Справа № 280/1216/19
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 квітня 2020 року

Київ

справа №280/1216/19

адміністративне провадження №К/9901/10057/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,

суддів - Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податку ДПС

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року

та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року

у справі № 280/1216/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна"

до Головного управління державної казначейської служби України в м. Києві,

Офісу великих платників податків ДФС

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення бюджетного відшкодування,-

в с т а н о в и в :

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу великих платників податку ДПС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі № 280/1216/19.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону - Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.

Статтею 330 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, скаржнику необхідно сплатити за подання касаційної скарги судовий збір в сумі 11806.02 гривень.

Окрім того, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Скаржником у касаційній скарзі зазначено, що судами попередніх інстанцій не було враховано постанови Верховного Суду, в котрих викладено висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах.

Однак суд зазначає, що у випадку посилання скаржником на пункт 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, як на підставу касаційного оскарження, скаржнику необхідно зазначити конкретну норму, яку застосував суд апеляційної інстанції без врахування висновку щодо застосування цієї норми права у саме подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, з посиланням на конкретну постанову Верховного Суду, у якій такий висновок викладено.

Посилання скаржником на постанови Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №808/1333/15 та від 16 квітня 2019 року у справі №П/808/182/14, як на підтвердження неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм пов`язаних із стягненням пені, нарахованої на суму заборгованості з податку на додану вартість є неприйнятними з огляду на наступне.

Постановою Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі №П/808/182/14 скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року в частині стягнення з Державного бюджету України пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, нарахованої на суму заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 788 668,00 гривень по день погашення заборгованості та в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В решті постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2014 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року у справі №П/808/182/14 залишено без змін.

У справі №808/1333/15 з врахуванням обставин встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, права Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М.Кузьміна» на бюджетне відшкодування ПДВ у розмірі 777 821,00 грн., а також відсутності механізму реального відшкодування платнику податків узгодженої суми бюджетного відшкодування вказаного податку, Верховний Суд у постанові від 14 травня 2019 року дійшов до висновку, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є саме стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ у розмірі 777 821,00 грн.

Пунктом 17 постанови від 14 травня 2019 року у справі №808/1333/15 зазначено про те, що висновок судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А. М. Кузьміна» заборгованості з податку на додану вартість у сумі 777 821,00 грн є правильним.

Пунктом 18 цієї ж постанови зазначено, що з касаційної скарги вбачається, що контролюючий орган не погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції в повному обсязі, оскільки просить скасувати такі в повному обсязі, однак з судових рішень вбачається, що фактично у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України в розмірі 65 324,17 грн було відмовлено, а відтак доводи наведені контролюючим органом в касаційній скарзі в зазначеній частині є недоречними, суперечливими та не підлягають задоволенню.

Відтак правові норми щодо стягнення пені не були предметом правозастосування Верховним Судом, що зумовлює безпідставність посилання на ці рішення в частині спору щодо стягнення пені нарахованої на суму заборгованості з податку на додану вартість.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до частин 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, а саме: доплатити судовий збір в розмірі 11806.02 гривень на рахунок для зарахування сплати судового збору: отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102. рахунок отримувача: UA0026007 , . Код банку отримувача: 899998, Банк отримувача:Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходу бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)", та навести підстави, на яких подається касаційна скарга зазначивши конкретну норму, яку застосував суд апеляційної інстанції без врахування висновку щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, з посиланням на конкретну постанову Верховного Суду, у якій такий висновок викладено та навівши доводи, в яких підтверджується, що суд апеляційної інстанції застосував норми права зазначені податковим органом без врахування висновку щодо застосування цієї норми права, викладеного у постанові Верховного Суду, саме у подібних правовідносинах.

Керуючись статтями 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України Суд,-

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податку ДПС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі № 280/1216/19 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 5 днів з моменту закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що у разі невиконанні вимог цієї ухвали, касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р.Ф. Ханова

Судді І.А. Гончарова

І.Я.Олендер