Справа № 340/130/20
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Кропивницький справа № 340/130/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 )
до Управління Укртрансбезпеки у Одеській області (65014, Одеська область, м. Одеса, вул.Одеська, 4, код ЄДРПОУ - 380016923) Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області (25031, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Автолюбителів, 2; )
провизнання протиправними дій, скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Одеській області (далі відповідач 1), Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області (далі відповідач 2), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління Укртрансбезпеки в Одеській області щодо перевірки 25 жовтня 2019 року, в 01:09 год. на пересувному пункті габаритно-вагового контролю стану дотримання габаритно-вагових норм на автомобілі МАN, номерний знак НОМЕР_2 , та причепі вантажному KRONE, номерний знак НОМЕР_3 , з вантажем - кукурудзи, за маршрутом від с. Перчунове до порту Южний, за результатами яких складені акт № 027713 від 25.10.2019 р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, акт №169614 від 25.10.2019р. про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, розрахунок № б/н плати на проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №027713 від 25.10.2019 року, на сплату 317,25 євро.

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області №134646 від 10 грудня 2019 року про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн., на підставі абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником транспортного засобу на праві власності, однак, станом на момент проведення габаритно-вагового контролю транспортний засіб перебував у фактичному користуванні ТОВ «СКАЙАВТОТРАНС», на підставі Договору оренди транспортних засобів з екіпажем (водієм), а тому позивач не є перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт».

Представник відповідачів скористався своїм правом на надання письмового відзиву до суду, в якому висловив свою позицію щодо вищевказаних позовних вимог, які не визнаються у повному обсязі, наголошено на правомірності дій відповідача та вказано, що штраф застосовано за вчинення порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт».

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі.

Внаслідок невідповідності позовної заяви вимогам статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою суду від 27.01.2020 року позовну заяву було залишено без руху (а.с.21-22).

14.02.2019 року до суду від позивача надійшла заява з виправленням недоліків зазначених у вказаний ухвалі (а.с.24-32).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін (а.с.44).

Вказана ухвала надіслана учасникам справи за правилами визначеними КАС України, та ними отримана, що посвідчується відповідними повідомленнями про вручення судової кореспонденції (а.с.45-49,70).

25.02.2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.50-59).

31.03.2020 року позивачем подано до суду заяву про зміну-доповнення підстави адміністративного позову з долученими до неї додатковими письмовими доказами (а.с.72-82).

Інших заяв чи клопотань учасниками справи до суду не подано.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням зібраних доказів, судом встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що 25.10.2019 року посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Одеській області на ділянці автодороги М-28 (км 40+971 м), поблизу м. Южний, Одеської області, на пересувному пункті габаритно-вагового контролю, відповідно до направлення на перевірку №026366 від 18.10.2019 року, було проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки МАN, номерний знак НОМЕР_2 , та причепу вантажного KRONE.

За результатами перевірки складено акт №169614, яким зафіксовано перевищення транспортним засобом нормативно - вагових норм без відповідного дозволу, чим порушено вимоги статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг із перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм на 15,11%, навантаження на дозволену вісь 22,72 тон загальна маса 47,20 тон (8,00% перевищення), без оформлення дозволу, який дає право на рух автодорогами України (а.с.63).

Також, за результатами такої перевірки оформлено акт про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів №027713 (а.с.15).

На підставі вказаного акту здійснено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та відповідно нараховано плату за проїзд 317,25 євро (а.с.64).

Водій транспортного засобу ОСОБА_2 від підпису даного акту відмовився, що зафіксовано у відповідній графі даного акту (а.с.63).

10.12.2019 року за результатами розгляду порушення автотранспортного законодавства за актом №169614 від 25.10.2019 року складеного під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, було винесено постанову №134646 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000,00 грн., за допущене порушення (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу) передбачене частиною 1 абзацом 15 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.61).

Не погоджуючись з діями відповідача 1 щодо проведеної перевірки, вважаючи постанову відповідача 2 винесену за результатами такої перевірки протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом, за захистом порушеного, на його думку, права.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Предметом даного спору є встановлення правомірності дій Управління Укртрансбезпеки у Одеській області при проведенні перевірки 25 жовтня 2019 року, в 01:09 год. на пересувному пункті габаритно-вагового контролю стану дотримання габаритно-вагових норм автомобілем марки МАN, номерний знак НОМЕР_2 , та причепу вантажному KRONE, номерний знак НОМЕР_3 , з вантажем - кукурудзи, за маршрутом від с. Перчунове до порту Южний та правомірності винесення управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області №134646 від 10 грудня 2019 року про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн., на підставі абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

При вирішенні даного спору судом враховуються наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 національний паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Добровеличківським РВ УМВС України в Кіровоградській області 14.08.1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , є власником вантажного автомобіля марки МАN, номерний знак НОМЕР_2 , що посвідчується відповідними свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10-14, 64 зворот.).

В свою чергу, 08.11.2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СКАЙАВТОТРАНС» (орендар) та громадянином ОСОБА_1 укладено договір оренди транспортних засобів з екіпажем (водієм), за змістом якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, орендодавець зобов`язується передати орендарю в тимчасове платне володіння та користування транспортні засоби, визначені у даному договорі (серед інших: вантажний автомобіль марки МАN, модель TGA 26.390, контейнеровоз-С 2006 року, номерний знак НОМЕР_2 ) та зобов`язується забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію, а орендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування автомобілі під керуванням екіпажу (водія) орендодавця і зобов`язується оплачувати орендодавцю орендну плату (а.с.76-79).

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 вказаного договору визначено, що предмет оренди використовуватиметься орендарем для здійснення фінансово-господарської діяльності, визначеної Статутом.

Передача предмета оренди в оренду здійснюється за актом приймання-передачі (підпункт 3.3 пункту 3 вказаного Договору) (а.с.77).

Також, за умовами даного договору, визначено, що екіпажем (водієм) є працівник орендодавця.

Судом встановлено, що водієм транспортного засобу, що став об`єктом перевірки відповідачем 1, є громадянин Воротілов В.В., який має відповідне посвідчення водія (а.с.16,64 зворот.).

Відповідно до товарно-транспортної накладної від 22.10.2019 року №252474, виписаної автомобільним перевізником - товариством з обмеженою відповідальністю «СКАЙАВТОТРАНС» на автомобіль марка МАN, державний номерний знак НОМЕР_2 ; водій значиться ОСОБА_3 (номер водійського посвідчення НОМЕР_5 НОМЕР_6 ) (а.с.64 зворот.,65).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються: Законами України «Про дорожній рух», Законом України «Про автомобільний транспорт», Законом України «Про автомобільні дороги» та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначенні Законом України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103, (надалі - Положення №103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до підпунктів 1 пункту 1 Положення №103, основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно підпункту 2 та 29 пункту 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що адміністративно-господарська санкція застосована до позивача у зв`язку з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за що передбачена абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 вказаного Закону, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

З аналізу наведеного вбачається, що у разі надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких встановленим чинним законодавством, до автомобільних перевізників застосовуються відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що транспортний засіб, який став об`єктом перевірки, а саме: автомобіль марки МАN, державний номерний знак НОМЕР_2 , був переданий позивачем в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «СКАЙАВТОТРАНС» з гідно договору оренди транспортних засобів від 08.11.2017 року.

Враховуючи зазначений факт, суд приходить до висновку, що відповідач застосував адміністративно-господарський штраф не до орендаря, а до позивача та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 1 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених правових норм суд приходить до висновку, що відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несе саме перевізник, а не власник транспортних засобів у випадку, коли власники не використовують транспортний засіб, а у відповідності до статті 1 Правил дорожнього руху України лише володіють майновими правами на транспортний засіб.

Таким чином, із наведених вище норм законодавства, на підставі яких позивача притягнуто до відповідальності, слідує, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону покладається виключно на автомобільних перевізників.

Водночас, норми Закону України «Про автомобільний транспорт» не ототожнюють поняття "власник транспортного засобу" та "автомобільний перевізник", оскільки власник автомобіля за певних умов може бути автомобільним перевізником, проте, у випадку, якщо автомобільним перевізником є користувач транспортного засобу, а не його власник, відповідальність за Законом останній не несе.

Відповідно до наведених норм, та встановлених фактичних обставин у справі, суд дійшов висновку, що позивач не є автомобільним перевізником та належним суб`єктом відповідальності за вчинене правопорушення, так як транспортний засіб позивачем був переданий в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «СКАЙАВТОТРАНС», відповідно до договору оренди транспортних засобів від 08.11.2017 року та товарно-транспортною накладною, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, позивач не є перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт», а посадові особи відповідача 1 та 2 діяли без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

За таких обставин, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

VI. Судові витрати.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В матеріалах справи містяться докази щодо понесення позивачем витрат по сплаті судового збору у розмірі 2942,80 грн. (а.с.9,23а).

Відтак, з огляду здійснені позивачем документально підтверджені витрати на оплату судового збору у сумі 2942,80 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) до управління Укртрансбезпеки у Одеській області (65014, Одеська область, м. Одеса, вул.Одеська, 4, 3), управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області (25031, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Автолюбителів, 2; ) про визнання протиправними дій, скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління Укртрансбезпеки в Одеській області щодо перевірки 25 жовтня 2019 року, в 01:09 год. на пересувному пункті габаритно-вагового контролю стану дотримання габаритно-вагових норм на автомобілі МАN, номерний знак НОМЕР_2 , та причепі вантажному KRONE, номерний знак НОМЕР_3 , з вантажем - кукурудзи, за маршрутом від с.Перчунове до порту Южний, за результатами яких складені акт № 027713 від 25.10.2019 р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, акт №169614 від 25.10.2019р. про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, розрахунок № б/н плати на проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №027713 від 25.10.2019 року, на сплату 317,25 євро.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області №134646 від 10 грудня 2019 року про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн., на підставі абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 2942,80 грн. (дві тисячі дев`ятсот сорок дві гривні вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області (25031, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Автолюбителів, 2; ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. ст. 255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії.

Згідно до пп.15.5 п.1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 09 квітня 2020 року.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук