Справа № 404/1524/20
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1524/20
Номер провадження 2-а/404/133/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Барахманської А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), до інспектора Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, молодшого лейтенанта поліції Лукомського Сергія Вікторовича (перший батальйон, третя рота) (місцезнаходження: вулиця Юрія Бутусова, 22б, місто Кропивницький, 25030), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в місті Кропивницький Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22-б) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАК № 2180714 від 01 березня 2020 року, і закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 01 березня 2020 року відносно позивача інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, молодшим лейтенантом поліції Лукомським Сергієм Вікторовичем складено постанову серії ЕАК № 2180714 від 01 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Вину у вчиненні адміністративного правопорушення позивач не визнає, а вказану постанову вважає такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 березня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції (а.с. 8-9).

Судове засідання, призначене на 31.03.2020 року відкладено за клопотанням відповідача.

Позивач через канцелярію Кіровського районного суду міста Кіровограда подав клопотання про проведення судового засідання без його участі.(а.с. 44).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 14, 58), причини неявки суду не повідомив.

Через канцелярію суду надано відзив № 203/20 від 20.03.2020 року (вх.. № 11415 від 20.03.2020 року) та докази на їх підтвердження (а.с. 16-39). В якому викладені заперечення щодо вимог позивача, оскільки як зазначено в відзиві, вони є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 13, 57), причини неявки суду не повідомив.

Зважаючи на те, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов`язковою, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, молодшим лейтенантом поліції Лукомським Сергієм Вікторовичем 01 березня 2020 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2180714 від 01.03.2020 року, в якій зазначено, що 01 березня 2020 року о 10 год. 13 хв. в місті Кропивницькому по вулиці Нахімова, 41, водій керував транспортним засобом CHEVROLET LACETTI NF державний номер НОМЕР_2 зі швидкістю 76 км/год в межах населеного пункту міста Кропивницкий, де дозволена швидкість руху 50 км/год. Прилад вимірювання TruCam LTI20/20 ТС000679, чим порушив пункт 12.4. Правил дорожнього руху- порушення швидкості режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.).

До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки, як викладено в позові, позивач не порушував Правил дорожнього руху, заявлені позивачем клопотання були залишені без розгляду, чим порушено його права на ознайомлення з доказами у справі та надання особистих пояснень.Також позивач вважає, що відповідачем порушено статтю 35 Закону України «Про національну поліцію», оскільки позивача не ознайомлено з доказами його вини. Крім цього позивач заначає, що в оскаржуваній постанові не заповнено пукнт 8 та не долучено жодного доказу правопорушення.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву. У викладених у відзиві запереченнях зазначено, що позивачем порушено Правила дорожнього руху та останній скористався своїми правами у повній мірі та на власний розсуд не надав будь-яких пояснень по суті справи та не заявляв будь-яких клопотань. Крім цього вказано, що можливість використання приладу TruCam LTI 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, листом Державного підприємства «Всеукраїнський науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», а також самою конструкцією приладу, отже твердження позивача щодо отримання доказів вини у вчиненні останнім адміністративного правопорушення не знаходять свого відображення (а.с. 16-39).

Вказані обставини також зафіксовано на відеозаписах які було додано до відзиву (а.с. 39).

Позивачем подана відповідь на відзив (вх.№ 12388 від 30.03.2020 року), в якій вказано, що відповідачем до відзиву на адміністративний позов не надано доказів належного уповноваження ОСОБА_2 на вчинення будь-яких процесуальних дій від імені відповідача, оскільки після 01 січня 2020 року преставництво інтересів органу державної влади чи органу місцевого самоврядування в суді може здійснювати лише адвокат.

Суд не погоджується з доводами позивача з огляду на таке.

За змістом частин третьої, четвертої статті 131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

За нормами статтей 55 та 57 Кодексу адміністративного судочинства України, а також статті 131-2 Конституції України, при розгляді справи в порядку загального позовного провадження представником фізичної особи може бути виключно адвокат. При цьому, Кодекс адміністративного судочинства України допускає участь у розгляді справи особи, яка не є адвокатом у справах, призначених до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Також слід зазначити, що в даному випадку йдеться не про представництво в суді, а підписання та подання до суду відзиву, в якому відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України викладені заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Водночас, відзив на адміністративний позов підписаний юрисконсультом сектору правового забезпечення Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Шафутою Василем Басельовичем, який відповідно до довіреності № 21805/41/3/01-2019, що дійсна до 31.12.2020 року, уповноважений Департаментом патрульної поліції до представництва інтересів його структурних підрозділів, територіальних (відокремлених) підрозділів (у тому числі Управління патрульної поліції в Кіровоградській області), інтереси посадових осіб Департаменту патрульної поліції, зокрема і представництво в судах.

Управління патрульної поліції у місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції є учасником даної справи, а саме: третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, і відповідно до частини другої статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України має права та обов`язки, визначені у статті 44 цього Кодексу. Тобто має право подавати докази; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Таким чином, суд розглядає справу з врахування відзиву на позов, який міститься в матеріалах справи та доказів, що надані на його підтвердження.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення зобов`язує орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Положеннями частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. При цьому, за частиною четвертою цієї статті суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 251, статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За частинами першою, другою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтями 73,74 Кодексу адміністративного судочинства України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 75, 76 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 3 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті повинна містити відомості, зокрема, про технічний запис, яким здійснено фото або відеозапис.

В оскаржуваній постанові зазначено, що до постанови додається відео з нагрудного бодікаму 78, а також в пункті шостому оскаржуваної постанови зазначено яким саме приладом проводилось вимірювання швидкості (TruCam LTI 20/20 ТС000679) (а.с. 5) Крім того, відповідачем до відзиву наданий диск з відеофіксацією правопорушення (а.с. 39).

Так, відповідно до частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до пункту 12.9. «б» Правил дорожнього руху, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (пункт 12.4 Правил дорожнього руху).

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (пункт 12.1 Правил дорожнього руху).

Пунктом 12.3 Правил дорожнього руху встановлено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Із пояснень позивача на відеофіксації правопорушення вбачається, що позивач визнає факт перевищення ним швидкості.

Також здійснюючи перевірку правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд повинен встановити, чи відповідають надані відповідачем докази критеріями належності, допустимості і достовірності.

Спірна постанова містить посилання на засіб вимірювальної техніки -ТС000679, яким зафіксовано правопорушення (а.с. 5).

Лазерний вимірювач швидкості TRUCAM LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений типу засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TRUCAM», який зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ3197-12 (а.с. 29).

Згідно даних свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки від 19 грудня 2020 року за номером № 22-01/17858, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метеорології, сертифікації та захисту прав споживачів», (чинне до 19 грудня 2020 року), лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TRUCAM LTI 20/20 № ТС 000679 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювання швидкості від 2км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка вимірювання швидкості в ручному та автоматичному режимах: +- 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; +- 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год (а.с. 30).

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TRUCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявність виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року за номером № 04/02/03-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних (а.с. 33).

Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Отже у відповідності до сертифікату, свідоцтва про повірку та відповідно до положень Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», прилад TruCAM LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки.

Відповідачем надано до суду копії: свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17858 на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TRUCAM LTI 20/20 № ТС 000679 (чинне до 19 грудня 2020 року) (а.с. 30), сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-2903-2012 від 29 серпня 2012 року (а.с. 29), експертний висновок (а.с. 33). Лазерний вимірювач TRUCAM LTI 20/20 відповідає вимогам експлуатаційних документів (а.с. 31-32).

Таким чином, судом не встановлено, а позивачем не доведено наявність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАК № 2180714 від 01 березня 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення; статтями 72, 73, 74, 75, 76 ,77 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАК № 2180714 від 01 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), до інспектора Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, молодшого лейтенанта поліції Лукомського Сергія Вікторовича (перший батальйон, третя рота) (місцезнаходження: вулиця Юрія Бутусова, 22б, місто Кропивницький, 25030), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в місті Кропивницький Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22-б) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 09.04.2020 року.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда