Справа № 161/17173/19
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/220/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі

головуючої судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судових засідань Мельничук Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Рихтуна Миколи Миколайовича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із вищевказаним позовом, який мотивує тим, що він, 11.09.2019 року, рухався на автомобілі, д.н.з НОМЕР_1 , по вул. Карпенка Карого у місті Луцьку та був зупинений поліцейським, оскільки в автомобілі, на якому він рухався, блимала лампочка фари ближнього світла. При огляді автомобіля поліцейським було виявлено, що номерні знаки, які розташовані ззаду автомобіля, не підсвічуються та покриті сіткою, а також затоновані задні габаритні вогні. У зв`язку із зазначеним, поліцейським було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 та ч. 6 ст. 121 КУпАП не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 243060, та накладено адміністративне стягнення в сумі 340 грн.

Вважає, що постанова є протиправною та необгрунтованою, оскільки обставини, викладені у ній, не відповідають фактичним обставинам. Посилається на те, що розпочинаючи рух, він перевірив технічну справність основних елементів автомобіля, коліс, шин, гальмівної системи, рульового керування, двигуна та світлових приладів. Все було в робочому стані. Помітити під час руху, що в автомобілі блимає лампочка ближнього світла він фізично не міг, дану несправність відповідач дав йому усунути на місці та в протоколі не вказував, хоча зупинка його автомобіля була саме за це порушення. При подальшому огляді транспортного засобу, відповідач виявив ті недоліки, які були зазначені в постанові. Зазначає, що він, під час руху автомобіля не міг помітити, що не підсвічуються номерні знаки, тому попросив усунути дану несправність на місці, так як вже мав дозвіл усунути попередню несправність, також запропонував зняти сітку, якою були покриті номерні знаки та почав шукати викрутку для здійснення цього. На його прохання та зауваження відповідач не реагував та вказував на те, що у нього не має часу чекати поки він усуне несправності. Вважає, що це свідчить про упередженість відповідача, оскільки одну несправність він дозволив усунути, а іншу ні. У нього не було можливості виявити, що сітка на номерних знаках не дозволяла чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, оскільки він його зупинив в темну пору доби і номерні знаки не підсвічувались. Тому вказані у постанові порушення вважає надуманими.

Крім того, зазначені в протоколі порушення у вигляді непідсвіченого номерного знаку та сітки на ньому, ним було усунуто на місці після від`їзду відповідача, хоча відповідні дії було ним розпочато у його присутності, з приводу чого може надати для огляду відеодоказ усунення даних порушень.

Щодо тонованих задніх габаритних вогнів, вказує, що автомобілем зазначеної марки він керує понад півроку, придбав його уже з тонованими задніми габаритними вогнями. Про те, що це є порушенням норм стандарту, дізнався під час зупинки його відповідачем. На місці зупинки виправити вказаний недолік не мав змоги, оскільки для цього необхідно купити нові світлі прилади, на що необхідно додаткові кошти, в зв`язку з чим просив дати йому можливість доїхати до гаражу, який знаходився за 2 кілометри від місця зупинки, щоб усунути невідповідні нормам стандарту недоліки. Попереднього його неодноразово зупиняли поліцейські, при цьому жодних зауважень до вигляду керованого ним транспортного засобу, а саме: сітки на номерному знакові, тонуванню на габаритних вогнях, в останніх не було. Вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності необґрунтованою.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП 18 № 243060 від 11.09.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення.

Представник відповідачів подала суду відзив, який обґрунтовує тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, а також такими, що не підлягають до задоволення, оскільки 11.09.2019р. о 23 год 40 хв при здійснені патрулювання на території м. Луцька, поліцейським роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП Рихтуном Миколою Миколайовичем було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: те, що, водій транспортного засобу марки «Mitsubisi Galant», державний номерний знак НОМЕР_1 , керував даним транспортним засобом по вул. Карпенка-Карого у м. Луцьку, в якого не працювала права фара в режимі ближнього світла, державний номерний знак був неосвітлений та закритий стороннім предметом у вигляді чорної сітки, а також у даного транспортного засобу були затоновані задні габаритні вогні та вогні стоп сигналів, чим було порушено п.2.9 (в) та п. 31.4.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121, ч.6 ст. 121КУпАП. Після чого ОСОБА_1 було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Поліцейський підійшов до водія, ним виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть вчинених правопорушень, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки.

Впродовж спілкування з поліцейськими водієм ОСОБА_1 було усунуто несправності в роботі правої фари в режимі ближнього світла. Проте, інші порушення водієм не були усунуті.

Встановивши факт вчинення адміністративних правопорушень, а саме : державний номерний знак НОМЕР_1 транспортного засобу «Mitsubisi Galant» був неосвітлений та закритий стороннім предметом у вигляді чорної сітки, а також те, що у вказаному автомобілі затоновані задні габаритні вогні, і вогні стоп сигналів, що є порушенням вимог п. 2.9 «В» та п. 31.4.3 ПДР України, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 121 та ч.6 ст. 121 КУпАП, патрульним було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надано можливість надавати пояснення.

Поліцейський Рихтун М.М. притягнув позивача ОСОБА_1 до адміністративні відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП, шляхом об`єднання вчинених правопорушень за ч.2 ст. 36 КУпАП і наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 340 грн.

Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, отримувати яку він відмовився, тому її було направлено ОСОБА_1 , за місцем проживання, засобами поштового зв`язку.

Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, на її підтвердження.

Факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч.6 ст. 121 КУпАП, підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою, в межах своїх повноважень, а також відеозаписами №, №, здісненими з нагрудного відеореєстратора поліцейського Рихтуна М.М. DM 4227 від 11.09.2019р., на якому зафіксований факт вчинених правопорушень, а також процедура винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Згідно даних відеоматеріалів слідує, що номерний знак автомобіля позивача був закритий стороннім предметом, а саме: сіткою чорного кольору, номерний знак дійсно взагалі не освітлювався (не працювала жодна лампочка освітлення), а також з відеозапису № чітко вбачається, що у транспортному засобі позивача затоновані габаритні вогні, та вогні стоп-сигналу.

Крім цього, згідно відеозапису № можна встановити, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута в присутності позивача, який мав можливість надавати пояснення та йому були роз`яснені положення ст. 68 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також те, що водій при розгляді справи не спростовував порушення ним ПДР, а просив застосувати щодо нього попередження, а також те, що наявні порушення ПДР водій не усунув на місці.

Таким чином, посилання позивача на те, що відповідальність за ч.6 ст.121 КпАП України може мати місце лише у випадку встановлення факту того, що закриття номерного знака іншими предметами унеможливлює чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, є безпідставною, оскільки керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, створює окремий склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.121 КУпАП (постанова Львівського апеляційного адміністративного суду у справі № № 161/7041/17 від 26 липня 2017 року та постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року у справі №161/12247/17).

Позивач подав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Представник відповідачів подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у заяві просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав, зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, та надані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, зокрема, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Як вбачається з постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 243060 від 11.09.2019р., складеної поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП, Рихтуном М.М. , ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mitsubisi Galant», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Карпенка Карого у місті Луцьку та був зупинений при здійсненні патрулювання території м.Луцька поліцейським, на тій підставі, що в нього блимала лампочка фари ближнього світла, номерні знаки, які розташовані ззаду автомобіля, не підсвічувались, були покриті сіткою, а також були затоновані задні габаритні вогні, та вогні стоп сигналів , чим порушив вимоги п.2.9 (в) та п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України.

Дії позивача кваліфіковано за ч. 1 ст. 121, ч.6 ст. 121КУпАП, та за вчинення адміністративних правопорушень його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Завданнями і функціями патрульної поліції є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Аналогічна норма викладена у пункті 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 .

Як передбачено пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" , поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як слідує із змісту статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю .

У відповідності до вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову у справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, вона відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній містяться всі дані, передбачені чинним законодавством.

Згідно оскаржуваної постанови, позивач керував транспортним засобом, д.н.з НОМЕР_1 , по вул. Карпенка Карого у місті Луцьку, у якого державний номерний знак був закритий іншими предметами, чим порушив п.п. 2.9 «в» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

У відповідності до п.п. 30.2 ПДР України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими .

Згідно із п.п. 2.9 «в» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Таким чином, ПДР України встановлено заборону на користування транспортними засобами з номерними знаками, які закритті іншими предметами чи забрудненими, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до ч. 6 ст.121 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Отже, вказаною нормою права передбачена відповідальність за декілька правопорушень, об`єктивні сторони яких, зокрема, полягають: у керуванні водієм транспортним засобом з номерним знаком закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію; у керуванні водієм транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Таким чином, доводи позову про те, що відповідальність за ч.6 ст. 121 КУпАП України може мати місце лише у випадку встановлення факту того, що закриття номерного знака іншими предметами унеможливлює чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, є безпідставними, оскільки керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, створює окремий склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.121 КУпАП.

Оскільки, позивач в попередньому судовому засіданні підтвердив той факт, що номерні знаки на його транспортному засобі, були закриті решіткою, що створювало перешкоди та ускладнювало їх ідентифікацію, суд дійшов висновку щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Ч.1 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Таким чином, суд вважає, що в розумінні ч.1 ст.78 КАС України не підлягає доказуванню допущене позивачем правопорушення, зазначене в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення .

З оглянутих в судовому засіданні відеозаписів №, № , здіснених з нагрудного відеореєстратора поліцейського Рихтуна М.М. DM 4227 від 11.09.2019р., вбачається, що позивачу були роз`яснені положення ст. 268 КУпАП щодо прав та обов`язків та ст. 63 Конституції України, взято до уваги його усні пояснення. Наявність решітки на номерних знаках також чітко вбачається із зазначеного відеозапису.

З даного доказу прослідковується факт невідповідності номерного знаку вимогам встановлених стандартів, а саме: Державному стандарту ДСТУ 4278:2004.

Крім того, відповідно до п. 31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема п.п. 31.4.3 ПДР України зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Та обставина, що на розсіювачах світлових приладів автомобіля позивача було нанесено тонування , покриття, яке зменшує їх прозорість чи світлопропускання, вбачається із змісту позовної заяви позивача, переглянутого в судовому засіданні відеозапису, а також не заперечувалось ним у попередньому судовому засіданні, а тому є доведеним, не підлягає доказуванню, відповідно до ч.1 ст.78 КАС України , і у суду не має сумніву щодо достовірності цих обставин.

Згідно з п. 31.6 б ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч.2 ст.2 КАС України, в зв`язку з чим позовну заяву слід залишити без задоволення за необґрунтованістю, а постанову відповідача без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 77, 242-246, 255, 286, 293 КАС України, ч.1 ст.121, ч. 6 ст. 121 , ст. 293 КУпАП України, суд, -

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Рихтуна Миколи Миколайовича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Залишити без змін постанову серії ДП 18 № 243060 від 11.09.2019 року поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП, Рихтуна Миколи Миколайовича, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, та за ч. 6 ст. 121 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , 1983 року народження, ІПН невідомий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 43021, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Відповідач: Поліцейський роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП, Рихтун Микола Миколайович, адреса: 43021, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Суддя Івасюта Л.В.