Справа № 280/3850/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

14 квітня 2020 року Справа № 280/3850/19
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лазаренка М.С., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про вирішення питання про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала зазначена справа.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю:

- визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-14488-49 від 13.05.2019 на суму 21030,90 грн.;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 784,80 грн. (сімсот вісімдесят чотири гривні 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізького області.

13.04.2020 від представника позивача до суду надійшла заява про вирішення питання про розподіл судових витрат (вх.№17208), в якій заявник просить суд:

- визнати поважними причини неподання доказів про витрати на правничу допомогу до завершення судових дебатів та поновити строк на подання доказів про витрати на правову допомогу, пов`язаних із судовим розглядом даної справи №280/3850/19, у зв`язку із тривалим судовим розглядом, складанням повного тексту судового рішення 24.12.2019, апеляційним оскарженням відповідачем судового рішення, набранням судовим рішенням законної сили лише 01.04.2020 року згідно з судовою ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.04.2020 року у цій справі № 280/3850/19 після повернення апеляційної скарги Головного управління ДФС у Запорізькій області;

- ухвалити додаткове судове рішення про стягнення на користь ОСОБА_1 , який не є суб`єктом владних повноважень, з відповідача (Головного управління ДФС у Запорізькій області, ) судові витрати витрати на правову допомогу, пов`язані із судовим розглядом справи №280/3850/19 в загальній сумі 6147,20 грн.

Дослідивши матеріали поданої заяви про вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вказана норма є імперативною та не передбачає свободи вибору судом дій у разі подання заяви з пропуском встановленого ч. 7 ст. 139 КАС України строку.

Матеріалами справи підтверджено, що рішення суду у справі №280/3850/19 прийняте 16.12.2019 у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін. Рішення складено у повному обсязі 24.12.2019.

Стосовно клопотання про визнання поважними причини неподання доказів про витрати на правничу допомогу до завершення судових дебатів та поновлення строку на подання доказів про витрати на правову допомогу, пов`язаних із судовим розглядом справи №280/3850/19, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, суд зазначає, що дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду, відносини стають стабільними.

У свою чергу, ст. 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання заяв покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.

При цьому, поважними причинами пропуску процесуального строку звернення до суду визнаються лише ті, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного, зважаючи на положення вказаних правових норм законодавства, невиконання вимог процесуального закону щодо звернення з відповідною заявою для ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу, при належному та своєчасному отриманні рішення суду уповноваженою особою позивача, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити розгляд цього питання після закінчення строку його подання, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Отже, підстави пропуску строку, вказані позивачем у своїй заяві від 13.04.2020, суд не визнає поважними.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КАС України зазначено, якщо заява є очевидно безпідставною, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що представником позивача пропущено строк звернення до суду, підстави пропуску цього строку, вказані представником позивача у своїй заяві суд не визнає поважними, а відтак заява повертається заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 44, 139, 167, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Луньова Сергія Миколайовича про вирішення питання про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі протягом 15 днів з дня її підписання.

Суддя М.С. Лазаренко