Справа № 196/1582/19
Суддя: Гудим О. М.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/1582/19
№ провадження 2-а/196/6/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області, як адміністративний суд, у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

за участі секретаря - Шевченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Марченко Олександра Степановича про визнання дій посадової особи протиправними, визнання незаконною та скасування постанови по справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Марченко Олександра Степановича про визнання дій посадової особи протиправними, визнання незаконною та скасування постанови по справі про порушення митних правил.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що в його особистій власності згідно з технічним паспортом перебуває транспортний засіб - легковий автомобіль марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований у Республіці Польща.

08 листопада 2019 року, близько 22 год. 40 хв., він, керуючи даним автомобілем, без пасажирів та вантажу, слідуючи з Львівської області Україна на територію Польщі, проїжджав через митний пост "Грушів", в зону митного контролю, обравши для проходження митного контролю канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"). Під час перевірки інформації в ЄАІС ДФС України працівниками митниці було встановлено, що даний автомобіль було ним ввезено через митний пост "Грушів" 05.09.2019 року на територію України в митному режимі "тимчасове ввезення" під зобов`язання про зворотнє вивезення автомобіля марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.4 ст.380 Митного кодексу України, громадяни-резеденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку у консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперевним, так і з перервами), без сплати митних платежів.

Він був добре ознайомлений з вказаною нормою закону і дійсно ввіз дане авто в Україну 05 вересня 2019 року та мав право перебувати в Україні до 05 листопада 2019 року. Проте, державний інспектор відділу митного оформлення №3 з митного поста "Грушів" Триндяк В.Р. без будь-яких правових підстав склав відносно нього протокол №4261/20900/19 від 08.11.2019 року, згідно з яким він нібито порушив вимоги ч.5 ст.481 Митного кодексу України, і вказав, що нібито він мав вивозити транспортний засіб з України не 05.11.2019 року, а 09.10.2019 року. Вважає, що інспектор безпідставно визначив йому строк перебування його автомобіля на Україні протягом одного місяця та чотирьох днів, замість законних 60 днів.

Таким чином, він формально порушив лише три дні перебування автомобіля на Україні і то з поважної причини (перебування танспортного засобу тривалий час в ремонті та неправильне вирахування днів порушення), про що намагався пояснити інспектору на митному посту.

Після чого, протокол, з яким він був не згодний, інспектором було направлено до Львівської митниці ДФС України, де 03.12.2019 року була розглянута справа про порушення ним митних правил та всупереч вимогам ст.525 МК України дана справа була розглянута в строк більший ніж 15 днів, бо так зване порушення було зафіксоване 08.11.2019 року, а справа розглянута лише 03.12.2019 року, тобто через 25 днів.

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС Марченко О.С. у справі про порушення митних правил №4261/20900/19 від 03.12.2019 року його було притягнуто до відповідальності за ч.5 ст.481 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 грн.

По приїзду до Дніпропетровської області він зміг за місцем свого проживання та реєстрації взяти довідку про те, що дійсно його автомобіль марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , перебував в ремонті з 27.09.2019 року по 05.11.2019 року у зв`язку з необхідність очікування щодо отримання запасних частин КПП. Довідка знаходилася в нього вдома і він не мав можливості її пред`явити ні на митному посту 08.11.2019 року та ні при слуханні справи у Львівській митниці 03.12.2019 року.

Вважає, що він формально порушив три дні щодо строку вивезення автомобіля з України, на що в нього були поважні причини, які можуть бути визнані судом поважними, а тому його дії не підпадають під кваліфікацію за ч.5 ст.481 МК України.

Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.ст.20, 22, 160, 168, 171, 241 КАС України, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 256, 268, 276-279, 280, 288, 289 КУпАП України прохає суд:

- визнати дії заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Марченко Олександра Степановича незаконними та скасувати постанову серії №4261/20900/19 від 03.12.2019 року заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Марченко Олександра Степановича про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85000 грн. за ч.5 ст.481 МК України.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Марченко О.С. в судове засідання не з`явився, до суду надіслав відзив на позовну заяву, з посиланням на додані докази, просив суд в задоволенні позову відмовити через безпідставність та недоведеність вимог позивача. У відзиві зазначено, що строк ввезення громадянами-резедентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування, дозволяється на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперевним, так і з перервами). ОСОБА_1 протягом 2019 року перебував на митній території України транспортним засобом "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 з 01.01.2019 року до 24.01.2019 року - 24 дні та з 05.09.2019 року по 08.11.2019 року - 63 дні, тобто з перевищенням строку тимчасового ввезення на 27 днів. Крім цього, позивачем не надано доказів того, що вказаний ремонт транспортного засобу був вимушеним і зумовлений аварією, протиправними діями третіх осіб чи дією обставин непереборної сили у розумінні статті 192 МК України. Оскільки дії позивача містили ознаки порушення митних правил, передбачених ч.5 ст.481 МК України. відносно нього був складений протокол про порушення митних правил, а зазначені фактичні обставини стали правомірною підставою для винесення оскаржуваної постанови. За таких обставин сторона відповідача просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до копії постанови в справі про порушення митних правил №4261/20900/19 від 03 грудня 2019 року 08 листопада 2019 року, близько 22 год. 04 хв., гр.України ОСОБА_1 прямував у приватну поїздку з України до Республіки Польща в якості водія легкового автомобіля марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 через м/п "Грушів" Львівської митниці ДФС.

В ході проведення митних формальностей відбулося спрацювання системи аналізу ризиків відносно гр.України ОСОБА_1 щодо не вивезення транспортного засобу: "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , країна реєстрації транспортного засобу - Республіка Польща, який був ввезений гр.України ОСОБА_1 05.09.2019 року через митний пост "Грушів" Львівської митниці ДФС на територію України в митному режимі "тимчасове ввезення до 60 днів" під зобов`язання про зворотнє вивезення №UA209080/2019/007643.

Одночасно встановлено відсутність в АСМО "Інспектор" та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення за межі митної території України вказаного автомобіля станом на 08.11.2019 року.

Враховуючи строки тимчасового ввезення зазначені в зобов`язанні про зворотнє вивезення №UA209080/2019/007643, встановлені ч.4 ст.380 Митного кодексу України, транспортний засіб "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , країна реєстрації транспортного засобу - Республіка Польща, підлягав вивезенню з митної території України в термін до 09.10.2019 року.

У ПІК "Реєстр порушників митних правил" ЄАІС ДМСУ станом на 08.11.2019 року відсутні інофрмація про притягнення гр.України ОСОБА_1 до відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_1 станом на 08.11.2019 року перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 (країна реєстрації - Республіка Польща), встановлений Митним кодексом України терміном більше ніж на двадцять діб, але не більше ніж на тридцять діб.

Відповідно до Витягу з ЄАІС ДФС України від 08.11.2019 року ОСОБА_1 протягом 2019 року перебував на митній території України транспортним засобом "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 з 01.01.2019 року до 24.01.2019 року - 24 дні та з 05.09.2019 року по 08.11.2019 року - 63 дні, тобто з перевищенням строку тимчасового ввезення на 27 днів (а.с.47).

Відповідно до ч.4 ст.380 Митного кодексу України Громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Календарний рік починається з 01 січня та закінчується 31 грудня.

Таким чином ОСОБА_1 перевищив граничний термін тимчасового ввезення транспортного засобу, встановлений статтею 380 МК України, більше ніж на двадцять діб, але не більше ніж на тридцять діб.

Згідно з ч.1 ст.460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті469, статтею 470, частиною третьою статті478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоровю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Пунктом 5 розділу VIIІ вищезазначеного Порядку визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Встановлено, що ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС із повідомленням щодо факту обставин непереборної сили до завершення строку тимчасового ввезення не звертався.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового порядку застосування статей 470 та 481» від 19.12.2019 року, розділ XXI "Прикінцевих та перехідних положеннь" Митного кодексу України доповнено пунктом 9-5 , який встановлює, що вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 481 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті".

Частиною 3 ст.481 МК України передбачає застосування адміністративного стягнення в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, розмір адміністративного стягнення за порушення митних правил передбачених ч. 5 ст. 481 МК України не може перевищувати 17000,00 гривень. У такому випадку, стягнення, накладене на позивача оскаржуваною постановою 85000,00 гривень судом не може бути визнано як правомірне.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Таким чином оскаржувана постанова в частині розміру накладеного стягнення не відповідає вимогам МК України, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, як дискреційні повноваження слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на положення Конституції України та КАС щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Так, згідно ч. 1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені частинами першою-п`ятою статті 481 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Таким чином, суд не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) відповідача поза межами перевірки за критеріями відповідності прийняття ним рішень (вчинення дій), підміняти його і перебирати на себе повноваження, надані органу доходів і зборів. Враховуючи наявність у діях чи бездіяльності ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.481 МК України, однак, за умови невідповідності накладеного стягнення вимогам МК України, беручи до уваги, що встановивши необхідні для розгляду справи обставини наявна можливість обирати з кількох юридично допустимих рішень, суд приходить до висновку про необхідність скасувати оскаржувану постанову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 ст.286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги про визнання дій відповідача незаконними не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд не повноважний вирішувати даного виду питань.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанову в справі про порушення митних правил №4261/20900/19 від 03 грудня 2019 року у відношенні ОСОБА_1 слід скасувати, а провадження в справі закрити, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково.

Таким чином, порушене право позивача підлягає судовому захисту у відповідності до положень ст.286 КАС шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Згідно ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита, тому судовий збір по справі слід покласти на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8-10, 20, 72, 77, 90, 159, 241-246, 250, 286, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Розділу VІІ КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Марченко Олександра Степановича про визнання дій посадової особи протиправними, визнання незаконною та скасування постанови по справі про порушення митних правил, задовольнити частково.

Постанову заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Марченко Олександра Степановича в справі про порушення митних правил №4261/20900/19 від 03 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 481 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді 85000 грн. штрафу скасувати та провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 481 МК України - закрити.

В задоволенні позовних вимог про визнання дій заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Марченко Олександра Степановича по винесенню постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 481 МК України протиправними відмовити.

Судовий збір покласти на рахунок держави.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча О.М. ГУДИМ