Справа № 280/489/20
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 квітня 2020 року Справа № 280/489/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправної та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: скасувати вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-25093-49 від 18 червня 2019 року в розмірі 12582,90 грн.

Ухвалою судді від 17 лютого 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання на 16 березня 2020 року.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 з 2012 року по 2018 роки діяльність, як самозайнята особа не здійснював, а здійснює як найманий працівник. 29 грудня 2017 року звільнений з посади та у період з 01 січня 2018 року по 01 січня 2019 року не перебував у трудових відносинах, а отже не підпадав під критерії самозайнятої особи, що здійснює належну професійну діяльність, а отже не повинен нараховувати та сплачувати єдиний соціальний внесок за ознакою самозайнятої особи. Враховуючи той факт, що позивача не є самозайнятою особою, відповідно до норм чинного законодавства, то й оскаржувану податкову вимогу за нарахування зобов`язань зі сплати єдиного внеску, вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В позовній заяві просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№11954 від 13 березня 2019 року), відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_1 зареєстровано як фізичну особу, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвокатська діяльність) та взято на облік ГУ ДПС у Запорізькій області, Олександрівське управління у м. Запоріжжі, 20 березня 2012 року. Таким чином, в період з 20 березня 2012 року платник обліковується, як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю.

Вказує, що з 01 січня 2018 року фізичні особи-підприємці, які застосовують загальну систему оподаткування, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а також члени фермерських господарств зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абзац третій частини восьмої ст. 9 закону № 2464). Виходячи з вищенаведеного нарахування в інтегрованої картки платника єдиного внеску проведені відповідно вимог чинного законодавства як особі, що провадить незалежну професійну діяльність - адвокат), а саме: за 1 квартал 2018 року - 2457,18 грн.; за 2 квартал 2018 року - 2457,18 грн.; за 3 квартал 2018 року - 2457,18 грн.; за 4 квартал 2018 року - 2457,18 грн.; за 1 квартал 2019 року - 2754,18 грн. Вказує, що сума боргу складає 12582,90 грн.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 18 червня 2019 року №Ф-25093-49 У, відповідно до якого станом на 09 жовтня 2019 року позивач має заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 12582,90 грн. Вимога сформована на підставі статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Позивач не погодившись з сформованою Головним управлінням ДПС у Запорізькій області вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 18 червня 2019 року №Ф-25093-49 У, подав заяву від 29 листопада 2019 року.

Так, листом Головного управлінням ДПС у Запорізькій області від 12 грудня 2019 року №7044/14/08-01-49-05 зазначено, що заборгованість по єдиному внеску фізичної особи, яка займається незалежною професійною діяльністю, позивача станом на 12 грудня 2019 року складає 18091,26 грн.

Відповідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 19 березня 2003 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 наказом №7 від 29 грудня 2017 року звільнено з посади заступника головного редактора ДП «Державне спеціалізоване видавництва художньої літератури «Дніпро». В подальшому наказом №166-а від 27 грудня 2018 року з 02 січня 2019 року позивача прийнято на посаду головного юрисконсульта юридичної служби.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з позовною заявою.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що підставою для формування спірної вимоги став висновок податкового органу про те, що ОСОБА_1 20 березня 2012 року взято на облік у Головне управління ДПС у Запорізькій області, як особу, яка провадить незалежну професійну діяльність, через що необхідно дослідити правову природу та обґрунтованість таких висновків.

В підпункті 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) міститься визначення поняття самозайнятої особи.

Так, самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI визначено, що адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 13 цього Закону передбачено, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

У пунктах 4, 5 частини 1 статті 4 Закону України №2464-VІ зазначено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Вищезазначене свідчить, що до платників єдиного внеску законодавцем віднесено осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, в тому числі адвокатську, та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно з пунктами 63.1, 63.2 статті 63 ПК України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того або іншого податку та збору.

Взяття на облік фізичних осіб-підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (пункт 65.1 статті 65 ПК України).

Пунктом 63.5 статті 63 ПК України визначено, що всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Фізичні особи - підприємці та особи, які мають намір провадити незалежну професійну діяльність, підлягають взяттю на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з цим Кодексом.

Пунктом 65.2 статті 65 ПК України врегульовано, що облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

Крім того, пункт 65.3 ст. 65 ПК України обумовлено, що для взяття на облік фізичної особи, яка має право провадити незалежну професійну діяльність, така особа повинна подати заяву та документи особисто або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем постійного проживання.

Положеннями пунктів 178.1, 178.2 статті 178 ПК України передбачено, що особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу.

Тобто, Податковий кодекс України передбачає обов`язок самозайнятих осіб стати на облік у контролюючому органі у разі здійснення підприємницької діяльності або здійснення незалежної професійної діяльності.

Судом досліджено матеріали справи, а також зроблено витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 16 квітня 2020 року та встановлено, що ОСОБА_1 не значиться як фізична особа-підприємець, відомості у реєстрі про позивача - відсутні, запасів не знайдено.

Тобто при розгляді справи судом виключено можливість реєстрації ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця.

Однак, взяття на облік за основним місцем обліку платників податків - юридичних осіб та відокремлених підрозділів юридичних осіб, для яких законом установлені особливості їх державної реєстрації та які не включаються до ЄДР, а також фізичних осіб, які мають намір провадити незалежну професійну діяльність, здійснюється на підставі поданої до контролюючого органу відповідної заяви.

Після взяття на облік таким платникам податків надсилається (видається) довідка про взяття на облік (пункт 64.2 статті 64 та пункт 65.3 статті 65 ПК України).

Форма довідки про взяття на облік платника податків, відомості щодо якого не підлягають включенню до ЄДР, за формою № 34-ОПП затверджена Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588 (у редакції наказу Мінфіну від 22 квітня 2014 року № 462) (далі - Порядок).

Така довідка надсилається платнику податків наступного робочого дня з дня взяття на облік. За згодою платника податків не пізніше наступного робочого дня після взяття його на облік така довідка може бути видана платнику податків чи уповноваженій особі платника податків у контролюючому органі.

Отже, з урахуванням вищевикладеного суд зазначає, що взяття на облік особи яка має намір провадити незалежну професійну діяльність, здійснюється на підставі поданої до контролюючого органу відповідної заяви, а податковий орган в свою чергу реєструє таку особу та видає довідку за формою № 34-ОПП.

Суд звертає увагу на те, що податковим органом до суду не доказів взяття на облік ОСОБА_1 , як особу яка має намір провадити незалежну професійну діяльність.

Також до суду відповідачем не надано основного та єдиного доказу реєстрації ОСОБА_1 , як особи яка провадить незалежну професійну діяльність, як підставу нарахування ЄСВ - довідку №34-ОПП.

Разом з тим судом, здійснено пошук у реєстрі страхувальників, відповідно до якого зазначено: «… обліковується з ознакою «платник не подав заяви для взяття на облік»…».

Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 8 липня 2010 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України № 2464-VI) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

За правилами пункту 2 частини1 статті 7 Закону України № 2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Відсутність доказів які б свідчили, що ОСОБА_1 є особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, у сукупності з відсутністю його у реєстрі страхувальників та подачі до податкового органу відповідної заяви для взяття на облік, виключає на переконання суду можливість нарахування відповідачем, заборгованості із сплати єдиного соціального внеску за період І-ІІІ квартали 2018 року.

Щодо нарахування заборгованості позивачу зі сплати єдиного соціального внеску за період І квартал 2019 року, суд зазначає про таке.

Відповідно до матеріалів справи позивач у період з 02 січня 2019 року прийнятий на посаду головного юрисконсульта юридичної служби (наказ №166-а від 27 грудня 2018 року).

21 жовтня 2019 року звільнений із займаної посади (наказ№120-а від 21 жовтня 2019 року).

22 жовтня 2019 року прийнятий на роботу на вакантну посаду начальника відділу капітального будівництва (заступника головного інженера) управління (наказ №65 від 21 жовтня 2019 року).

Необхідно вказати про те, що єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону № 2464-VI позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за неї в період, за який винесена оскаржувана вимога (перший квартал 2019 року), нараховував та сплачував роботодавець.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Враховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні всі законні підстави для винесення вимоги вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф25093-49 від 18 червня 2019 року, отже дії Головного управління ДПС у Запорізькій області щодо винесення оскаржуваної вимоги є протиправними, а вимога є необґрунтованою, неправомірною та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправної та скасування вимоги - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-25093-49 від 18 червня 2019 року в розмірі 12582,90 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд. 166, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуваннями доповнень пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України до закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 17 квітня 2020 року.

Суддя Д.В. Татаринов.