Справа № 160/3129/19
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 160/3129/19

Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Панченко О.М., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 р. у справі № 160/3129/19

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 19.12.2019 року скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.01.2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги: надання апеляційної скарги із зазначенням в ній дати отримання копії повного тексту судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується із наданням доказів, що її підтверджують, за наявності, надання копії апеляційної скарги та копій доданих до неї письмових матеріалів, що відсутні у учасників справи, відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку з тим, що скаржником не усунуто недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі від 14.01.2020 року в частині зазначення в апеляційній скарзі дати отримання копії повного судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

20.03.2020 року скаржник вдруге оскаржив рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року в апеляційному порядку. З апеляційною скаргою подано клопотання про відновлення пропущеного строку.

Клопотання мотивоване тим, що вперше апеляційна скарга була подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту оскарженого рішення. Проте Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.01.2020 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав незазначення дати отримання повного тексту рішення суду першої інстанції та необхідності надання копії апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів, що відсутні у учасників справи. У встановлений судом строк скаржник надав пояснення щодо неотримання повного тексту оскарженого рішення та ознайомлення з його змістом у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику. Вказує на те, що рішення суду першої інстанції отримано скаржником 10.03.2020 року, а тому вважає, що наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження на підставі ч. 2 ст. 295 КАС України.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч.1 ст.121 КАС України).

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 12.11.2019 року, в якому був присутній скаржник, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено 22.11.2019 року.

Супровідним листом від 22.11.2019 року копія рішення від 12.11.2019 року була направлена позивачу на адресу, зазначену ним в позовній заяві, проте конверт з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" повернувся на адресу суду.

Частиною 11 ст. 126 КАС України встановлено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Положення ч. 6 ст. 251 КАС України не містять норм, аналогічних ч. 11 ст. 126 КАС України для судових повісток і повідомлень.

Проте, відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Статтею 45 КАС України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В постанові від 15 травня 2019 року у справі № 0870/8014/12, адміністративне провадження № К/9901/6938/19, Верховний Суд дійшов висновку, що «сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки». Також Верховний Суд у цій справі зазначив, що «апеляційним судом вчинено дії щодо належного повідомлення учасників справи про результати розгляду справи, шляхом направлення на їх адреси судового рішення. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення не вручено з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії».

Відповідно до супровідного листа від 13.02.2020 року скаржнику була надіслана копія ухвали суду від 13.02.2020 року про повернення апеляційної скарги. Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду поштове відправлення, яким направлялась на адресу скаржника копія ухвали від 13.02.2020 року, повернулось на адресу апеляційного суду у зв`язку з неврученням "за закінченням терміну зберігання".

Направивши 31.01.2020 року процесуальні документи на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 14.01.2020 року про залишення апеляційної скарги без руху, скаржник з заявою про видачу копії рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року звернувся 18.02.2020 року (а.с. 172), з заявою про видачу копії ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 року - 13.03.2020 року (а.с. 185).

Апеляційну скаргу подано скаржником 20.03.2020 року, тобто після спливу строків, встановлених ч. 1, ч. 2 ст. 295 КАС України.

Позивач не навів суду доводів та не надав доказів, що свідчать про наявність обставин, які об`єктивно перешкоджали добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та вжити заходи, щоб дізнатись про стан судового провадження.

Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 року набрала законної сили та в касаційному порядку не скасована.

Отже, поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження скаржник не навів.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 ст. 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 р. слід залишити без руху та надати скаржнику строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 р. у справі №160/3129/19 залишити без руху.

Надати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме:

- вказати інші підстави про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 р.

Роз`яснити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Панченко