Справа № 160/4023/20
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13 квітня 2020 р.Справа №160/4023/20
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Є.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позовної заяви в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказа №33-о від 10.03.2020 р. «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби; стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу шляхом заборони Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби вчиняти дії щодо свого припинення, заборони іншим особам, зокрема голові комісії з припинення або ліквідатору, яким на момент подання цієї заяви є Короткова Ірина Миколаївна, вчиняти дії щодо припинення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, -
13.04.2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказа №33-о від 10.03.2020 р. «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби; стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 р. у справі №160/4023/20 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позовної заяви в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказа №33-о від 10.03.2020 р. «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби; стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу шляхом заборони Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби вчиняти дії щодо свого припинення, заборони іншим особам, зокрема голові комісії з припинення або ліквідатору, яким на момент подання цієї заяви є Короткова Ірина Миколаївна, вчиняти дії щодо припинення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка обґрунтована наступним.
З відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копії яких додано до даної заяви, відповідач - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби знаходиться в стані припинення.
Заявник зазначає, що припинення відповідача - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби може стати підставою для закриття справи або зробить неможливим виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, що свідчить невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист конституційного права на захист від незаконного звільнення ОСОБА_1 .
На підставі викладеного вище, заявник - ОСОБА_1 просить суд забезпечити позовом поданий останньою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказа №33-о від 10.03.2020 р. «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби; стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу шляхом заборони Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби вчиняти дії щодо свого припинення, заборони іншим особам, зокрема голові комісії з припинення або ліквідатору, яким на момент подання цієї заяви є Короткова Ірина Миколаївна, вчиняти дії щодо припинення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.
Відповідно до ст.150-157 КАС України визначаються підстави, види забезпечення позову, зміст і форма відповідної заяви про забезпечення позову, порядок її подання та розгляд, порядок виконання та скасування заходів забезпечення позову.
Суд вважає за можливе вирішити дане клопотання на підставі ч.1 ст.154 КАС України.
Відповідно до ст.151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Не допускається забезпечення позову шляхом:
1) зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії;
2) зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та щодо здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, встановлення заборони або обов`язку вчиняти певні дії уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку;
3) зупинення рішень уповноваженого центрального органу з питань цивільної авіації щодо призупинення дії або анулювання сертифікатів, схвалень, допусків;
4) зупинення рішень Національного банку України, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов`язку вчиняти певні дії;
5) зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення;
6) зупинення рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо встановлення державних регульованих цін (тарифів) на ринку електричної енергії та природного газу, затвердження методик (порядків) їх встановлення (формування, розрахунку);
7) зупинення рішення Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановлення заборони Кабінету Міністрів України призначати на посаду члена (членів) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".
Заходи забезпечення позову, які застосовує суд, не можуть зупиняти, унеможливлювати або в інший спосіб порушувати безперервність процесу призначення, підготовки і проведення виборів.
Зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.
Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.6 ст.154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Здійснивши системний аналіз як зазначеної вище заяви, так і ст.151 КАС України суд зазначає, що заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову поданої останньою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказа №33-о від 10.03.2020 р. «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби; стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу шляхом заборони Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби вчиняти дії щодо свого припинення, заборони іншим особам, зокрема голові комісії з припинення або ліквідатору, яким на момент подання цієї заяви є Короткова Ірина Миколаївна, вчиняти дії щодо припинення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, при цьому, суд зазначає, що диспозицією статті 151 КАС України, якою визначено види забезпечення позову не визначено, що позов ОСОБА_1 може бути забезпечено шляхом визначеним останньою в заяві про забезпечення позову, оскільки заборона Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби вчиняти дії щодо свого припинення, заборона іншим особам, зокрема голові комісії з припинення або ліквідатору, яким на момент подання цієї заяви є Короткова Ірина Миколаївна, вчиняти дії щодо припинення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби взагалі не підпадає під зміст ст.151 КАС України.
Водночас, суд зазначає, що заборона Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби вчиняти дії щодо свого припинення, заборона іншим особам, зокрема голові комісії з припинення або ліквідатору, яким на момент подання заяви ОСОБА_1 є Короткова Ірина Миколаївна, вчиняти дії щодо припинення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби належить до дискреційних повноважень відповідача.
Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.
Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.
Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.
Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до абзацу 3 пункту 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 №7, суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Суд також зазначає, що у справі «ПайнВеліДевелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» Європейський суд з прав людини постановив, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.
Так, відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Суд зазначає, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.
Водночас, положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції, в даному випадку, цього органу державної влади.
Суд також зазначає, що заявником не надано до суду будь-яких доказів наявності очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам останнього, неможливості чи ускладнення їх захисту без вжиття заходів забезпечення позову.
З огляду на зазначене вище, суд зазначає, що подана заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позовної заяви в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказа №33-о від 10.03.2020 р. «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби; стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу шляхом заборони Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби вчиняти дії щодо свого припинення, заборони іншим особам, зокрема голові комісії з припинення або ліквідатору, яким на момент подання цієї заяви є Короткова Ірина Миколаївна, вчиняти дії щодо припинення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби є такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150-157 КАС України, суд,-
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позовної заяви в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказа №33-о від 10.03.2020 р. «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податкового супроводження підприємств вирощування та переробки сільськогосподарської продукції управління податкового супроводження підприємств агропромислового комплексу та виробників підакцизної продукції Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби; стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу шляхом заборони Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби вчиняти дії щодо свого припинення, заборони іншим особам, зокрема голові комісії з припинення або ліквідатору, яким на момент подання цієї заяви є Короткова Ірина Миколаївна, вчиняти дії щодо припинення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, - відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення згідно ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова