Справа № 461/3009/19
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/3009/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю секретаря судового засідання Собко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Дяковича Юрія Володимировича (79000, м. Львів, пл. Ринок, 1) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

23 квітня 2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Дяковича Юрія Володимировича. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Дяковичем Юрієм Володимировичем винесена постанова, в якій вказано, що ОСОБА_1 здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «зупинка заборонена» і суттєво перешкоджала дорожньому руху чим порушила п.8.4в і 33.3.34 та 15.10 ПДР України, чим скоїла порушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Розгляд адміністративної справи здійснив інспектор Дякович Юрій Володимирович . Позивач з оскаржуваною постановою не погоджується та вважає, що вона підлягає скасуванню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.219 КУпАП, від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122 КУпАП, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування. З публічної інформації, сайту Львівської міської ради https://city-adm.lviv.ua/lmr/executive-committee/view вбачається, що у Львівській міській раді створено виконавчий комітет , який згідно з ч.3 ст. 219 КУпАП і має розглядати постанови у адміністративних справах. Розгляд вищевказаної адміністративної справи позивачки інспектором з паркування є незаконним.

Також вказала, що ч.3 ст.219 КУпАП передбачено притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. В постанові не зазначено із посиланням на докази у справі, що інспектором з паркування встановлено, порушення правил зупинки і це створило перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Наведене свідчить про відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення. Просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 22 березня 2019 року за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

Також, ОСОБА_1 просить поновити строк на звернення до суду з позовом щодо оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення ЛВ№9942 від 23.03.2019, оскільки такий строк пропущено з поважних причин. Зазначає, що про постанову дізналась випадково із листа, який знайшла в поштовій скриньці та з постанови не вбачається дати її вручення позивачу.

16 травня 2019 року на електронну адресу суду надійшла заява відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку з порушенням позивачем строку звернення до адміністративного суду. Суд, не вбачає підстав для задоволення такого клопотання, оскільки як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 09.04.2019 року вищевказане поштове відправлення отримано ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 .

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, слід поновити як такий, що пропущений із поважних причин.

Ухвалою від 25 квітня 2020 року відкрито провадження у справі.

18 вересня 2019 року на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як власника, за яким зареєстровано транспортний засіб AUDI A7, державний номерний знак НОМЕР_2 . На вказаному автомобілі було здійснено стоянку 22 березня 2019 року о 16:02 год., на вул.Коперника,36 у м. Львові в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що не відповідає вимогам п.8.4в і 33.3.34 розділу ПДР. Фотографії, зроблені інспектором з паркування, враховуючи дорожню обстановку, розташування відносно інших транспортних засобів, а також відносно нерухомих об`єктів, підтверджують, що транспортний засіб припарковано в зоні дії знаку 3.34 "Зупинку заборонено". Така зупинка створювала перешкоди транспортним засобам, які не мали можливість рухатись по цій смузі руху, що спричинило маневрування цими транспортними засобами для об`їзду такої перешкоди. Також відповідач зазначає, що вулиця Коперника входить до переліку ділянок вулично-дорожньої мережі, на яких паркування транспортних засобів призводить до зменшення пропускної спроможності та суттєво перешкоджає або може суттєво перешкоджати дорожньому руху, або створювати загрозу безпеці руху. Вказаний перелік затверджений ухвалою Львівської міської ради №2683 від 07.12.2017. Покликання позивача щодо незаконності розгляду справи про адміністративне правопорушення саме інспектором з паркування є хибним, оскільки відповідно до ч.3 ст.219 КУпАП від імені виконавчих комітетів міських рад розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені ч.1,3 ст.122, ч.1,2 ст.152-1 цього Кодексу і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом міської ради посадові особи виконавчих органів міської ради - інспектори з паркування. Тобто виконавчий комітет може уповноважити інспектора з паркування на вчинення зазначених дій та прийняття рішень. Також відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1036 «Про уповноваження інспекторів з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів» від 21.09.2018, інспектори з паркування управління безпеки місста мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.3 ст.122 КУпАП в тому числі та наголошує, що вказане рішення опубліковане на тому ж офіційному веб-сайті Львівської міської ради, на який позивач покликається в позовній заяві. Згідно з п.1.1 Положення про управління безпеки міста Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1035, таке є виконавчим органом Львівської міської ради, що також закріплено в ухвалі міської ради від 26.05.2016 №505 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату та її виконавчих органів».

Крім цього повідомляє, що фотофіксація адміністративного правопорушення із зазначенням місця, часу та дати його вчинення - доступна на офіційному сайті управління безпеки міста Львівської міської ради (режим доступу: http://inspector.lviv.ua). Ідентифікатором доступу до інформації є номер постанови. У даному випадку «9942».

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

ОСОБА_1 в судові засідання 30.05.2019, 10.06.2019, 20.06.2019, 05.07.2019, 05.08.2019, 15.08.2019, 18.09.2019, 27.09.2019, 07.10.2019, 15.10.2019, 25.10.2019, 21.11.2019, 20.12.2019, 03.02.2020, 05.03.2020 та 10.04.2020 р. не прибула. Судові повідомлення надсилалось за місцем реєстрації та фактичного проживання позивача. Проте конверти із вищевказаним вмістом поверталися із причин «інші причини що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення (адресат відсутній за вказаною адресою)».

Відповідно до ч.11 ст.126 КАС України вважаю, що позивачу належним чином вручені повістки, оскільки такі вернулись із незалежних від суду причин.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно відзиву просить проводити розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 22 березня 2019 року, о 16 год. 02 хв. на вул. Коперника, 36 у м. Львові, здійснила зупинку автомобіля Audi A7 реєстраційний номер НОМЕР_2 , в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» і перешкоджає дорожньому руху, чим порушила п. 8.4-в, 33.3.34, та 15,10 «а» ПДР України.

За цим фактом інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Дякович Ю.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 22 березня 2019 року № ЛВ9942, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Позивач по справі заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконним та необґрунтованим.

Пунктом 8.1 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією (пункт 8.2 ПДР).

Згідно з пунктом 8.4 «в» ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

До заборонних знаків віднесено знак 3.34 «Зупинку заборонено» - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до ПДР дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому такий встановлений. Зона дії знаку 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Згідно з пунктом 1.10 ПДР зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Відповідно до пунктів 15.1-15.3 ПДР зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). У населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.

Підпунктом «а» пункту 15.10 ПДР передбачено, що стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 122 КУпАП порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною третьою статті 219 КУпАП встановлено, що розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною третьою статті 122 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Відповідно до положень статті 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки) цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) інспектор з паркування зобов`язаний розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Згідно з частиною першою статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Факт здійснення позивачем 22.03.2019 о 16 год. 02 хв. у м. Львів на вул. Коперника, 36, зупинки транспортного засобу марки «Audi» A7 реєстраційний номер НОМЕР_2 , в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» зафіксовано на фотознімках, які зроблені інспектором з паркування за допомогою технічного приладу - відеореєстратора моделі DMT1, про що здійснено відмітку в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення №ЛВ9942. На фотографіях, враховуючи дорожню обстановку, розташування відносно інших транспортних засобів, а також відносно нерухомих об`єктів, видно, що транспортний засіб припарковано в зоні дії знаку 3.34 "Зупинку заборонено".

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Львівської міської ради «Про затвердження переліку ділянок вулично-дорожньої мережі, на яких паркування транспортних засобів призводить до зменшення пропускної спроможності та суттєво перешкоджає або може суттєво перешкоджати дорожньому руху, або створювати загрозу безпеці руху» від 07.12.2017 №2683, затверджено перелік ділянок вулично-дорожньої мережі, зупинка та стоянка на яких призводить до зменшення пропускної здатності та суттєво перешкоджає або може суттєво перешкоджати дорожньому руху, або створювати загрозу безпеці руху, зокрема, на вул. Коперника, від вул.С.Бандери до пр.Свободи, обидві сторони. Цією ж ухвалою районним адміністраціям, Львівському комунальному підприємству «Львівавтодор» та іншим балансоутримувачам вулично-дорожньої мережі у м. Львові протягом 2018 року: доручено забезпечити наявність технічних засобів організації дорожнього руху (дорожніх знаків, дорожньої розмітки, обмежувальних стовпців тощо), які забороняють зупинку або стоянку транспортних засобів на ділянках вулично-дорожньої мережі відповідно до затвердженого переліку.

Суд зазначає, що знак 3.34 «Зупинка заборонена» є безумовний та забороняє зупинку та стоянку незалежно від того чи чинитиме транспортний засіб перешкоди в русі чи ні. Відступати від вимог цього знаку дозволено лише у випадках визначених ПДР України, наприклад таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу) чи маршрутним транспортним засобам, що рухаються за встановленими маршрутами. До жодної із цих категорій транспортний засіб позивача не належить.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що інспектором з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення №ЛВ9942 дотримані усі вимоги передбачені КУпАП. Належними та допустимими доказами доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП.

Доводи позивача, щодо неналежних посадових осіб виконавчих органів, які розглядають справи про адміністративні правопорушення за ч.1,3 ст.122 КУпАП, а саме інспектором з паркування, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.219 КУпАП від імені виконавчих комітетів міських рад розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені ч.1,3 ст.122, ч.1,2 ст.152-1 цього Кодексу і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом міської ради посадові особи виконавчих органів міської ради - інспектори з паркування. Тобто виконавчий комітет може уповноважити інспектора з паркування на вчинення зазначених дій та прийняття рішень.

Також відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1036 «Про уповноваження інспекторів з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів» від 21.09.2018, інспектори з паркування управління безпеки міста мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.3 ст.122 КУпАП.

Згідно з п.1.1 Положення про управління безпеки міста Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1035, таке є виконавчим органом Львівської міської ради, що також закріплено в ухвалі міської ради від 26.05.2016 №505 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату та її виконавчих органів».

Тобто інспектор з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради Дякович Ю.В. мав належні повноваження на розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови ЛВ9942 у ній.

ОСОБА_1 є власником автомобіля «AUDI» A7, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Тобто, позивач, відповідно до статті 14-2 КУпАП, є особою, яка несе адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Доказів того, що вищевказаним автомобілем 22.03.2019 керувала інша особа, яка здійснила стоянку, позивач суду не надала.

Отже, за наведених обставин суд приходить до висновку про те, що у діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Відповідач виявив порушення ПДР, на яке належним чином відреагував, результатом чого стало винесення постанови у справі про адміністративні правопорушення.

Підстави позову, на які посилався позивач, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, не спростовано останньою.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд приходить переконання, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, підстави для визнання дій інспектора з паркування незаконним у суду відсутні. Тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 288 КУпАП позивач була звільнена від сплати державного мита, тому відсутні правові підстави для розподілу витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Дяковича Юрія Володимировича (79000, м. Львів, пл. Ринок, 1) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.Є.Радченко