Справа № 344/20226/19
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 344/20226/19 пров. № А/857/3128/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

за участі секретаря судового засідання: Гавдун С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби,

на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2020 року (суддя Ковалюк І.П., час ухвалення не вказано, місце ухвалення м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту 27.02.2020 року),

в адміністративній справі №344/20226/19 за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби,

про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення,

встановив:

У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Заступника начальника - начальника УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДФС Сучака Сергія Володимировича, в якому просив: 1) скасувати постанову в справі про порушення митних правил №107/20600/19 від 16.07.2019р., винесену заступником начальника начальником УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДФС Сучаком С.В. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.485 МК України; 2) закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на адміністративний позов, просив відмовити у задоволенні позовної заяви, а оскаржену постанову про порушення митних правил залишити без змін.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.12.2019 року в цій справі здійснено заміну відповідача на належного відповідача Галицьку митницю Держмитслужби.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову заступника начальника - начальника УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДФС Сучака С.В. у справі про порушення митних правил №107/20600/19 від 16.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України, і закрито справу про адміністративне правопорушення.

З цим рішенням суду першої інстанції від 20.02.2020 року не погодився відповідач Галицька митниця Держмитслужби та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є необгрунтованим, прийняте із порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що позивач ОСОБА_1 на підставі довіреності від ОСОБА_2 , через пункт пропуску «Шегині-Медика» Львівської митниці ДФС ввіз в Україну автомобіль «ОРЕL VIVARO», р.в. - НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . Надалі 17.10.2018 року позивач через уповноважену особу подав Івано-Франківській митниці ДФС МД №UA206010/2018/412148 та договір купівлі-продажу від 09.10.2018р. без номера, відповідно до якого цей транспортний засіб був придбаний Стовбан ОСОБА_3 у нідерландської компанії «Automarkt Beverwijk» за 5000 євро. Однак, за результатами проведеної Івано-Франківською митницею ДФС перевірки 24.05.2019 року від Митного інформаційного центру Королівства Нідерланди отримано лист від 19.03.2019р. №NL18DZA00119912WZ, додану до нього фактуру від 09.10.2018р. №180701 та митну декларацію Королівства Нідерланди від 09.10.2018 року №18NLJN1QFVA343WD59. На підставі цих матеріалів було встановлено, що в дійсності покупцем ТЗ виступав особисто позивач, а ціна автомобіля становила 7200 євро. Таким чином, митниця, беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, дійшла висновку про те, що позивач вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру належних до сплати митних платежів на суму 22783,20 грн., шляхом надання органу доходів і зборів договору купівлі-продажу від 09.10.2018 р. без номера, що містить неправдиві відомості. Крім цього, апелянт звертає увагу на те, що лист Митного інформаційного центру Королівства Нідерланди від 19.03.2019р. №NL18DZA00119912WZ, додана до нього фактура від 09.10.2018р. №180701 та митна декларація Королівства Нідерланди від 09.10.2018 року №18NLJN1QFVA343WD59 є належними доказами у цій справі, оскільки є офіційним митним повідомленням, отриманим відповідно до Протоколу ІІ про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом від 21.03.2014 року.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 20.02.2020 року та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою в справі про порушення митних правил №107/20600/19 від 16.07.2019 року позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 68349,60 грн. (а.с. 5-6, 60-61).

Вказана постанова від 16.07.2019 року винесена за результатами розгляду протоколу про порушення митних правил №107/20600/19 від 21.06.2019 р. та матеріалів справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ст.485 МК України (а.с. 42-61).

Із змісту вказаних матеріалів справи про порушення митних правил видно, що 11.10.2018 року позивач ОСОБА_1 на підставі довіреності від 08.10.2018 року від ОСОБА_2 , через пункт пропуску «Шегині-Медика» Львівської митниці ДФС ввіз в Україну автомобіль «ОРЕL VIVARO», р.в. - НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . З метою проведення митного оформлення цього ТЗ 17.10.2018 року позивач через уповноважену особу подав Івано-Франківській митниці ДФС МД №UA206010/2018/412148 та договір купівлі-продажу від 09.10.2018р. без номера, відповідно до якого цей транспортний засіб був придбаний Стовбан ОСОБА_3 у нідерландської компанії «Automarkt Beverwijk» за 5000 євро. Надалі 24.05.2019 року Івано-Франківською митницею ДФС, листом Державної фіскальної служби України від 17.05.2019 року отримано відповідь митних органів Королівства Нідерландів №NL18DZA00119912WZ від 19.03.2019р., додану до нього фактуру від 09.10.2018р. №180701 та митну декларацію Королівства Нідерланди від 09.10.2018 року №18NLJN1QFVA343WD59, із змісту яких встановлено, що в дійсності покупцем ТЗ виступав особисто позивач, а ціна автомобіля становила 7200 євро. Згідно службової записки спеціалізованого підрозділу - відділу адміністрування митних платежів Івано-Франківської митниці ДФС від 05.06.2019р. №304/09-70-19-24, різниця митних платежів між сплаченими за митною декларацією №UA206010/2018/412148 від 17.10.2018р. та тими, які мали бути сплачені за умови подання до митного оформлення фактури №180701 від 09.10.2018р. та декларації митних органів Королівства Нідерланди №18NLJN1QFVA343WD59 від 09.10.2018 року, становить 22783,20 грн..

Таким чином, на думку відповідача, громадянин ОСОБА_1 , шляхом надання органу доходів і зборів документу договору купівлі-продажу від 09.10.2018р. без номера, який містить неправдиві відомості щодо вартості товару, та заявлення Івано-Франківській митниці ДФС в митній декларації №UA206010/2018/412148 від 17.10.2018р. неправдивих відомостей щодо вартості товару, вчинив дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, які підлягали сплаті за митне оформлення товару автомобіля «ОРЕL VIVARO», р.в. - НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , на суму 22783,20 грн., чим вчинив порушення відповідальність за яке передбачено статтею 485 МК України.

Задовольняючи позовні вимоги про скасування постанови Івано-Франківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №107/20600/19 від 16.07.2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України, і закриття справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд справи про порушення митних правил проведено з порушенням вимог законодавства, оскільки складання протоколу про порушення митних правил та розгляд справи про порушення митних правил відбулися за відсутності позивача, який в розумінні ст.526 Митного кодексу України не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості реалізувати права, передбачені ч.1 ст.498 Митного кодексу України. Також суд вказав, що немає належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, а висновки відповідача ґрунтуються виключно на припущеннях.

Суд апеляційної інстанції частково не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно статті 488 МК України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до частини першої статті 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно статей 524, 525 МК України, справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі. Справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Статтею 498 МК України встановлено, що особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ст.526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З врахуванням наведених вище норм законодавства, суд апеляційної інстанції враховує, що матеріалами справи не підтверджено, що Івано-Франківська митниця ДФС належним чином повідомляла позивача ОСОБА_1 про розгляд справи щодо адміністративного правопорушення за ст.485 МК України.

В такій ситуації, колегія суддів погоджується із доводами позивача та із висновком суду першої інстанції про те, що при розгляді справи про порушення митних правил відносно позивача за ст.485 МК України не було дотримано порядку провадження у цій справі та забезпечено права особи на участь у процесі розгляду справи.

Це вплинуло на права позивача щодо надання пояснень та доказів по справі відносно розглядуваних правовідносин, на всебічне з`ясування обставин справи та прийняття митним органом законного рішення.

У зв`язку із наведеним, оскаржена позивачем постанова в справі про порушення митних правил №107/20600/19 від 16.07.2019 року відносно позивача за статтю 485 МК України являється протиправною і підлягає скасуванню.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 МК України, що зумовлює необхідність закриття справи про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що диспозиція ст.485 МК України, передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. Конкретизація диспозицією зазначеної статті спеціальної мети впливає й на конкретизацію спеціального суб`єкта вказаного адміністративного правопорушення, яким в даному випадку, з урахуванням вимог п.8 ч.1 ст.4 та ч.8 ст.264 МК України, може бути лише декларант або уповноважена ним особа.

Статтею 352 Митного кодексу України визначено перелік матеріалів, які можуть бути використані для підготовки висновків за результатами перевірок: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Митним кодексом України також встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.489 МК України).

Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (ст.491 МК України).

Таким чином, наведеними вище нормами законодавства встановлено обов`язок уповноваженого органу (посадової особи) в кожному конкретному випадку з`ясувати питання про те: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, такий орган (посадова особа) повинні з`ясувати наявність чи відсутність підстав для порушення справи про порушення митних правил, які визначені статтею 491 МК України, та наявність чи відсутність доказів у справі про порушення митних правил.

Відповідно до ч.1 ст.495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

При вирішенні питання щодо наявності/відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 МК України слід також врахувати норми законодавства, які регулюють питання митного оформлення товарів (транспортних засобів).

Так, згідно з ч.1 ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою ст.264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою ст.335 МК України, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

Згідно до ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Згідно ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що із змісту адміністративного позову ОСОБА_1 видно, що позовні вимоги обґрунтовувались лише тим, що оскаржена позивачем постанова в справі про порушення митних правил №107/20600/19 від 16.07.2019р. являється незаконною і підлягає скасування з підстав того, що винесення цієї постанови і розгляд справи про порушення митних правил було здійснено з порушенням процесуального порядку, а саме, без повідомлення і без участі позивача, що порушило його права передбачені статтею 498 МК України.

У своєму адміністративному позові позивач не обґрунтовував позовних вимог відсутністю своєї вини у вчиненні порушення статті 485 МК України у правовідносинах щодо митного оформлення ТЗ «ОРЕL VIVARO», р.в. - НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 за митною декларацією №UA206010/2018/412148 від 17.10.2018 року.

Суд же першої інстанції безпідставно вийшов за межі доводів позивача, неповно з`ясував обставини справи, дійшов до необґрунтованого і передчасного висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 МК України.

Таким чином, з врахуванням приписів частини 3 статті 286 КАС України, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що необхідно визнати протиправною і скасувати постанову Івано-Франківської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №107/20600/19 від 16.07.2019 року про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України, а справу про порушення митних правил №107/20600/19 відносно позивача за ст.485 МК України направити на новий розгляд до Галицької митниці Держмитслужби.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби необхідно задоволити частково, рішення суду першої інстанції від 20.02.2020 року необхідно скасувати і прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби задоволити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2020 року в адміністративній справі №344/20226/19 за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення скасувати і прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати протиправною і скасувати постанову Івано-Франківської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №107/20600/19 від 16.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України.

Справу про порушення митних правил №107/20600/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України направити на новий розгляд до Галицької митниці Держмитслужби.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повний текст постанови складено 09.04.2020 року