Справа № 140/3229/19
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3229/19 пров. № А/857/2530/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Затолочного В.С. та Макарика В.Я.

з участю секретаря судового засідання - Герман О.В.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській обл. на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 16.01.2020р. про призначення судово-економічної експертизи та зупинення провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Баффало» до Головного управління ДПС у Волинській обл. про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (суддя суду І інстанції: Сорока Ю.Ю., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 11 год. 09 хв. 16.01.2020р. м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 17.01.2020р.),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.01.2020р. задоволено клопотання позивача Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Баффало» про призначення судово-економічної експертизи; призначено в розглядуваній справі судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення судово-економічної експертизи поставлені наступні питання:

чи підтверджується документально та нормативно висновок податкового органу, викладений в Акті планової документальної виїзної перевірки № 15568/14-01/34649139 від 26.07.2019р. в частині порушення ТзОВ «Баффало» вимог п.188.1 ст.188, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу /ПК/ України, внаслідок чого встановлено заниження задекларованих сум з податку на додану вартість /ПДВ/ в загальній сумі 1304725 грн. (у тому числі за жовтень 2017 року в сумі 585907 грн. та за грудень 2017 року в сумі 718818 грн.) та завищено від`ємне значення з ПДВ, яке включається до складу податкового кредиту наступного періоду за березень 2019 року в сумі 1021422 грн.?

чи підтверджується документально та нормативно висновок податкового органу, викладений в Акті планової документальної виїзної перевірки № 15568/14-01/34649139 від 26.07.2019р. в частині порушення ТзОВ «Баффало» приписів п.201.10 ст.201 ПК України, внаслідок чого не виписано за квітень 2016 року на суму 13061 грн., за травень 2016 року на суму на суму 3686 грн., за червень 2016 року на суму 3764 грн., за липень 2016 року на суму 3966 грн., за серпень 2016 року на суму 1335 грн., за вересень 2016 року на суму 9635 грн., за жовтень 2016 року на суму 4200 грн., за листопад 2016 року на суму 2841 грн., за грудень 2016 року на суму 504661 грн., за січень 2017 року на суму 5020 грн., за лютий 2017 року на суму 2866 грн., за березень 2017 року на суму 7016 грн., за квітень 2017 року на суму 4500 грн., за травень 2017 року на суму 5721 грн., за серпень 2017 року на суму 6003 грн., за вересень 2017 року на суму 2705 грн., за жовтень 2017 року на суму 4760 грн., за листопад 2017 року на суму 4902 грн., за грудень 2017 року на суму 723720 грн., за січень 2018 року на суму 4769 грн., за лютий 2018 року на суму 5144 грн., за березень 2018 року на суму 15107 грн., за квітень 2018 року на суму 1537 грн., за травень 2018 року на суму 3964 грн., за червень 2018 року на суму 5501 грн., за липень 2018 року на суму 7821 грн., за серпень 2018 року на суму 1405 грн., за листопад 2018 року на суму 12041 грн., за грудень 2018 року на суму 947000 грн., за січень 2019 року на суму 12681 грн., за лютий 2019 року на суму 6466 грн., та не зареєстровано у визначені терміни податкову накладну на загальну суму ПДВ 2337798 грн.?

чи підтверджується документально та нормативно висновок податкового органу, викладений в Акті планової документальної виїзної перевірки № 15568/14-01/34649139 від 26.07.2019р., в частині порушення ТзОВ «Баффало» вимог п.п.«б» п.176.2 ст.176 ПК України та пп.3.1. п.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків, і сум утриманого з них податку, затв. наказом Міністерства фінансів України № 4 від 13.01.2015р., у результаті чого з недостовірними відомостями (помилками) подані податковим агентом до податкового органу Податкові розрахунки за формою 1 ДФ за IV квартали 2016 року, II квартали 2017 року та І квартал 2018 року?

Водночас, судом прийнято рішення про зупинення провадження в справі до одержання результатів судово-економічної експертизи (Т.7, а.с.207-208).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив відповідач Головне управління /ГУ/ ДПС у Волинській обл., який в апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати та прийняти рішення про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, направити справу на розгляд до суду першої інстанції, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про призначення експертизи та зупинення провадження в справі (Т.7, а.с.212-213).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд прийшов до помилкового висновку про те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань в галузі економіки, слід призначити судово-економічну експертизу та зупинити провадження у справі.

Згідно процесуального закону обов`язковою передумовою призначення в адміністративному процесі судової експертизи є необхідність з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення адміністративного спору по суті.

Апелянт вважає, що наявні в матеріалах справи докази та долучені відповідачем документи щодо правомірності визначення грошових сум позивачу дозволяють суду надати правову оцінку оскаржуваних податкових повідомлень-рішень без призначення експертизи та об`єктивно встановити обставини справи.

Крім того, питання, які позивач пропонує поставити на вирішення експертизи, є питаннями щодо документального підтвердження висновків Акту перевірки № 15568/14-01/34649139 від 26.07.2019р. про результати документальної планової перевірки ТзОВ «Баффало» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2016р. по 31.03.2019р., що не потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, а фактично підлягає з`ясуванню судом при розгляді справи по суті.

При цьому, висновок експерта відповідно до ст.108 КАС України не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами.

Звідси, враховуючи предмет спору, наявні докази по справі, для з`ясування обставин, що мають значення для справи, є відсутньою потреба у застосуванні спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких неможливо встановити відповідні обставини. При цьому, матеріали справи містять достатні докази для надання правової оцінки спірним правовідносинам.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів ухвалила розгляд справи здійснювати за відсутності представників відповідача, оскільки останні були завчасно повідомлені про час та місце розгляду справи (Т.7, а.с.232, 235); відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засідання представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні; за таких обставин апеляційний суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи (яка торкається вирішення процесуального питання щодо призначення експертизи по справі) за відсутності представників відповідача.

Додатково колегія суддів враховує, що відповідно до ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Він не буде відповідальним за відкладення, викликані станом його здоров`я, оскільки вони пов`язані з форс-мажорними обставинами.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує із змісту оскаржуваної ухвали, підставою для прийняття судом в порядку ч.1 ст.102, п.4 ч.2 ст.236 КАС України процесуального рішення про призначення по справі судово-економічної експертизи та зупинення провадження до одержання судом її результатів слугував висновок про те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі економіки, існує необхідність призначити судово-економічну експертизу.

Апелянт оскаржує вказане процесуальне рішення суду з тих мотивів, що вирішення спору та встановлення дійсних обставин по справі є можливим без проведення такої експертизи, не потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право. При цьому, матеріали справи містять достатні докази для надання правової оцінки спірним правовідносинам.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо призначення експертизи підставними, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ТзОВ «Баффало» звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати винесені ГУ ДПС у Волинській обл. наступні податкові повідомлення-рішення:

№ 000906401 від 16.08.2019р. про зменшення розміру від`ємного значення ПДВ на загальну суму 2312527 грн.;

№ від 16.08.2019р. про застосування штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних на загальну суму 1156660 грн. 50 коп.;

№ від 16.08.20419р. про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на загальну суму 732383 грн. 75 коп.;

№ від 14.08.2019р. про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб /ПДФО/ на загальну суму 9853 грн. 82 коп.;

№ від 14.08.2019р. про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 850 грн. 80 коп.;

№ від 14.08.2019р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510 грн. (Т.1, а.с.3-9).

Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень слугували висновки Акту планової документальної виїзної перевірки № 15568/14-01/34649139 від 26.07.2019р. про те, що позивачем при здійсненні господарської діяльності допущено порушення податкового законодавства, зокрема:

п.188.1. ст.188, п.198.5. ст.198 ПК України, внаслідок чого платником податків допущено заниження задекларованих сум з ПДВ на загальну суму 1304725 грн.;

п.201.10 ст.210 ПК України, в результаті чого платником податків не виписано та не зареєстровано податкові накладні на загальну суму 2337798 грн.;

пп.«б» п.176.2 ст.176 ПК України та пп.3.1. п.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків, і сум утриманих з них податку, затв. наказом Міністерства фінансів України № 4 від 13.01.2015р., внаслідок чого платником податку допущено подання Податкового розрахунку за формою 1-ДФ за IV квартал 2016 року, II квартал 2017 року та І квартал 2018 року з недостовірними відомостями (помилками).

Під час проведення перевірки податковим органом з`ясовано наступні обставини.

І. Підприємством на адміністративні витрати списувалися паливо, газ, запасні частини, комбікорм, оренда транспортних засобів, які попередньо відображені, як такі, що використані на виробництво продукції.

Зокрема, платником податків у бухгалтерському обліку по дебету рахунку 23 «Виробництво» у кореспонденції з кредитом рахунків 20, 21, 22, 26, 27 63 та інших рахунків бухгалтерського обліку формуються витрати на виробництво продукції.

В подальшому вказані «витрати на виробництво продукції» переносяться на «собівартість виготовленої сільськогосподарської продукції» бухгалтерським проведенням Дт 27 Кт 23.

Разом з тим, частина товарно-матеріальних цінностей, попередньо віднесених на «витрати виробництва», не включаються платником до «собівартості виготовленої продукції».

В бухгалтерському обліку, такі товарно-матеріальні цінності відображаються проведенням Дт 92 (субрахунки 92.3, 92.5) Кт 23.

Протягом перевіреного періоду вказаними бухгалтерським проведенням списано з обліку ТМЦ в 2016 році на суму 1891683 грн. 90 коп., у 2017 році - на суму 3505106 грн. 94 коп., у 2018 році - на суму 4709026 грн. 95 коп.

Також частина придбаних товарів, які не можуть бути пов`язані із забезпеченням діяльності адміністративного персоналу, списуються на адміністративні витрати в момент їх придбання бухгалтерським проведенням Дт 92 (субрахунки 92.3, 92.5) Кт 79.

ТзОВ «Баффало» на адміністративні витрати списувало й придбаний комбікорм. В бухгалтерському обліку такі товарно-матеріальні цінності /ТМЦ/ відображаються проведенням Дт 92 (субрахунки 92.1.3) Кт 63.

В подальшому наведені ТМЦ списують на фінансовий результат операційної діяльності Дт 791 Кт 92 однією сумою один раз в рік (в грудні). Разом з тим, перевіркою встановлено, що вказані витрати не пов`язані із забезпеченням діяльності адміністративно-господарського персоналу, і підприємство самостійно не визнає їх такими.

Також платником податків самостійно встановлено, що на субрахунках 92.2, 92.3, 92.4, 92.5 рахунку 92 «Адміністративні витрати» відображаються витрати, які неможливо пов`язати з господарською діяльністю підприємства в розумінні ПК України. Платником податків на письмовий запит податкового органу надано відповідь про те, що такі витрати необхідно вважати загальновиробничими витратами.

Водночас, перевіркою встановлено, що вказані проводки бухгалтерського обліку (Дт 92.3, 92.5 Кт 23, 63) виконані без зв`язку з первинними документами, які могли б свідчити, що матеріали, списані на субрахунки 92.3, 92.5, використані в загальновиробничій діяльності підприємства, (списання відбувалося один раз в рік однією сумою, а не у відповідності до первинних документів.)

Також зміст бухгалтерських проведень, здійснених позивачем, суперечить твердженню платника про зв`язок таких витрат із загальновиробничими.

ІІ. ТзОВ «Баффало» здійснює діяльність з вирощування та розведення великої рогатої худоби.

У відповідності до вимог Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 30 «Біологічні активи» та цільового призначення і строку корисного використання ВРХ ТзОВ «Баффало» поділяється на:

на поточні біологічні активи (обліковуються на субрахунках 21.2 «Молодняк тваринництва на відгодівлі (ремонтний молодняк)» та 21.3 «Тварини на відгодівлі» рахунку 21 «Біологічні активи»;

довгострокові біологічні активи (обліковуються підприємством на субрахунку 10 «Рабочий и продуктивный скот» рахунку 10 «Основні засоби»).

У деяких випадках підприємство здійснювало реалізацію необоротних активів (ВРХ, які обліковувалися на субрахунку 10 «Рабочий и продуктивный скот» рахунку 10 «Основні засоби») нижче балансової (залишкової) вартості, яка склалася на початок звітного періоду, протягом якого відбулася їх реалізація. База оподаткування, відображена підприємством в податкових накладних, була нижчою за балансову (залишкову) вартість за даними бухгалтерського обліку, що вплинуло на заниження сум податкового зобов`язання ПДВ та призвело до недотримання порядку реєстрації податкових накладних.

ІІІ. Перевіркою дотримання встановлених термінів сплати (перерахування) до бюджету ПДФО встановлені випадки, коли ТзОВ «Баффало» в порушення пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 та пп.«а» п.176.2 ст.176 ПК України при нарахуванні (виплаті) оподатковуваних доходів платникам податку, не перераховувало до бюджету у встановлені ПК України терміни (своєчасно не перераховувало до бюджету) ПДФО на суму 66377 грн. 94 коп. за грудень 2018 року. Сальдо на 01.01.2019р. по субрахунку 64.1.1.2 «податок на доходи фізичних осіб контрагентів» кредитове і становить 106872 грн. 27 коп., яке виникло при нарахуванні ПДФО, що сплачується податковим агентом із доходів платника податків інших, ніж заробітна плата, який нарахований фізичним особам-громадянам за оренду земельних паїв в грудні 2018 року.

Згідно з ст.1 Закону України № 4038-XII від 25.02.1994р. «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до приписів ч.1 ст.102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Як слідує з роз`яснень, наведених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997р. «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», є неприпустимим призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо).

Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затв. наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998р., основними завданнями експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності є визначення, зокрема:

документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, у тому числі грошових, основних засобів, надання послуг;

документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат;

відповідності нормативно-правовим актам відображення в податковому обліку доходів та витрат за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток;

відповідності нормативно-правовим актам відображення в податковому обліку податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Оцінюючи в сукупності вищезазначене, в суду першої інстанції були достатні і належні підстави для призначення по справі судово-економічної експертизи, при цьому для з`ясування правильності висновків податкового органу або їх документального спростування необхідні спеціальні знання у сфері бухгалтерського (податкового) обліку, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а тому оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону.

Також проведення по справі експертизи з наведених питань сприятиме глибшому дослідженню спірних питань по справі, всебічному дослідженню первинних документів платника податків, висловлення позиції експерта, що в цілому створюватиме передумови для прийняття судом вірного та обґрунтованого рішення по справі.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив процесуальне рішення про призначення експертизи та зупинення провадження у справі з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Враховуючи результат апеляційного розгляду, та керуючись приписами ст.139 КАС України, понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ДПС у Волинській обл.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.ст.310, 312, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській обл. на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 16.01.2020р. про призначення судово-економічної експертизи та зупинення провадження в адміністративній справі № 140/3229/19 залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління ДПС у Волинській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. С. Затолочний
В. Я. Макарик
Дата складення повного судового рішення: 15.04.2020р.