Справа № 643/12966/19
Суддя: Майстренко О. М.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/323/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 року Московський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря судового засідання Постульга О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 3 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській старшого сержанта Алєксєєнко Ігоря Вікторовича про визнання дій протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до інспектора поліції 3 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській старшого сержанта Алєксєєнко І.В. в якому просить визнати дії інспектора поліції 3 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській старшого сержанта Алєксєєнко І.В. протиправним та скасувати постанову інспектора поліції 3 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській старшого сержанта Алєксєєнко Ігоря Вікторовича серії ЕАВ №1265954 від 26.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 гривен.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою інспектора 3 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській старшого сержанта поліції Алєксєєнко І.В. серії ЕАВ №1265954 від 26.06.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривен.

Відповідно до даної постанови водій ОСОБА_1 26 червня 2019 року приблизно о 12.34 керуючи автомобілем Chevrolet Aveo, ДНЗ - НОМЕР_1 , рухалась в населеному пункті зі швидкістю 79 км/год ,перевищивши встановлене обмеження швидкості на 29 км/год, чим порушила вимоги п. 12.4 ПДР та скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП .

Позивач зазначає, що 26 червня 2019 року приблизно о 12.30 керуючи автомобілем Chevrolet Aveo, ДНЗ - НОМЕР_1 , рухалась по трасі М-03 Київ - Харків -Должанське (449 кілометр траси приблизно околиця села Манченки) у напрямку міста Києва. В салоні автомобіля перебували крім позивачки її чоловік ОСОБА_2 та її малолітній син- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка рухалась у загальному потоці автомобілів смуги попутного напрямку у бік м. Київ, швидкість руху її автомобіля по населеному пункту була приблизно 50 км на годину та близько 70 км поза населеним пунктом.

Після проїзду населеного пункту (де вже не було ознак населеного пункту: ані домоволодінь чи інших приміщень, ані домашньої худоби, та інш.) поза дорожнім знаком «кінець населеного пункта» позивачку зупинив інспектор поліції УПП в Харківській області З батальйону 6 роти старший сержант Алєксєнко І.В. , який повідомив їй , що вона , начебто, порушила п. 12.14 ПДР України, перевищила швидкісний режим руху, у населеному пункті. При цьому яким приладом чи способом інспектором поліції цей факт було встановлено, позивачці останнім не повідомлялось.

Інспектор витребував у документи ( посвідчення на керування автотранспортним засобом та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) для складання документів про адміністративне правопорушення.

Зауваження та заперечення позички щодо оформлення адміністративного правопорушення ОСОБА_4 проігнорував. Позивачка надала інспектору документи і він пішов до свого службового автомобіля та разом із іншим інспектором і щось з`ясовував по телефону.

Через хвилин 15 хвилин ОСОБА_5 підійшов до її автомобіля та повідомив про складення на її ім`я постанови серії ЕАВ №1265954 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивачка чітко повідомила інспектору, що не згодна та заперечую із обвинуваченням в цьому правопорушенні і зі вказаною постановою, однак зміст та аргументи її заперечення проти вказаного обвинувачення та постанови інспектор поліції Алєксєнко І.В. не мав наміру вислухати чи тим більше прийняти до уваги.

Позивачка вважаю постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1265954 від 26.06.2019 року незаконною та необґрунтованою, такою, що суперечить нормам діючого законодавства та порушує її права. Вважає, дії інспектора поліції 3 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській старшого сержанта Алєксєєнко І.В. в якому просить визнати дії інспектора поліції 3 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській старшого сержанта Алєксєєнко І.В. протиправними та постанова інспектора поліції 3 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській старшого сержанта Алєксєєнко Ігоря Вікторовича серії ЕАВ №1265954 від 26.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 гривен є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач наддав суду заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність, на підставі наявних в матеріалах справи документах .

Відповідач в судове засідання не з`явився, від відповідача до суду письмового відгуку та заперечень на позов не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1265954 від 26.06.2019 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривен.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно ж до п.п. 12.14 правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Оскільки, в момент зупинки транспортного засобу інспектором поліції позивач рухалась не по населеному пункту, а поза йоги межами, то застосування до неї відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, на підставі порушення п. 12.14 ПДР України є незаконним та не відповідає дійсним обставинам справи.

За правилами ст. 2 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень має бути прийняте на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст.72, 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем суду не надано жодних доказів на спростування посилань позивача , а також не надходило жодних клопотань про їх витребування чи допит будь-яких свідків.

За приписами п.3 ч.1 ст.288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями. Встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем всупереч вказаному вище на спростування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано в постанові жодних достатніх, належних та допустимих доказів, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, відповідно і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В іншій частині позову суд відмовляє, за безпідставністю, оскільки нормами адміністративного судочинства за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, в повноваження місцевого загального суду не входить визнання дій незаконними та противоправними.

На підставі ст.ст. 243, 245, 251, 258, 268, 285 КУпАП, керуючись ст.ст. 9,14,19,72,77, 90, 139, 246, 250, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - частково задовольнити.

Скасувати постанову інспектора поліції 3 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській старшого сержанта Алєксєєнко Ігоря Вікторовича серії ЕАВ №1265954 від 26.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 гривен.

В іншій частині позову -відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Майстренко О.М.