Справа № 200/1278/20-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 р. Справа№200/1278/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення відповідача, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та просить суд:

Визнати противоправними дії Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (рішення № 123 від 13 січня 2020 року) щодо відмови позивачу врахування під час вирішення питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно записів в трудовій книжці, якими підтверджуються періоди пільгового страхового стажу роботи монтажником по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій 4 розряду в ООО «Донецькспецмонтаж» м. Донецьк з 01 січня 2011 року по 01 червня 2012 року (запис у трудовій книжці за № 39-40); з 15 серпня 2012 року по 02 червня 2014 року (запис у трудовій книжці за № 41-42);

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати під час вирішення питання про призначення пільгової пенсії записів в трудовій книжці, якими підтверджується періоди роботи монтажником по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій 4 розряду в ООО «Донецькспецмонтаж» м. Донецьк з 01 січня 2011р по 01 червня 2012 (запис у трудовій книжці за № 39-40); з 15 серпня 2012 по 02 червня 2014 (запис у трудовій книжці за № 41-42).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08 січня 2020 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням відповідача від 13 січня 2020 року №123 відмовлено призначенні пенсії.

Позивач вважає оспорюваний акт суб`єкта владних повноважень прийнятим з порушенням та без урахування фактичних обставин справи, тому звернувся з даним позовом до суду.

Представник відповідача до суду надав відзив проти адміністративного позову. У відзиві відповідач зазначив, що відповідно до наданого пакету документів та положень п.2 ст.114; п.3 ст.44 Закону №1058; п.3, п.20 Постанови №637; абзацу 3 п.1.7 Порядку №22-1, загальний стаж роботи позивача склав 31 років 09 місяці 19 дні, в тому числі стаж роботи на пільгових умовах 06 років 24 дні, що не дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. У зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, передбаченого п.2 ст.114 Закону №1058 за списком №2, після спливу тримісячного терміну надання документів відмовлено позивачу в призначенні пенсії та рекомендовано звернутись за призначенням пенсії за наявності необхідного пільгового та страхового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, передбаченого п.2 ст.114 Закону №1058 або за призначенням пенсії за віком при наявності необхідного страхового стажу та певного віку визначених статтею 26 Закону №1058. Тому відповідач вважає, що управління не мало передбачених законом підстав для призначення пенсії на пільгових умовах. У зв`язку з чим, відповідач вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України згідно паспорта серія НОМЕР_1 .

08 січня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою №123 про призначення пенсії. До заяви позивачем було надано трудову книжку НОМЕР_2 від 12 квітня 1983 року, військовий квіток НОМЕР_3 , диплом про навчання НОМЕР_4.

Рішенням Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 16 серпня 2019 року №53 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, передбаченого п.2 ст.114 Закону №1058. До пільгового стажу роботи за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ, зараховано періоди роботи: з 23 серпня 2004 по 28 грудня 2008, з 01 січня 2009 по 11 лютого 2009, з 01 березня 2009 по 28 березня 2009, з 01 квітня 2009 по 26 квітня 2009, з 01 травня 2009 по 27 травня 2009, з 01 червня 2009 по 26 червня 2009, з 01 липня 2009 по 27 липня 2009, з 01 серпня 2009 по 27 серпня 2009, з 01 вересня 2009 по 26 вересня 2009 , з 01 жовтня 2009 по 28 жовтня 2009, з 01 листопада 2009 по 22 листопада 2009, з 01 грудня 2009 по 23 грудня 2009, з 01 січня 2010 по 19 січня 2010, з 01 лютого 2010 по 08 лютого 2010, з 01 березня 2010 по 19 березня 2010, з 01 квітня 2010 по 31 грудня 2010 року відповідно до інформації про наявний спеціальний стаж в індивідуальних відомостях про застраховану особу. На дату звернення за даними документами страховий стаж роботи позивача складає 31 рік 9 місяців 19 днів. Стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 2 складає 6 років 24 дні, що не визначає права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно з трудовою книжкою позивача (запис 39-40) позивач працював з 23 серпня 2004 року по 01 червня 2012 року монтажником по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій 4 розряду на ТОВ «Донспецмонтаж», та з 15 серпня 2012 року по 02 червня 2014 року монтажником по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій 4 розряду на ТОВ «Донспецмонтаж» (запис 41-42).

Відповідачем не враховано до пільгового стажу роботи за списком № 2 періоди роботи з 01 січня 2011 року по 01 червня 2012 року з 15 серпня 2012 року по 02 червня 2014 року.

З рішенням відповідача позивач не погодився та вважає його протиправним.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до ч.2 ст.2 ст.114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Згідно зі ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі також Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Пунктом 17 Постанови № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Суд зазначає, що відповідач не в повному обсязі використав свої права надані йому Законом та Порядком при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення позивачу.

У спірному рішенні відповідача відсутні обґрунтування не врахування спірного періоду до страхового стажу.

Записи в трудовій книжці зроблені у відповідності до вимог законодавства та у відповідача зауваження щодо заповнення трудової книжки відсутні, а тому повинні бути враховані відповідачем.

З наданого відповідачем витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) страхувальником за спірні періоди страхові внески сплачувались.

У наданій відповідачем копії розписки повідомлення до заяви відсутні відомості щодо пропонування позивачу надати необхідні додаткові документи.

Щодо наданих позивачем довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії у зв`язку з відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній від 21 березня 2017 року №21/03-8к наданої ТОВ «Донспецмонтаж», копії наказів від 09 червня 2003 року №25/3, від 27 травня 2011 року №58/1 «Об итогах проведения аттестации робочих мест по условиям труда» ТОВ «Донспецмонтаж», довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 21 березня 2017 року № 21/03-8зп наданої ТОВ «Донспецмонтаж», суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо надання цих документів відповідачу одночасно з поданням заяви про призначення пенсії, та відповідно відсутня оцінка цих документів відповідачем, що унеможливлює перевірити правомірність висновків відповідача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №123 від 13 січня 2020 року, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача 123 від 08 січня 2020 року з зарахуванням до стажу періоду роботи позивача монтажником по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій 4 розряду в ООО «Донецькспецмонтаж» з 01 січня 2011 року по 01 червня 2012 року та з 15 серпня 2012 року по 02 червня 2014 року на пільгових умовах на підставі п.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. згідно квитанції від 21 січня 2020 року.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до відповідача Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення відповідача, зобов`язання відповідача вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №123 від 13 січня 2020 року, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно п.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 .

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №123 від 08 січня 2020 року з зарахуванням до стажу періоди роботи монтажником по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій 4 розряду в ООО «Донецькспецмонтаж» з 01 січня 2011 року по 01 червня 2012 року та з 15 серпня 2012 року по 02 червня 2014 року на пільгових умовах на підставі п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Повний текст судового рішення складено та підписано 10 квітня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень внесених до КАС України згідно з Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова