Справа № 464/1588/20
Суддя: Дулебко Н. І.
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/1588/20
пр.№ 2-а/464/84/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2020 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар судового засідання Кравс С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, поліцейського СРПП №2 Рогатинського відділення поліції Соколович Василини Василівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, поліцейського СРПП №2 Рогатинського ВП Соколович В.В. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАА №330321 від 15.03.2020. В обґрунтування позову покликається на те, що вказаною постановою визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Так, згідно з оскаржуваною постановою, останній 15.03.2020 о 18:10 год в с.Черче Рогатинського району, керував транспортним засобом та буксирував причіп ПГМФ, р.н. НОМЕР_1 , із несправностями світлових приладів, чим порушив п.п.31.4.3 Правил дорожнього руху (ПДР). Вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, при цьому, інспектор не з`ясував усі фактичні обставини справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як виду покарання за адміністративне правопорушення. Зокрема, в порушення статей 258, 278, 279, 283 КУпАП відповідач розглянув справу, не надав можливості йому скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, не надав доказів у підтвердження порушення ним ПДР. Зазначив, що постанова не містить відомостей про факт правопорушення, зокрема, у п. 7 такої не вказано жодних доказів, які додаються до такої. Окрім цього, покликаючись на постанову рішення Конституційного Суду України від 26.05.2016 вважає, що відповідач не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення.

У судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, не надав відзив на позовну заяву та докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Поліцейський СРПП №2 Рогатинського відділення поліції Соколович В.В. в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду відзив та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказала, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, виявленого нею під час патрулювання у складі екіпажу Рогатинського ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області, оскільки ОСОБА_1 керував автомобіля марки «Mercedes Benz», р.н. НОМЕР_2 , із несправним світловим приладом у темну пору доби, в результат чого порушив п. 31.4.3 в ПДР. Під час розгляду справи з`ясувала усі обставини, які підлягають доказуванню, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, а відтак у відповідності до глави 19 КУпАП та положень ст. 258 КУпАП за результатами розгляду справи винесла постанову серії БАА №330321 від 15.03.2020. Вважає постанову правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України неявка учасників справи, повідомлених належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Постановою серії БАА №330321 від 15.03.2020, позивача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до такої постанови, ОСОБА_1 15.03.2020 о 18:10 год в с.Черче Рогатинського району, керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz», р.н. НОМЕР_2 , та буксирував причіп ПГМФ, р.н. НОМЕР_1 , із несправностями світлових приладів, чим порушив п.п.31.4.3 в ПДР.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Аналіз положень частин 1-3 ст. 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється: на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті; у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі; на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Частина 2 статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення ч. 4 ст. 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу, а тому доводи позивача про недотримання відповідачем процедури розгляду справи є недостатньо обґрунтованими.

Положеннями ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами . Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п. 31.4.3 в ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів, у яких не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Проте, обґрунтовуючи у відзиві на позов правомірність свого рішення, відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. При цьому, оскаржувана постанова посилання на жоден доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення не містить.

Враховуючи усе вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, а відтак постанову про накладення адміністративного стягнення необхідно скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 121, 242, 244-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Постанову серії БАА №330321 від 15.03.2020 про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, скасувати та провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Головуючий Дулебко Н.І.