Справа № 502/2564/19
Суддя: Балан М. В.
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/2564/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Балан М.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Урсул Г.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Тостоган Ігоря Петровича та Головного управління Національної поліції в Одеській області

про

скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся 13.12.2019 року до суду з позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Тостоган Ігоря Петровича та Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про адміністративне стягнення.

В позовній заяві позивач вказав, що поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 3 Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області Тостоганом І.П. неправомірно винесено постанову відносно позивача про адміністративне правопорушення від 08.12.2019 року серії БАА № 649662 за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Позивач вказує, що постанова винесена без наявності адміністративного проступку та без підтвердження жодними доказами, а саме: в гр. 5 оскаржуваної постанови зазначено, що нібито позивач « у населеному пункті не увімкнув ближнє світло фар, чим порушив п.п.9.8 ПДР», за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП « порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку…». Так, 08.12.2019 року орієнтовно в 11:00 на транспортному засобі Toyota Camry позивач здійснював рух по польовій дорозі, де був зупинений працівниками поліції, підставою зупинку було: «не увімкнене ближнє світло фар». На прохання позивача надати для ознайомлення відеозапис, де він їхав з вимкненим світлом фар, інспектор жодних доказі не надав. Після чого інспектор склав постанову в справі про адміністративне правопорушення. Щодо обґрунтування відсутності порушень ПДР позивач зазначив, що в постанові не вказано конкретного місця вчинення правопорушення та вказано в загальному «Т1607». Відповідно до постанови КМУ від 30 січня 2019 р. №55 «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення» автодорога Ізмаїл - Кілія - Вилкове Т-16-07 простягається довжиною 68,3 км та включає як населені пункти так і простягається поза межами населених пунктів. Тому в якому саме місці нібито скоєно правопорушення невідомо. Водночас позивач зазначає, що фактично зупинка була на польовій дорозі на відстані орієнтовно 1 км до автодороги Комишівка-Кислиця. Зазначене місце знаходиться на відстані більш як 5 км від автодороги «Т 1607». Щодо суті нібито правопорушення, то вимога увімкнення ближнього світла фар регламентована в п.9.8. ПДР. А саме, пунктом 9.8. розділу 9 ПДР передбачено, що «З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар». При цьому, зазначаю, що пунктом 9.1 розділу 9 «Попереджувальні сигнали» ДДР встановлено, що попереджувальними сигналами є, зокрема: «г) увімкнення тгіжнього світла фар у світлу тру доби». Отже ближнє світло Фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом.

Відповідно до пункту 9.2 розділу 9 «Попереджувальні сигнали» ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом».

Тому, вимога про ввімкнення у період з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних засобах під час руху поза населеними пунктами денних ходових вогнів або ближнього світла фар стосується вимог ПДР щодо попереджувальних сигналів.

Згідно із ч.2 ст.122 КУпАП відповідальність встановлено за «..порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.». Отже, диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення користування попереджувальними сигналами, які використовуються при початку руху чи зміні його напрямку при початку руху чи зміні його напрямку. Рух без увімкнених світлових чи попереджувальних сигналів без наявності початку руху чи зміни напрямку не є порушенням правил і не утворює складу адміністративного правопорушення за ст. 122 ч. 2 КУпАП України. Таким чином позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не здійснював ні початку ні зміни його напрямку, тому навіть за умови не увімкнення світла фар, ч.2 ст.122 КУпАП, тому постанова підлягає скасуванню. На підставі викладеного позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову від 08.12.2019 року відносно.

Позивач у судове засідання не з?явився, в матеріалах справи є його заява про підтримку позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, на адресу суду заперечень не надіслали. Про розгляд справи повідомлялися належним чином. З огляду на приписи ч. 3 ст. 268 КАС України його неприбуття не перешкоджає розгляду справи

Дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

З постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №649662 від 08.12.2019 року, вбачається, що водій ОСОБА_1 08.12.2019 року о 10 годині 55 хвилин на автодорозі Т 16-07 керуючи автомобілем TOYTA Camry, державний номер НОМЕР_1 , який у ненаселеному пункті не увимкнув ближне світло фар, чим порушив п.п.9.8 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі - КУпАП) передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя і п`ята статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

По суті зафіксованих в оскаржуваній постанові правопорушення суд звертає увагу на таке.

Частиною другою ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Таким чином, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Так, пунктом 9.1 розділу 9 «Попереджувальні сигнали» ПДР встановлено, що попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; б) звукові сигнали; в) перемикання світла фар; г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда; д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Відповідно до пункту 9.2 розділу 9 «Попереджувальні сигнали» ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Пунктом 9.8. розділу 9 ПДР передбачено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно з п.1.10 ПДР денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Таким чином, системний аналіз вказаних правових норм, на переконання апеляційного суду, дає підстави для висновку, що вимога про ввімкнення у період з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних засобах під час руху поза населеними пунктами денних ходових вогнів або ближнього світла фар стосується вимог ПДР щодо попереджувальних сигналів.

Порядок користування зовнішніми освітлювальними приладами встановлено розділом 19 ПДР.

Оскільки з відповідних положень законодавства вбачається, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є саме попереджувальним сигналом згідно з пунктом 9.1 розділу 9 «;Попереджувальні сигнали» Правил дорожнього руху, відтак, суд дійшов висновку, що правопорушення, зафіксоване інспектором в оскаржуваній постанові, а саме: рух поза межами населеного пункту в світлу пору доби без ввімкненого ближнього світла фар, не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст.122 КУпАП, оскільки не є порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Крім того, приписами ст.125 КУпАП передбачена відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст. 121 - 128, ч.1 і 2 ст.129, ст.ст.139 і 140 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В матеріалах справи відсутній будь-який доказ, як-то відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем п.9.8 Правил дорожнього руху, що свідчить про недоведеність суб?єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

За вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про обґрунтованість адміністративного позову, у зв`язку з чим відповідно до п. 3 ч. 3 ст. ст. 286 КАС України рішення відповідача-суб`єкта владних повноважень підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

На підставі ч. 5 ст. 122 КУпАП, керуючись ст. ст. 6, 7, 77, 242-246, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Тостоган І.П. та Головного управління Національної поліції в Одеській облсті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 08.12.2019 року серії БАА № 649662 - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 3 Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Тостоганом Ігорем Петровичем серії БАА № 649662 від 08.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан