Справа № 200/2828/20-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 р. Справа№200/2828/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22 )

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

11 березня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду подана позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22 ), в якій позивач просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 17 грудня 2019 року №857;

- зобов`язати Торецьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати при призначені пенсії до пільгового підземного стажу за Списком №1 та до загального страхового стажу періоди роботи з 01 червня 2014 по 12 вересня 2014 року на посаді «машиніста електровоза підземного» в Товаристві з додатковою відповідальністю «Шахта імені Святої Мотрони Московської», з 03 листопада 2014 року по 05 грудня 2016 року на посаді «машиніста електровоза підземного 3 розряду з повним робочим днем на підземній роботі» в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Технології вуглевидобування» та з 06 грудня 2016 року по 31 липня 2018 року на посаді «машиніста електровоза підземного 3 розряду з повним робочим днем на підземній роботі» в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Укргєосервіс» та до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 13 листопада 1995 року по 16 травня 2006 року на посаді «апаратника розкладення» в сульфат соляному цеху Костянтинівського державного хімічного заводу, а також врахувати при призначені пенсії заробіток вказаний в довідці №49 за період роботи з грудня 1995 року по червень 2000 включно у Костянтинівському державному хімічному заводі.

Ухвалою суду від 16 березня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи позивача з 01 червня 2014 по 12 вересня 2014 року на посаді «машиніста електровоза підземного» в Товаристві з додатковою відповідальністю «Шахта імені Святої Мотрони Московської», з 03 листопада 2014 року по 05 грудня 2016 року на посаді «машиніста електровоза підземного 3 розряду з повним робочим днем на підземній роботі» в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Технології вуглевидобування» та з 06 грудня 2016 року по 31 липня 2018 року на посаді «машиніста електровоза підземного 3 розряду з повним робочим днем на підземній роботі» в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Укргєосервіс», з 13 листопада 1995 року по 16 травня 2006 року на посаді «апаратника розкладення» в сульфат соляному цеху Костянтинівського державного хімічного заводу, а також не врахований заробіток вказаний в довідці №49 за період роботи з грудня 1995 року по червень 2000 включно у Костянтинівському державному хімічному заводі. Позивач зазначає, що вказані дії відповідача порушують його право на отримання пенсійних виплат в належному розмірі.

Відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому останній заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

Свою позицію відповідач вмотивував тим, що 17.12.2019 року Управлінням винесено рішення № 857 про незалік до пільгового стажу при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . Зазначає, що для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників за встановленою Формою. ОСОБА_2 . І надано до Управління довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14.10.2019 року, проте, у зазначеній довідці відсутній штамп підприємства.

Вказує, що відповідно до статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Обов`язок сплати страхових внесків по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та обов`язок сплати єдиного внеску по Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» покладений на страхувальників. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу страхові внески ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» за період з 01.06.2014р. по 19.08.2014р. не сплачені.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Технологія вуглевидобування» зареєстровано за адресою: 83108, Донецька область, м. Донецьк, Київський район, Партизанський проспект, 1А, та страхові внески підприємством не сплачені, а також відсутні дані щодо нарахування заробітної плати та підтвердження даних про спеціальний стаж за даними реєстру застрахованих осіб.

Також зазначає, що позивачем не було надано підтверджуючої довідки за спірні періоди роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Укргєосервіс» з 06.12.2016 року по 31.07.2018 року. У Довідці про заробітну плату відсутній штамп підприємства.

Зазначає, що Управлінням не було порушено норм законодавства при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, установив.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 та реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

13 грудня 2019 року ОСОБА_1 , звернувся до Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області №857 від 17 грудня 2019 року «Про незалік пільгового стажу при призначенні пенсії за віком» позивачу було відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи (а.с. 9-10).

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу щ призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ або їх правонаступників.

Період роботи з 13.11.1995р. по 16.05.2006р. на Костянтинівському державному хімічному заводі не зараховувати до пільгового стажу згідно п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, так як у довідці відсутній штамп підприємства, до надання підтверджуючі документів.

Період роботи з 01.06.2014р. по 12.09.2014р. в ТДВ «ОП «Шахта Імен Святої Матрони Московської» не зараховувати до страхового та пільгового стажу згідно статті 24, частини 2. статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" , так як за цей період не сплачені страхові внески.

Період роботи з 03.11.2014р. по 05.12.2016р. в ТОВ «Технологі вуглездобичі» не зараховано до страхового та пільгового стажу, так як за цей період не нараховані, не сплачені страхові внески та спеціальний трудовий стаж не підтверджений даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Період роботи з 06.12.2016р. по 31.07.2018р. в ТОВ «Укргєосервіс»» не зараховувати до пільгового стажу роботи згідно п.20 Порядку підтверджені наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудов книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, за відсутності пільгової довідки.

Не зараховувати до заробітної плати період з 13.11.1995р. по 30.06.2000р. в Костянтинівському державному хімічному заводі, оскільки довідка не відповідає вимогам розділу 2, підрозділу 2.1 п. 3 та додатку 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» так як в довідці відсутній штамп підприємства.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Згідно з частинами першою, третьою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на певні види забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058.

Статтею 8 Закону № 1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Абзацом 1 частини першої статті 24 Закону № 1058 встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац 1 частини другої статті 24 Закону № 1058).

Частиною першою статті 27 Закону № 1058 встановлено, що розмір пенсії за віком визначається шляхом множення заробітної плати (дохіду) застрахованої особи, яка визначена відповідно до статті 40 цього Закону, на коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 28 Закону № 1058 за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

З аналізу даних норм вбачається, що розмір призначеної пенсії безпосередньо пов`язаний з наявним страховим стажем особи.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи у зв`язку з несплатою роботодавцем страхових внесків, суд зазначає наступне.

На підставі пункту 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі частини 1 статті 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 6 частина 2 статті 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 20 Закону).

За таких обставин, суд вважає, що певний період стажу позивача не може бути не зарахований через не сплату підприємством страхових внесків, оскільки несвоєчасне перерахування страхових внесків підприємством не може впливати на право заявника на призначення пенсії.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи у зв`язку з відсутністю довідки для підтвердження спеціального трудового стажу, суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788- XII (далі - Закон № 1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача заповнювалась з урахуванням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162, та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58).

У трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 зазначено, що останній дійсно працював в періоди з 01 червня 2014 по 12 вересня 2014 року на посаді «машиніста електровоза підземного» в Товаристві з додатковою відповідальністю «Шахта імені Святої Мотрони Московської», з 03 листопада 2014 року по 05 грудня 2016 року на посаді «машиніста електровоза підземного 3 розряду з повним робочим днем на підземній роботі» в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Технології вуглевидобування», з 06 грудня 2016 року по 31 липня 2018 року на посаді «машиніста електровоза підземного 3 розряду з повним робочим днем на підземній роботі» в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Укргєосервіс», з 13 листопада 1995 року по 16 травня 2006 року на посаді «апаратника розкладення» в сульфат соляному цеху Костянтинівського державного хімічного заводу (а.с. 10-14).

Суд зазначає, що в трудовій книжці позивача зроблені всі необхідні записи щодо спірних періодів: вказана дата прийому та звільнення, зазначені номера та дати документів на підставі яких вони зроблені, а записи завірені печаткою підприємства.

Відповідно до пунктів 2.4, 2.12 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Для підтвердження роботи за вказаний період, позивачем додатково надана довідка про підтвердження наявності трудового стажу, хоча, як зазначено вище всі відповідні записи про роботу позивача містить в собі трудова книжка (а.с. 19, 23).

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи у зв`язку з відсутністю штампів на документах про підтвердження пільгового стажу та заробітної плати, суд зазначає наступне.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі також - Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Пунктом 17 Постанови № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Абзацом другим частини першої статті 40 Закону № 1058 встановлено, що у разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За змістом зазначених норм Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що будь-яка особа, що звертається до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії може скористатися своїм правом обрахувати свої пенсійні виплати з урахуванням заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року.

Позивач скористався своїм правом та надав до Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області довідку № 46 за період з грудня 1995 року по червень 2000 року.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Приймаючи до уваги дискреційність повноважень відповідача щодо призначення пенсій, суд вважає за необхідне, керуючись статтями 9, 245 КАС України, вийти за межи позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду та зарахувати при призначені пенсії до пільгового підземного стажу за Списком №1 та до загального страхового стажу періоди роботи з 01 червня 2014 по 12 вересня 2014 року на посаді «машиніста електровоза підземного» в Товаристві з додатковою відповідальністю «Шахта імені Святої Мотрони Московської», з 03 листопада 2014 року по 05 грудня 2016 року на посаді «машиніста електровоза підземного 3 розряду з повним робочим днем на підземній роботі» в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Технології вуглевидобування» та з 06 грудня 2016 року по 31 липня 2018 року на посаді «машиніста електровоза підземного 3 розряду з повним робочим днем на підземній роботі» в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Укргєосервіс», до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 13 листопада 1995 року по 16 травня 2006 року на посаді «апаратника розкладення» в сульфат соляному цеху Костянтинівського державного хімічного заводу, а також врахувати при призначені пенсії заробіток вказаний в довідці № 46 за період роботи з грудня 1995 року по червень 2000 включно у Костянтинівському державному хімічному заводі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що згідно з квитанцією від 05 березня 2020 року позивачем сплачено судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок.

З огляду на задоволення позову у повному обсязі судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229, 230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22 ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області № 857 від 17 грудня 2020 року «Про незалік пільгового стажу при призначенні пенсії за віком».

Зобов`язати Торецьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду та зарахувати при призначені пенсії до пільгового підземного стажу за Списком №1 та до загального страхового стажу періоди роботи з 01 червня 2014 по 12 вересня 2014 року на посаді «машиніста електровоза підземного» в Товаристві з додатковою відповідальністю «Шахта імені Святої Мотрони Московської», з 03 листопада 2014 року по 05 грудня 2016 року на посаді «машиніста електровоза підземного 3 розряду з повним робочим днем на підземній роботі» в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Технології вуглевидобування» та з 06 грудня 2016 року по 31 липня 2018 року на посаді «машиніста електровоза підземного 3 розряду з повним робочим днем на підземній роботі» в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Укргєосервіс», до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 13 листопада 1995 року по 16 травня 2006 року на посаді «апаратника розкладення» в сульфат соляному цеху Костянтинівського державного хімічного заводу, а також врахувати при призначені пенсії заробіток вказаний в довідці № 46 за період роботи з грудня 1995 року по червень 2000 включно у Костянтинівському державному хімічному заводі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22 ) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 13 квітня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, з урахуванням внесених до КАС України змін згідно з Законом України від 29 березня 2020 року № 3275 про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019). Даний строк продовжується на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова