Справа № 640/20722/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року м. Київ № 640/20722/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Девілон»
доКиївської міської митниці ДФС
провизнання протиправним та скасування рішення
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Девілон» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської митниці ДФС, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару від 29 серпня 2019 року №КТ-UA-2019 відділу класифікації товарів Київської міської митниці ДФС.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на протиправність оскаржуваного рішення, прийнятого відповідачем, оскільки таке рішення ґрунтується виключно на припущеннях, зроблених уповноваженими особами відповідача без повного та всебічного розгляду фактичних обставини справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, зауваживши, що оскаржуване рішення прийнято на підставі Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), викладеної у додатку до Закону України від 19 вересня 2013 року №584-VII «Про митний тариф України», Пояснень до УКТЗЕД, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 09 червня 2015 року №401, акту митного огляду №UA100110/2019/148946 від 27 серпня 2019 року, фотозображень товару та регламенту ЕС від 05 грудня 2016 року №2016/2222, а тому є правомірним.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Девілон» та фірмою Линхай Джинннуо Крафтворк КО. ЛТД укладено контракт №22-02-LIN від 22 лютого 2019 року, відповідно до пункту 1 якого продавець продає, а покупець придбаває товари новорічного асортименту, найменування, кількість та ціна яких, визначені у Специфікації до контракту, які є його невід`ємною частиною.

Як встановлено судом на підставі вказаного контракту №22-02-LIN на митну територію України ввезено товар згідно комерційного інвойсу від 30 червня 2019 року №JN19A0028-1FIRST.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Девілон» подано до Київської міської митниці ДФС митну декларацію №UА100000/2019/856186 від 21 серпня 2019 року на оформлення випуску товару, а саме: вироби для новорічних та різдвяних свят, кулі та прикраси для прикрашення новорічних ялинок, у якій митне оформлення товару здійснено за кодом товару УКТЗЕД із ставкою мита -0%.

Для підтвердження відомостей, викладених у вказаній декларації щодо товару позивачем надано до Київської міської митниці ДФС: контракт №22-02-LIN від 22 лютого 2019 року, комерційний інвойс від 30 червня 2019 року №JN19A0028-1FIRST; packing list інвойсу від 30 червня 2019 року №JN19A0028-1FIRST, сертифікат походження товару №80004.

Рішенням Одеської митниці ДФС про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 29 серпня 2019 року вирішено застосувати до товару код УКТЗЕД , а саме: Вироби декоративні (товари не мають характеру прикрас, які традиційно пов`язані з проведенням певних свят), виготовлені з пластмаси.

У зв`язку із застосуванням до товару №UА100000/2019/856186 від 21 серпня 2019 року коду УКТЗЕД Київською міською митницею ДФС складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2019/01102.

Вважаючи рішення та картку, прийняті відповідачем протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Митного кодексу України передбачено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно із статтею 68 Митного кодексу України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ведення УКТ ЗЕД передбачає: 1) відстеження та облік змін і доповнень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення, що приймаються Всесвітньою митною організацією; 2) підготовку пропозицій щодо внесення змін до УКТ ЗЕД; 3) деталізацію УКТ ЗЕД на національному рівні та введення додаткових одиниць виміру; 4) забезпечення однакового застосування всіма органами доходів і зборів правил класифікації товарів; 5) прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; 6) розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування; 7) своєчасне ознайомлення суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності з рішеннями та інформацією (крім тих, що є конфіденційними) щодо питань класифікації товарів та про застосування УКТ ЗЕД; 8) здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТ ЗЕД.

Відповідно до частин першої, другої статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Законом України «Про Митний тариф України» 19 вересня 2013 року №584-VII встановлюється Митний тариф України, який є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Згідно основних правил інтерпретації УКТЗЕД, викладених у додатку до Закону №584-VII, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами: 1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил: 2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного; (b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати; (c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Відповідно до Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, викладених у додатку Закону України «Про митний тариф України» до товарної позиції 95 УКТ ЗЕД відносять: 9505 - вироби для свят, карнавалів або інші вироби для розваг, включаючи вироби для фокусів та жартів: 9505 10 - вироби для новорічних, різдвяних свят: 9505 10 90 00 - з інших матеріалів.

Як вбачається з сертифікату відповідності товару №С80004 та коносаменту №SHWS219070412, товари, задекларовані в митній декларації №UА100000/2019/856186 від 21 серпня 2019 року відноситься до категорії «CHRISTAMAS DECORATIONA» («Різдвяні прикраси»).

При цьому, з доданих відповідачем фотографічних матеріалів зразків декларованого товару, вказані товари є виробами, призначеними для використання на новорічні та різдвяні свята.

Враховуючи викладене, зовнішній вигляд товару, матеріал, з яких вони виготовлені (недовговічного матеріалу), пакування та маркування, суд вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Девілон» правомірно визначено код спірного товару -УКТЗЕД .

Щодо посилання Київської міської митниці ДФС на необхідність класифікувати товар за митною декларацією №UA100000/2019/856186 за матеріалом виготовлення та віднесення за кодом УКТЗЕД (Інші вироби з пластмас та вироби з інших матеріалів товарних позицій 3901-3914;- статуетки та інші декоративні вироби), суд зазначає, що у разі коли з будь-яких причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином, що перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

Враховуючи вищевикладене та те, що товар «вироби для новорічних, різдвяних свят, не скляні» за митною декларацією №UA100000/2019/856186 відповідно до Закону України «Про митний тариф України» (з урахуванням додатків) відповідає код УКТ ЗЕД, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон» про визнання протиправними та скасування рішення Київської міської митниці ДФС про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 29 серпня 2019 року та відповідно картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №UA100110/2019/01102.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене суд вважає, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон»- підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з платіжного доручення №3755 від 23 жовтня 2019 року позивачем сплачено судовий збір за подання вказаного адміністративного позову у загальному розмірі 1921,00 грн.

В той же час, позивачем заявлено вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу, з даного приводу суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На обгрунтування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано: - копію договору про надання правничої (правової) допомоги №03-12/-18 від 03 грудня 2018 року, - копію акту надання консультаційних послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 13 грудня 2018 року №03-12/-18, - копію ордеру серії КС №118917 від 05 березня 2018 року, - копію виписки по рахунку, якою підтверджується оплата правових послуг у розмірі 9400,00 грн., - копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2713/10, витяг з Єдиного державного реєстру адвокатів України.

З наведеного вище слідує, що витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон» на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

вирішив:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару від 29 серпня 2019 року №КТ-UA-2019 відділу класифікації товарів Київської міської митниці ДФС.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Девілон» (03039, м. Київ, вулиця Саперно-Слобідська, 25, ) за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС (03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8-А, ) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 9400,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко