Справа № 547/1065/18
Суддя: Харченко В. Ф.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1065/18
Провадження №2-а/547/4/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання К.А.Вареник,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Семенівської роти патрульної поліції № 3 Семенівського відділення поліції Хорольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, старшого сержанта поліції Артикульного Петра Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Національної поліції в Полтавській області, про визнання дій протиправними, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДПО-18 № 880246 від 09.10.2018 з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення, порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОПИС

1.У жовтні 2018 року позивач звернувся із зазначеним позовом до Семенівського районного суду Полтавської області.

Зазначив, що відповідачем його притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання 09.10.2018 о 11 год. 15 хв. у смт Семенівка Полтавської області, по вул. Жовтневій, 6, вказівки дорожнього знаку 7.17 «Місце стоянки автотранспорту для осіб з інвалідністю» під час керування позивачем транспортним засобом ЗАЗ-DАЕWОО, номерний знак НОМЕР_1 ; чим порушено Правила дорожнього руху; винесено постанову серія ДПО-18 № 880246 від 09.10.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП: зупинка чи стоянка транспортного засобу на місцях, що позначені відповідним дорожнім знаком лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, що перевозять осіб з інвалідністю; накладено штраф 1020 грн.

1.1.Позивач не скоював відповідне правопорушення, тому постанова підлягає скасуванню.

2.В обґрунтування позову вказано, що:

2.1.Позивач керував легковим автомобілем ЗАЗ-DАЕWОО, держ.номер НОМЕР_1 , i о 11 год. 45 хв. і здійснив зупинку на вільному паркувальному місці біля магазину «Маркет-Опт» в смт. Семенівка, вул. Жовтнева, 6, i зайшов у приміщення магазину.

Через декілька хвилин, коли вийшов з магазину, до нього підійшли поліцейські i повідомили, що позивач здійснив паркування автомобіля в зоні дії дорожнього знаку «Стоянка транспортного засобу на місцях, що позначені відповідним дорожнім знаком лише транспортник засобів, якими керують водії з інвалідністю, або водії, що перевозять oci6 з інвалідністю».

2.2.Позивач заперечив поліцейським, вказав, що припаркував автомобіль правильно, поза зоною дiї знаку «5.38» i додаткової таблички 7.17 «Місце стоянки автотранспорту для oci6 з інвалідністю», на вільному місці паркувального майданчика, поряд із паркувальним місцем для інвалідів.

Відповідний дорожній знак з табличкою встановлено на сусідньому місці, а місце для стоянки автомобілів осіб з інвалідністю відведене білою смугою і перебувало справа від місця, де припаркував автомобіль позивач.

Місце для паркування автомобілів осіб з інвалідністю перебуває ближче до виходу з магазину.

2.3.На місці не було ідентифіковано як паркувальне місце для транспортних засобів для інвалідів. На ньому не було встановлено спеціального дорожнього знаку, не було відповідної дорожньої розмітки i відповідних додаткових позначень. Ширина парковочного місця позивача складала біля 2,5 м., а не 3,5 м., як передбачено для місць паркування автотранспорту осіб з інвалідністю.

2.4.На підтвердження своїх доводів позивач надає: фотографії з місця паркування автомобіля; витяг з державних будівельних норм в Україні (ДБН-В.2.2-9-99) згідно якого мінімальна ширина місця для автомобіля інваліда повинна складати 3,5 м та бути якнайближче до входу у відповідні приміщення; кількість спеціальних місць для паркування повинна становити не менше 10 % від загальної кількості місць на парковці, але не менше одного, з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, а з урахуванням не більше 10 парковочних місць місце для паркування осіб з інвалідністю біля магазину Маркет Опт» складає 1; знак не містить додаткових табличок щодо зони його дії (зліва, з права чи по ширині); фотографії належно облаштованих знаками місць паркування коли автомобілі паркуються паралельно один до одного і перпендикулярно до краю паркувальних місць.

3.Рух справи

3.1.19.10.2018 позовна заява подана засобами поштового зв`язку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2018 авторозподіл справи здійснити неможливо, оскільки у суді з 25.07.2018 були відсутні судді з повноваженнями на розгляд справ.

3.2.27.06.2019 здійснено повторний авторозподіл справи, головуючим суддею визначено суддю С.Ю.Атаманову. Провадження у справі не відкривалося.

3.3.Повторний авторозподіл справи здійснено у січні 2020 року у зв`язку із закінченням у грудні 2019 року тимчасового відрядження до Семенівського районного суду Полтавської області попереднього головуючого судді М.Ю.Атаманової для здійснення правосуддя. Головуючим суддею визначено В.Ф.Харченка.

3.4.24.02.2020 відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

3.5.Відповідач копію ухвали суду, повідомлення, позовної заяви з додатками отримав 26.02.2020.

3.6.Третя особа копію ухвали суду і повідомлення отримала 02.03.2020.

3.6.1.Відповідач і третя особа у визначений 10-денний строк відзиву/пояснень на позов не надали.

МОТИВИ

4.Згідно постанови відповідача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 09.10.2018 серія ДПО18 № 880246, відповідач Т.М.Артикульний притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП за таке правопорушення: позивач під час керування транспортним засобом ЗАЗ-DАЕWОО, номерний знак НОМЕР_1 , 09.10.2018 о 11 год. 15 хв. у смт Семенівка Полтавської області, по вул. Жовтневій, 6, здійснив зупинку на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до нього 7.17 «інваліди» чим порушив п. «е» п. 8.4 Правил дорожнього руху.

5.Підпункт «е» пункту 8.4 Правил дорожнього руху має таку редакцію:

8.4. Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи:

…

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

6.Положення щодо зупинки і стоянки транспортних засобів визначено пунктами 15.1 - 15.5 Правил дорожнього руху, зокрема п. 15.1: Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

6.1.Не лише вказаним у пп. «е» п. 8.4 Правил дорожнього руху.

6.2.Натомість спірна постанова вказує лише на пункт Правил дорожнього руху, який встановлює значення відповідного дорожнього знаку, а не пункт Правил дорожнього руху який можливо порушив позивач - п. 15.1 та п.п. «е» п. 8.4.

7.Відповідно до ДСТУ 4100-2002: Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування":

10.7.36. Знаки 5.39 «Зона стоянки» і 5.40 «Кінець зони стоянки» повинні застосовуватись для позначення початку і кінця зони, де дозволяється стоянка на проїзній частині або проїзній частині та тротуарі.

10.9.21. Табличка 7.17 «Інваліди» повинна застосовуватись із знаком 5.38 і зазначає стоянковий майданчик (або спеціально відведену його частину) відведений для стоянки транспортних засобів, якими керують інваліди.

8.Частина п`ята статті 122 КУпАП передбачає, що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

9.Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

10.Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

11.Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

11.1.Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

12.Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

13.Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

14.Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

15.Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

16.Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

16.1.Згадані положення КУпАП поширюються на відповідача і винесену ним спірну постанову.

16.1.1.Отже притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

17.Склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містить складу адміністративного правопорушення.

18.В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС).

19.Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

20.Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах, зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

21.Відповідно до статті 72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

22.Суд наголошує, що обов`язок доведення вини позивача, у т.ч. події і складу адміністративного правопорушення, закон покладає саме на відповідача.

22.1.Також саме на відповідача покладено процесуальний обов`язок доведення правомірності винесення ним спірної постанови.

23.Натомість доказів правомірності винесення відповідачем спірної постанови відповідач до суду не надав: наприклад, але не обмежуючись, фотознімками, відеозаписом автомобіля, наявністю відповідного дорожнього знаку, доказами зони його дії та стоянки автомобіля позивача у ній; докази встановлення знаку у відповідності з ДСТУ тощо (пункти 2.1 - 2.4 рішення суду).

24.Ураховуючи зазначене суд робить висновок, що відповідачем не доведено правомірності винесення спірної постанови; відповідачем не надано до суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності і обґрунтованості складеної ним спірної постанови щодо позивача (ст.ст. 2, 72-77, 79 КАС).

24.1.Відтак будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача, події і складу адміністративного правопорушення трактуються на його користь.

24.1.1.Ураховуючи зазначене суд задовольняє позов повністю та відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС скасовує спірну постанову і закриває справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 2, 72-77, 79, 286, 292-293, 295-297 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Задоволити позов частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 09.10.2018 серія ДПО18 № 880246, поліцейського Семенівської роти патрульної поліції № 3 Семенівського відділення поліції Хорольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, старшого сержанта поліції Артикульного Петра Миколайовича, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КУпАП, у виді штрафу 1020 грн, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні позову у іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення у порядку, передбаченому ст. 297, п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 розділу VII Перехідні положення КАС України.

Відповідно до п. 3 Розділу VI Прикінцеві положення КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя В.Ф.Харченко