлено, що вона не відповідає зазначеним вимогам з огляду на наступне.

Відповідно ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому, згідно вимог ч. 1, 2 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вирішив скористатись своїм правом на альтернативну підсудність даної справи, звернувшись до суду з позовом за своїм місцем проживання/перебування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та територіально відноситься до дислокації Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Однак, при зверненні до суду з позовом, ОСОБА_1 не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження свого зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування, знаходження) за вказаною адресою, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості визначитись стосовно підсудності вказаної справи саме Бориспільському міськрайонному суду Київської області.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що згідно вимог ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, а довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання особи. Документами, до яких вносяться відомості про місце проживання є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист. Документами, до яких вносяться відомості про місце перебування є довідка про звернення за захистом в Україні, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

У зв`язку з зазначеним та беручи до уваги положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні», позивачу слід надати до суду документи, які б належним чином підтверджували його зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження) за адресою : АДРЕСА_1 .

Згідно положень ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч. 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

При цьому, відповідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні (ч. 3 ст. 121 КАС України).

Згідно вимог ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена 27 грудня 2019 року, проте позивач відмовився від її отримання, про що стоїть відповідна відмітка на постанові. Копію постанови надіслано рекомендованим листом 30 грудня 2019 року за вихідним номером 792465. В той же час, позов до суду позивач направив засобами поштового зв`язку лише 08 квітня 2020 року, тобто з пропущенням встановленого строку для звернення до суду з вказаною позовною заявою.

Крім того, до позовної заяви ОСОБА_1 не надано клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення з вказаною заявою та він не просить поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідних обґрунтувань щодо поважності причин пропуску строку для звернення до суду з вказаним позовом, а також доказів на їх підтвердження, не надано, що в свою чергу є підставою для залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позивачу ОСОБА_1 необхідно усунути вищевказані вимоги та надати суду клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення з вказаною заявою, обґрунтувати поважність причин пропуску строку для звернення до суду з вказаним позовом, а також надати докази на підтвердження таких обставин.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазнає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, суд дійшов до висновку про необхідність усунення вищевказаних недоліків та надання позивачу строку для їх усунення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 160-161, 168-169, 248, 293 КАС України, суд-

ухвалив:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - залишити без руху.

Надати позивачу строк для виправлення недоліків тривалістю в 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, зазначена позовна заява буде повернута позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленого законом.

Ухвала суду є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Яковлєва