Справа № 754/357/20
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/86/20
Справа №754/357/20
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2020 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Інспектора лейтенанта поліції Тимченка Антона Юрійовича 4 батальйону, 3 роти про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2020 року на адресу суду надійшли матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Інспектора лейтенанта поліції Тимченка Антона Юрійовича 4 батальйону, 3 роти, про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАК № 1942570 від 05.01.2020 року. Пред`явлений ОСОБА_1 адміністративний позов обґрунтований тим, що 13 січня 2020 року в районі вул.Київської,108 с.Залісся Київської області близько 22.43 год. її було зупинено працівниками поліції, один з яких повідомив, що номерний знак на її авто не освітлюється. Під час з`ясування даних обставин, було виявлено, що дійсно в процесі їзди перегоріла лампочка, що освітлює номерний знак авто. Пасажир, що їхав поряд вийшов з авто і переконавшись у даних обставинах повідомив позивачку про дану несправність. При цьому на вимогу Інспектора нею було пред`явлено посвідчення водія, однак в руки вона йому не надала, після чого Інспектор зауважив, що за таких обставин позивачці принципово буде виписаний штраф. В подальшому також позивачкою було пред`явлено свідоцтво про реєстрацію ТЗ, після чого Інспектор вимагав надати страховий поліс. Враховуючи, що вимоги Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Закону України «Про дорожній рух» не передбачають за даних обставин надання страхового полісу, оскільки дана подія не є ДТП та інспектором не складався протокол про адміністративне правопорушення, тому позивачка зазначила про це інспектору, однак не бажаючи сперечатись показала даний поліс зі своїх рук. На вимогу позивачки інспектор представився, як Гаркуша М.М. та пред`явив своє посвідчення, в подальшому, незважаючи на заперечення позивачки, що лампочка на номерному знаку перегоріла в процесі руху поліцейським відносно позивачки було складено постанову серії ЕАК № 1942570 від 05.01.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КпАП України, та відповідно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Відповідно до змісту постанови позивачка з`ясувала, постанову відносно неї складено Інспектором Тимченко А.Ю., який участі в огляді транспортного засобу та з`ясуванні обставин загалом не приймав. Вказану постанову ОСОБА_1 вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню судом з огляду на те, що при виїзді з м.Києва вона оглядала транспортний засіб та жодних несправностей не виявила, крім того з відеозапису на телефон вбачається, що номерний знак освітлюється, а доказів того, що він не освітлюється з відстані 20 метрів поліцейський не надав. При цьому Інспектор не провів передбачених процедур та дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи, а відтак позивачка змушена звертатись до суду із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою судді від 16.01.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі, а також постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Вказаною ухвалою надано сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив тощо.

Відповідно до ч.5, 8 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідачем (уповноваженою особою якій підпорядковується відповідач) відзиву чи заперечень по справі в обгрунтування своєї позиції у встановлений судом строк не надано, про розгляд судом даного провадження повідомлений належним чином, про що свідчить підпис уповноваженої особи від 22.01.2020 в копії листа, який зміститься в матеріалах справи

Суд повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 5 січня 2020 року Інспектором роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Києві Тимченко А.Ю., відносно позивачки було складено постанову серії ЕАК № 1942570 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КпАП України, та відповідно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн (а.с.8, 9).

Частиною шостою ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху заборонено керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що: неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

З вказаної постанови вбачається, що 05.01.2020 року о 22.44 годині, водій ОСОБА_1. керувала транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби.

Разом з тим, відповідно до п.31.5 ПДР, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 («ї»; «д» - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

Як вказано позивачкою в позові, на вимогу Інспектора поліції, вона разом з пасажиром замінила лампочку, що освітлює д.н.з., однак той в свою чергу дану обставину проігнорував та зазначив, що номер все рівно не освітлений належним чином та склав постанову.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В своєму позові позивач посилається на протиправність винесеної постанови, оскільки вона винесена з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав порушення відповідачем вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

При складанні протоколу та прийнятті постанови інспектором УПП повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Також, завданням працівників Національної поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст.2 Закону України «Про Національну поліцію»), а не виконувати лише тільки функцію карального органу, необхідно працювати на довіру громадян України.

Статтею ст.251 КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2015 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Верховний Суд України роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки, саме по собі викладення в описовій частині постанови суті адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач, будучи належним чином сповіщеним про розгляд даної справи судом, не скористався своїм правом та не надіслав суду відзив на позов, не надав будь-яких доказів на спростування доводів позивачки, викладених в поданій позовній заяві, та достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, в матеріалах справи такі підтвердження також відсутні, є в наявності лише постанова про вчинення правопорушення, що не дає підстав стверджувати про порушення позивачем правил дорожнього руху, а відтак суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки та скасування постанови ЕАК № 1942570 від 05.01.2020 року, винесеної роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Києві Тимченко А.Ю. за ч. 6 ст. 121 КУпАП щодо накладення на позивачку адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170,00 грн., із закриттям провадження у вказаній справі

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Законом України «Про Національну поліцію» ст.ст.121, 251, 283, 288 КпАП України, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Інспектора лейтенанта поліції Тимченка Антона Юрійовича 4 батальйону, 3 роти про визнання протиправними дій та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1942570 від 05.01.2020 року, складену відносно ОСОБА_1 ч.6 ст. 121 КпАП України в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн..

Провадження в адміністративній справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5) п.15 ч.1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя: