Справа № 826/11010/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року м. Київ № 826/11010/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом до ОСОБА_1 Національного антикорупційного бюро України
провизнання протиправним та скасування наказу та розпорядження, поновлення на посаді
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту також - ОСОБА_1 або Позивач) з позовною заявою до Національного антикорупційного бюро України (далі по тексту також - НАБУ або Відповідач), в якій просить:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ директора Національного антикорупційного бюро України від 01.08.2017 № 15-н «Про застосування дисциплінарного стягнення до детектива Національного бюро Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_1 ».

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження директора Національного антикорупційного бюро України від 01.08.2017 № 1262-р «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ».

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді детектива Національного бюро Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України.

4. Стягнути з Національного антикорупційного бюро України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04 серпня 2017 року і до моменту фактичного поновлення на державній службі.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Відповідачем протиправно, за відсутності на те правових підстав (оскільки законодавством не передбачена відповідальність за невиконання слідчим вказівок та доручень керівника органу досудового розслідування), притягнуто Позивача до дисциплінарної відповідальності, що призвело до його незаконного звільнення, тож порушені права Позивача підлягають поновленню в обраний ним спосіб.

Представник Відповідача, у відзиві по суті заявлених позовних вимог, просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, вважаючи спірні наказ та розпорядження законними та обґрунтованим, прийнятими з дотриманням положень статті 19 Конституції України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема даних трудової книжки НОМЕР_1 , з вересня 2015 року Позивач проходив службу в НАБУ та 10.09.2015 прийняв присягу державного службовця.

Згідно зі службовою запискою старшого детектива - керівника Третього відділу Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ Болгова В.М. від 10.05.2017 № 04/5555-01 вбачається, що за результатом проведених 14.02.2017 та 14.03.23017 оперативних нарад щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000418 від 04.11.2016 встановлено, що стан зазначеного досудового розслідування визнано незадовільним, виявлено факти систематичного невжиття Позивачем заходів щодо його належного досудового розслідування, а також численні факти невиконання заходів, визначених планом судового розслідування, рішеннями оперативних нарад, факти введення в оману керівників відділів і підрозділу щодо результатів проведеної роботи. У зв`язку з наведеним, за результатами оперативної наради від 22.03.2017 було прийнято постанову від 28.03.2017 про визначення старшим слідчої групи ОСОБА_3 , при цьому залишивши Позивача у складі слідчої групи з наданням строку на усунення допущених недоліків. Також, 24.04.2017 проведено оперативну нараду за участі керівника Головного підрозділу детективів НАБУ щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000418 від 04.11.2016, за результатами якої стан вказаного досудового розслідування визнано незадовільним і прийнято рішення про ініціювання службового розслідування за фактами неналежного виконання Позивачем своїх обов`язків.

На підставі наведених у службовій записці старшого детектива - керівника Третього відділу Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ Болгова В.М. від 10.05.2017 № 04/5555-01 обставин щодо виявлення фактів, які можуть свідчити про неналежне виконання Позивачем (як старшим слідчим слідчої групи) своїх службових обов`язків в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000418 від 04.11.2016, Відповідачем проведено відносно Позивача службове розслідування (наказ НАБУ від 13.05.2017 № 109-о), в ході якого встановлено: невиконання Позивачем покладених на нього завдань в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000418 від 04.11.2016 (практично повністю не виконувались плани першочергових слідчих дій); невиконання Позивачем рішень оперативних нарад щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000418 від 04.11.2016 (протокол наради № 8, яким Позивача зобов`язано вчинити слідчі дії; протокол оперативної наради № 9 від 14.02.2017, яким Позивача повторно зобов`язано вчинити слідчі дії; протокол оперативної наради № 10 від 14.03.2017, яким Позивача зобов`язано вчинити слідчі дії; протокол оперативної наради від 22.03.2017, яким Позивачу оновлено план досудового розслідування та встановлено строк для усунення недоліків у роботі), а також невиконання доручень керівництва.

На підставі висновку та матеріалів службового розслідування, враховуючи пояснення Позивача, Дисциплінарною комісією НАБУ складено висновок від 27.07.2017 № 18, в якому зафіксовано, що в діях Позивача наявні дисциплінарні проступки у вигляді: дій, що шкодять авторитету державної служби; невиконання та неналежного виконання посадових обов`язків, доручень керівника, прийнятих у межах його повноважень, порушення правил етичної поведінки державного службовця (пп.1.1 та 1.4 п.1 Розділу ІІІ Кодексу професійної етики працівників НАБУ), а також систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Виходячи з наведеного Дисциплінарною комісією НАБУ рекомендовано ОСОБА_4 застосувати до Позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність. Однак, враховуючи систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, поскладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, за яке передбачено звільнення на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, рекомендовано звільнити Позивача зі служби в НАБУ та припинити державну службу на підставі п.4 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу».

Такі висновки сформовані Дисциплінарною комісією НАБУ виходячи з наступного.

Позивачем майже повністю не виконано план першочергових слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000418 від 04.11.2016, затверджений 28.12.2016, у зв`язку з чим 30.01.2017 керівником Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів ГПД НАБУ Болговим В.М. за участі заступника керівника Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів ГПД НАБУ Смілого І.В. та Позивача проведено оперативну нараду, за результатами якої складено протокол № 8 та зобов`язано Позивача у строк до 13.02.2017 виконати певний перелік слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000418 від 04.11.2016.

14.02.2017 керівником Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів ГПД НАБУ Болговим В.М. проведено оперативну нараду щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000418 від 04.11.2016 та виконання рішень попередньої оперативної наради, за результатами якої складено протокол № 9, яким зафіксовано (у тому числі виходячи з пояснень ОСОБА_1 ), що надані Позивачу вказівки виконані лише частково (складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 та направлено запит до ДІС України). Невиконання постановлених задач Позивач обґрунтував завантаженням проведення негласних слідчих дій у вигляді знаття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (прослуховування ліній по НСРД) в іншому кримінальному провадженні та недостатності часу для виконання слідчих і процесуальних дій. Разом з тим, Позивач не зміг пояснити Болгову В.М. обставин суперечності його пояснень щодо прослуховування ліній по НСРД в іншому кримінальному провадженні зі встановленими даними про його відсутність у відповідних приміщенням НАБУ 02.02.2017, 03.02.2017,06.02.2017-09.02.2017. Також, Позивач не зміг пояснити виявлені Болговим В.М. розбіжності в поданій ним інформації щодо виконаної роботи (дорученої) - підготовки клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів у Фонді державного майна України, ТОВ «ЗТМК», ПАТ «КБ «НАДРА», які фактично не були погоджені та не були подані до суду. За підсумком оперативної наради Болгов В.М. вказав Позивачу на недопустимість невиконання рішень, прийнятих на оперативній нараді, затягування досудового розслідування, а також обману безпосередніх керівників про виконання слідчих та оперативних дій.У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 було повторно зобов`язано вчинити певні слідчі дії по епізодам у кримінальному провадженні.

20.02.2017 Позивач подав письмові пояснення щодо невиконання вказівок оперативних нарад наголошуючи на тому, що натомість ним вчинялися інші процесуальні дії у кримінальному провадженні № 0000418 від 04.11.2016 (тимчасовий доступ до речей і документів НБУ щодо рефінансування та віднесення до неплатоспроможних ПАТ «КБ «НАДРА» та вивчення вилучених документів; підготовка та оголошення підозри ОСОБА_5 ; участь у допиті), а також він приймав участь (був задіяний) в іншому кримінальному провадженні; перебував у відрядженні; виконував інші дії.

14.03.2017 керівником Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів ГПД НАБУ Болговим В.М. за участі заступника керівника Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів ГПД НАБУ Смілого І.В. та Позивача проведено оперативну нараду щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000418 від 04.11.2016 та результатів роботи Позивача за період з 20.02.2017 по 13.03.2017, за результатом якої складено протокол № 10, яким зафіксовано, що у тому числі, як вбачається з наданої Позивачем інформації, із наданих йому вказівок виконано лише складання повідомлення про підозру ОСОБА_5 , а також скеровано службову записку до Управління аналітики та обробки інформації Національного бюро з метою аналізу операцій щодо експорту титану за даними ДФС України. В ході оперативної наради заступник керівника Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів ГПД НАБУ Смілий І.В. запропонував Позивачу пояснити, чому ним не здійснено заплановані тимчасові доступи та не вилучено документи у Фонді державного майна України, ТОВ «ЗТМК», ПАТ «КБ «НАДРА», на що Позивач повідомив, що клопотання про тимчасовий доступ були ним складені, проте прокуратурою не погоджені, натомість процесуальний керівник прийняв рішення про проведення обшуку та вилучення відповідних документів за місцезнаходженням, при цьому було надано вказівку готувати відповідні клопотання про тимчасовий доступ та обшук від імені процесуального керівника. Разом з тим Болгов В.М. попросив Позивача пояснити, чому він не повідомляв про такі вимоги процесуального керівника раніше, однак останній пояснити нічого не зміг. Також, Болгов В.М. попросив Позивача повідомити про фактично вчинені ним дії з метою здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, однак Позивач повідомив, що ним разом з процесуальним керівником здійснювалося лише планування проведення обшуків. За підсумком оперативної наради Болгов В.М. вказав, що невиконання рішень оперативної наради від 14.02.2017, неналежне здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000418 від 04.11.2016 зумовлені незначною завантаженістю Позивача, а неефективною та неякісною його роботою. Також Болгов В.М. вказав ОСОБА_1 на недопущенні в подальшому виконання вказівок процесуальних керівників, що не відповідають вимогам КПК України.

22.03.2017 керівником Третього підрозділу детективів ГПД НАБУ Стецюком Я.М. проведено чергову оперативну нараду щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000418 від 04.11.2016, за підсумками якої складено протокол, згідно з яким ОСОБА_1 висловлено зауваження щодо незадовільного стану досудового розслідування у кримінальному провадженні та допущення тяганини, з якими Позивач погодився зауважуючи на тому, що значною мірою на хід досудового розслідування впливали усні вказівки процесуального керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ГПУ, однак пообіцяв всебічно активізувати досудове розслідування у кримінальному провадженні. Також ОСОБА_1 повідомив, що розуміє відповідальність, покладену на нього, необхідність виконання вказівок, наданих керівником відділу, та пообіцяв в майбутньому дотримуватися дисципліни. За підсумками проведеної наради було вирішено оновити план досудового розслідування (встановивши термін виконання завдань до 22.05.2017) та встановити ОСОБА_1 строк для усунення допущених недоліків до 21.04.2017.

24.04.2017 керівником Головного підрозділу детективів НАБУ Калужинським А.В. проведено чергову оперативну нараду за участі керівника Третього підрозділу детективів ГПД НАБУ Стецюка Я.М., керівника Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів ГПД НАБУ Болгова В.М., старшого детектива Національного бюро Третього відділу детективів Кравчука І.І. та Позивача, про стан досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000418 від 04.11.2016, за підсумками якої складено протокол, згідно з яким стан досудового розслідування визнано незадовільним, у зв`язку з чим ініційовано службове розслідування за фактами неналежного виконання Позивачем своїх службових обов`язків.

Під час проведення службового розслідування були відібрані пояснення у керівника Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів ГПД НАБУ Болгова В.М., який підтвердив наведені вище обставини невиконання Позивачем своїх службових обов`язків та запланованих завдань в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000418 від 04.11.2016.

Позивач, надаючи пояснення від 16.06.2017 в рамках службового розслідування повідомив, що план досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000418 від 04.11.2016 (налічував сім заходів), затверджений керівником Третього підрозділу детективів ГПД НАБУ Стецюком Я.М. від 28.12.2016, виконаний ним лише частково та з порушенням встановлених строків виконання запланованих заходів, а саме: перший захід виконаний лише частково та з порушенням встановлених строків; другий захід фактично не виконаний; третій захід фактично виконаний лише в окремій частині; четвертий захід фактично не виконаний; п`ятий захід виконаний з порушенням встановлених строків; шостий захід фактично не виконаний через невиконання попередніх заходів; сьомий захід фактично не виконаний. Щодо оновленого плану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000418 від 04.11.2016 (налічував дев`ять заходів) Позивач повідомив, що він також виконаний лише частково і з порушенням встановлених планом строків. Щодо плану від 19.04.2017 досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000418 від 04.11.2016 (налічував дев`ять заходів) Позивач повідомив, що він також виконаний лише частково і з порушенням встановлених планом строків. Щодо обставин та відомостей, викладених у протоколах оперативних нарад від 30.01.2017, 14.02.2017, 14.03.2017 та 22.03.2017 Позивач підтвердив, що вказані в них відомості тезисно відповідають обставинам та ними зафіксовані фактичні дані під час нарад. Щодо обставин наведення у довідці про виконану роботу за період з 30.01.2017 по 03.02.2017 даних про прослуховування ліній по НСРД по іншому кримінальному провадженні за 02.02.2017, 03.02.2017,06.02.2017-09.02.201, зважаючи на встановлені обставини відсутності у вказані дні у відповідному приміщенні НАБУ, Позивач зазначив, що довідки про виконану роботу оформлялися на вимогу керівника відділу наприкінці кожного тижня, тож фактично станом на кінець тижня неможливо вказати точний час здійснення кожного заходу, що відображений у довідці. У планах та довідках за тиждень Позивачем не відображалися усі здійснені за тиждень процесуальні та слідчі заходи, а довідки складалися лише формально, що призвело до відображення в них частково недостовірних відомостей. З огляду на зазначене, Позивач у своїх поясненнях дійшов висновку, що роботу він виконував, проте визнає провину за неякісне складання звітних документів на вимогу керівництва, а також невиконання рішень оперативних нарад в частині поставлених строків їх виконання.

Також, під час службового розслідування встановлено, що згідно зі службовою запискою керівника Управління внутрішнього контролю НАБУ Р.Осипчука, для проведення перевірки Позивача на доброчесність, 19.06.2017 на його робочу електронну адресу зі спеціально створеної електронної адреси, схожої на електронну адресу старшого детектива Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ Мандзія О.М., скеровано у відсканованому вигляді несправжній (макет) документа з грифом секретності «Цілком таємно» з текстом «Для долучення до матеріалів клопотання», після чого через нетривалий проміжок часу на робочу електрону адресу Позивача надіслано повідомлення наступного змісту «Вибач то було адресовано іншому ОСОБА_1 , прошу Вас видалити попередній лист з доданим файлом!». У відповідь від ОСОБА_1 отримано текстові повідомлення наступного змісту: «Ну ти і безстрашний!» та «Видалив, ніхто не взнає». Разом з тим, дізнавшись про протиправні дії ОСОБА_8 у відповідності до вимог ч.3 ст.27 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» та пп.1 п.1 Розділу ІІІ Кодексу професійної етики працівників НАБУ, Позивач був зобов`язаний негайно повідомити про такі протиправні дії з боку іншого працівника Директора НАБУ та Управління внутрішнього контролю, чого останнім зроблено не було. У зв`язку з наведеним в сукупності, запропоновано визнати результати перевірки на доброчесність відносно Позивача негативними.

Щодо зазначених у вказаній службовій записці обставин Позивач пояснив (письмові пояснення від 21.06.2017), що дійсно отримував на робочу адресу повідомлення від особи, яку він не пам`ятає, яке містило якийсь файл, чи був він з грифом секретності, - він також не пам`ятає; відповідь на повідомлення дійсно надавав, проте якого змісту і в якій кількості також не пам`ятає; переписку з особою ОСОБА_8 , якщо така мала місце, він видалив без її вивчення, натомість у цих же поясненнях вказуючи про те, що наскільки він пригадує файл у вкладенні містив відомості про службову діяльність, яка до його діяльності не має відношення; на питання щодо повідомлення про протиправні дії з боку ОСОБА_8 директора НАБУ та Управління внутрішнього контролю НАБУ Позивач зазначив, що оскільки особу ОСОБА_8 він не знає та не володіє фактами вчинення ним протиправних дій, то будь-яких повідомлень не здійснював.

При цьому, в матеріалах справи міститься письмова згода ОСОБА_1 на збір та обробку персональних даних та конфіденційної інформації від 12.11.2015, а також власноруч підписане ОСОБА_1 повідомлення про можливість проведення перевірки на доброчесність та моніторингу способу життя працівника НАБУ від 12.11.2015. Аналогічно, Позивач ознайомлений під особистий підпис 07.09.2016 з Кодексом професійної етики працівників НАБУ та 14.09.2016 з посадовою інструкцією детектива відділу детективів підрозділу детективів Головного підрозділу детективів, затвердженою директором НАБУ 18.08.2016.

З матеріалами службового розслідування, розпочатого відповідно до наказу директора НАБУ від 13.05.2017 № 109-о, Позивач ознайомлений під особистий підпис, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом ознайомлення.

Також судом встановлено, що на підставі висновку Дисциплінарної комісії НАБУ від 29.05.2017 № 17, наказом НАБУ від 01.06.2017 № 11-н «Про застосування дисциплінарного стягнення до детектива Національного бюро Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_1 », за вчинення дисциплінарного проступку у вигляді неналежного виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, а саме: Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, до Позивача застосовано дисциплінарне стягнення - догану. Доказів оскарження вказаного акту індивідуальної дії Позивачем суду не подано, що свідчить про його згоду зі встановленими обставинами допущення дисциплінарного проступку.

Згідно з характеристикою безпосереднього керівництва, Позивач під час розслідування кримінальних проваджень продемонстрував хороші знання кримінально-процесуального законодавства, а також наявність досвіду роботи слідчого, пов`язаної з економічними злочинами, що при наявності бажання давало йому змогу ефективно здійснювати досудове розслідування. Разом з тим зазначено, що Позивач не має достатньо комунікативних навичок для проведення оперативної роботи. Також вказано, що ОСОБА_1 зарекомендував себе як освідчений і підготовлений працівник, при цьому проявив себе нестаранним і несумлінним у виконання завдань керівника щодо здійснення досудового розслідування, які робив несвоєчасно, що вимагало постійних перевірок. Звітуючи про виконану роботу у кримінальному провадженні допускав введення керівника в оману, повідомляючи неправдиві відомості про результати. На зауваження про неефективну роботу та невиконані завдання реагував агресивно, намагаючись виправдатись та звинуватити керівника в упередженому ставленні. Детектив ОСОБА_1 в ході здійснення досудового розслідування допускав виконання вказівок процесуального керівника наданих не відповідно до КПК України, не доповідаючи керівникам. ОСОБА_1 у роботі першочергово виконує ті завдання, які більше йому подобаються, а не ті в яких є необхідність. Досудове розслідування згідно плану виконує неінтенсивно. Недбале ставлення до необхідності забезпечення повноти досудового розслідування та оперативності проведених слідчих дій призвело до порушення розумних строків у кримінальному провадженні. У колективі веде себе дружно до інших, користується повагою, однак інколи проявляє зверхність у спілкування з іншими детективами. Під час роботи у слідчій групі намагається важкі завдання передоручити іншим детективам. Не завжди виконує вказівки старшого слідчої групи. Навички та уміння ОСОБА_1 дають змогу йому добре виконувати обов`язки детектива, однак йог особисте ставлення до виконавчої дисципліни призводить до невиконання ним завдань Національного бюро.

На підставі зазначених обставин, які наведені у висновку Дисциплінарної комісії НАБУ від 27.07.2017 № 18, наказом НАБУ від 01.08.2017 № 15-н «Про застосування дисциплінарного стягнення до детектива Національного бюро Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_1 », за вчинення дисциплінарних проступків у вигляді: дій, що шкодять авторитету державної служби, невиконання та неналежного виконання посадових обов`язків, доручень керівника, прийнятих у межах його повноважень, порушення правил етичної поведінки державного службовця (пп.1.1 та 1.4. пункту 1 Розділу ІІІ Кодексу професійної етики працівників НАБУ), до Позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

На підставі висновку Дисциплінарної комісії НАБУ від 27.07.2017 № 18, розпорядженням НАБУ від 01.08.2017 № 1262-р «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » припинено державну службу та звільнено Позивача 04.08.2017 з посади детектива Національного бюро Третього відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, якщо раніше до нього застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України, пункту 4 статті 1 статті 87 Закону України «Про державну службу».

Вважаючи спірні наказ від 01.08.2017 № 15-н та розпорядження НАБУ від 01.08.2017 № 1262-р протиправними, Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про їх скасування та застосування наслідків такого скасування (поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за вимушений прогул).

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд дійшов до переконання про необґрунтованість позовної заяви, виходячи з наступних міркувань.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тож, адміністративний суд, здійснюючи судовий розгляд справи, перевіряє оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність вищенаведеним закріпленим процесуальним законом критеріям.

Для вирішення спірних правовідносин судом застосовано, зокрема, норми Конституції України, Кодексу законів про працю України (далі по тексу також - КЗпП України), Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 № 1698-VII (далі по тексу також - Закон № 1698-VII), Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі по тексу також - Закон № 889-VIII), Кодексу етики працівників Національного антикорупційного бюро України (далі по тексу також - Кодекс), у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 1 Закону № 1698-VIІ НАБУ є державним правоохоронним органом, на який покладається попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних правопорушень, віднесених до його підслідності, а також запобігання вчиненню нових. Завданням НАБУ є протидія кримінальним корупційним правопорушенням, які вчинені вищими посадовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та становлять загрозу національній безпеці.

Відповідно до частини першої, шостої статті 10 Закону № 1698-VIІ, до працівників Національного бюро належать особи начальницького складу, державні службовці та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Національному бюро.

Оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених законом до підслідності Національного бюро, а також в інших справах, витребуваних до Національного бюро прокурором, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування працівниками Національного бюро, проводять старші детективи та детективи Національного бюро, які є державними службовцями.

Трудові відносини працівників Національного бюро регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На спеціалістів Національного бюро, які не мають спеціальних звань, поширюється дія Закону України «Про державну службу».

При цьому, згідно з частинами першою, другою статті 1, пунктами 5, 10 частини першої статті 2 Закону № 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Професійна компетентність - здатність особи в межах визначених за посадою повноважень застосовувати спеціальні знання, уміння та навички, виявляти відповідні моральні та ділові якості для належного виконання встановлених завдань і обов`язків, навчання, професійного та особистісного розвитку.

Службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 4 Закону № 889-VIII державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів, зокрема, як: професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону № 1698-VIІ, при призначенні на посаду у Національному бюро особа повідомляється про можливість проведення щодо неї перевірки на доброчесність та моніторингу способу життя.

За приписами статті 8, частини другої статті 9 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний, окрім іншого: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до розділу ІІ посадової інструкції детектива відділу детективів підрозділу детективів Головного підрозділу детективів, затвердженої директором НАБУ 18.08.2016, детектив, окрім іншого: виконує доручення директора НАБУ, його першого заступника, керівника ПД та відділу детективів (пункт 2.1.); зобов`язаний неухильно дотримуватися службової дисципліни (пункт 2.3.); у кримінальному провадженні, в якому йому доручено досудове розслідування, зокрема: здійснює розгляд заяв і повідомлень про можливі кримінальні правопорушення; починає та здійснює досудове розслідування (підпункт 2.8.1. пункту 2.8.); проводить слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі дії або доручає їх проведення оперативним підрозділам (підпункт 2.8.4.-2.8.5. пункту 2.8.); повідомляє про підозру (підпункт 2.8.7. пункту 2.8.); складає обвинувальний акт (підпункт 2.8.8. пункту 2.8.); приймає процесуальні рішення (підпункт 2.8.9. пункту 2.8.); складає плани досудового розслідування (підпункт 2.8.16. пункту 2.8.); забезпечує проведення досудового розслідування у кримінальних провадженням протягом розумного строку (підпункт 2.8.19. пункту 2.8.); запобігає фактам незаконного втручання в свою процесуальну діяльність у випадку одержання будь-яких письмових чи усних вказівок, вимог, доручень тощо, які стосуються питань досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні і не передбачені КПК України, невідкладно інформаціє про це в письмовій формі директора НАБУ, керівника підрозділу детективів Головного підрозділу детективів та керівника відділу детективів або його заступника (підпункт 2.8.20. пункту 2.8.). У випадку одержання інформації про протиправні дії чи бездіяльність іншого працівника НАБУ, негайно повідомляє про директора НАБУ та підрозділ внутрішнього контролю НАБУ (пункт 4.3.).

Відповідно до статті 62 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів. Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.

Згідно з положеннями Кодексу, який є обов`язковим для всіх працівників НАБУ, принципами етичної поведінки працівника НАБУ є, зокрема, професіоналізм, який полягає у відданому і сумлінному виконанні службових обов`язків, сприянні підвищенню авторитету НАБУ та зміцненню суспільної довіри до нього в цілому. Також, Кодексом передбачено, що доброчесність працівників НАБУ полягає, у тому числі в обов`язку негайного повідомлення директора НАБУ та спеціально уповноважений підрозділ НАБУ про протиправні дії чи бездіяльність іншого працівника НАБУ. За порушення стандартів етичної поведінки, визначених Кодексом, працівник НАБУ може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому чинним законодавством. Інформація про порушення стандартів етичної поведінки може бути підставою для перевірки такого працівника на доброчесність, моніторингу способу його життя та проведення службового розслідування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що будучи державним службовцем, Позивач мав неухильно дотримуватися принципів державної служби, Присяги державного службовця та Кодексу етики працівників Національного антикорупційного бюро України, а також сумлінно виконувати покладені на нього службові обов`язки і доручення керівництва.

Відповідно до частини першої статті 64, статті 65 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є, окрім іншого: порушення правил етичної поведінки державних службовців (пункт 2 частин другої); невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (пункт 5 частини другої).

Таким чином, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених Законами № 889-VIII та № 1698-VIІ, посадовою інструкцією та Кодексом (у тому числі невиконання законних доручень керівництва, що спростовує твердження Позивача про зворотне) є дисциплінарним проступком у розумінні наведених положень законодавства.

Статтею 66 Закону № 889-VIII визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до статті 67 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород; 4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.

Обставинами, що обтяжують відповідальність державного службовця, є:1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або токсичних засобів; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого державного службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення щодо нього; 4) вчинення проступку умисно з мотивів неповаги до держави і суспільства, прав і свобод людини, окремих соціальних груп; 5) настання тяжких наслідків або заподіяння збитків внаслідок вчинення дисциплінарного проступку.

За приписами статті 20 Закону 1698-VIІ працівники Національного бюро самостійно приймають рішення в межах своїх повноважень. Вони зобов`язані відмовитися від виконання будь-яких наказів, розпоряджень або вказівок, які суперечать законодавству, а також вжити інших заходів, передбачених законом.

Працівники Національного бюро за свої протиправні дії чи бездіяльність несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 28 Закону 1698-VIІ для розгляду питань застосування дисциплінарних стягнень до працівників Національного бюро утворюється Дисциплінарна комісія у складі п`яти осіб. До складу Дисциплінарної комісії входять дві особи, визначені Радою громадського контролю при Національному бюро. Склад та положення про Дисциплінарну комісію Національного бюро затверджуються Директором Національного бюро.

Дисциплінарна комісія на підставі службового розслідування, яке проводиться підрозділом внутрішнього контролю, складає висновок про наявність чи відсутність у діях працівника Національного бюро дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності з визначенням рекомендованого виду дисциплінарного стягнення.

Рішення про застосування дисциплінарного стягнення на підставі висновку Дисциплінарної комісії приймає Директор Національного бюро. Зазначене рішення може бути оскаржено до суду.

Підстави для притягнення працівника Національного бюро до дисциплінарної відповідальності: 1) невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків; 2) незаконне розголошення інформації з обмеженим доступом, яка стала відомою працівнику у зв`язку з виконанням його повноважень; 3) порушення встановленого законом порядку і строків подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; 4) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості; 5) негативні результати перевірки на доброчесність або моніторингу способу життя працівника; 6) інші підстави, передбачені Законом України «Про державну службу» для працівників Національного бюро, які є державними службовцями, або Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України для працівників Національного бюро, які є особами начальницького складу.

За приписами пункту 4 частини першої статті 83, пункту 4 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

Підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

При цьому, відповідно до частини шостої статті 10 Закону 1698-VIІ трудові відносини працівників Національного бюро регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Таким чином, виходячи з наведених норм, систематичне невиконання працівником без поважних причин покладених на нього обов`язків (у тому числі законних доручень керівництва), якщо раніше до такого працівника застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення є підставою для звільнення такого працівника за ініціативою роботодавця.

Виходячи з викладених в описовій частині рішення обставин справи, що підтверджується належними та допустимими доказами, у взаємозв`язку з наведеними нормами, судом встановлено, що Відповідачем доведено систематичне невиконання без поважних причин Позивачем покладених на нього обов`язків (зокрема, пункту 2.1., підпункту 2.8.19. пункту 2.8., підпункту 2.8.20. пункту 2.8., пункт 4.3. Посадової інструкції), законних доручень керівництва (протоколів оперативних нарад від 30.01.2017, 14.02.2017, 14.03.2017 та 22.03.2017), а також вимог Кодексу, що він частково підтверджував як під час оперативних нарад, так і надаючи пояснення в рамках службового розслідування, тобто вбачається вчинення Позивачем дисциплінарного проступку.

При цьому, судом встановлено відсутність обставини, що пом`якшують відповідальність Позивача. Натомість, встановлено наявність обставин, що обтяжують його відповідальність, зокрема вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення (наказ НАБУ від 01.06.2017 № 11-н, яким до Позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, який ним не оскаржувався).

Окрім того, у поведінці Позивача вбачається надання керівництву недостовірних даних щодо проведеної ним роботи, про що він сам зазначав у поясненнях під час службового розслідування, що є недопустимим та порушує вимоги Кодексу.

Більше того, порушення, виявлені в ході службового розслідування, проведеного відносно Позивача (зокрема щодо неналежного здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000418 від 04.11.2016 та порушення його строків), на думку суду, можуть призвести до дискредитації, підриву авторитету та довіри до НАБУ як органу, основним із завдань якого є попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних правопорушень, віднесених до його підслідності, а також запобігання вчиненню нових.

Таким чином, у взаємозв`язку з вищенаведеним суд дійшов висновку про те, що у Відповідача були наявні достатні правові підстави для прийняття відносно Позивача спірних актів індивідуальної дії (наказ від 01.08.2017 № 15-н та розпорядження НАБУ від 01.08.2017 № 1262-р), тож підстави для визнання їх протиправними та скасування у суду відсутні.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У свою чергу, Відповідач виконав обов`язок щодо доказування правомірності прийнятих ними спірних актів індивідуальної дії (наказу та розпорядження) з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 241-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити повністю.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

НАЦІОНАЛЬНЕ АНТИКОРУПЦІЙНЕ БЮРО УКРАЇНИ (ідентифікаційний , адреса: 03035, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВАСИЛЯ СУРИКОВА, будинок 3).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович