Справа № 160/1404/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року Справа № 160/1404/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
05.02.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати акт перевірки №79 від 07.06.2011 року щодо виключення із розрахунку пенсії заробітної плати за період січень, травень, листопад 1987 року та з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року, лютий 1993 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням заробітної плати за період січень, травень, листопад 1987 року та з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року, лютий 1993 року;
- визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до стажу державної служби на пільгових умовах періоду проходження служби в зоні проведення антитерористичної операції в період 11.10.2014 року по 05.01.2015 року та з 17.01.2015 року по 15.09.2015 року ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу державної служби на пільгових умовах (один місяць стажу зараховується за три, тобто у трикратному розмірі) період проходження служби в зоні проведення антитерористичної операції в період з 11.10.2014 року по 05.01.2015 року та з 17.01.2015 року по 15.09.2015 року ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовної заяви зазначається, що відповідач при проведенні перевірки наданих позивачем довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 28.12.2010р. №577, №578 та №579, виданих Відділом освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, дійшов хибного висновку про те, що наявні в особових рахунках, наданих до перевірки, за січень, травень, листопад 1987 року та за період з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року і за лютий 1993 року підчищення та дописування сум заробітної плати іншими чорнилами свідчать про неналежність складених на підставі цих особових рахунків довідок, оскільки, як зазначив Відділ освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області у запереченнях на акт проведеної відповідачем перевірки, такі підчищення та дописування сум заробітної плати іншими чорнилами мали місце не лише в особових рахунках позивача, а і в особових рахунках інших працівників, при цьому чітко сформульованих правил ведення бухгалтерського обліку до 1993 року не було. Крім того, позивач зауважує, що він не повинен позбавлятися свого права на нарахування пенсії згідно з наданими довідками через неможливість проведення звірки на відповідність сум заробітної плати з первинними документами, оскільки це сталося не з вини позивача, а тому останній не може нести негативні наслідки через ненадання роботодавцем необхідних документів на підтвердження виданих ним довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, при цьому ні Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005р. №22-1, ні будь-яким іншим нормативно-правовим документом не визначено вичерпного переліку тих первинних документів, якими повинна підтверджуватися довідка про заробітну плату для обчислення пенсії. За таких обставин, позивач просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням заробітної плати за період січень, травень, листопад 1987 року та з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року, лютий 1993 року на підставі наданих ним довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 28.12.2010р. №577, №578 та №579 відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV. Крім того, позивач зазначає, що він був призваний за частковою мобілізацією з 31.07.2014р. по 15.09.2015р. та безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичній операції Донецької та Луганської областей в період з 11.10.2014р. по 05.01.2015р. та в період з 17.01.2015р. по 15.09.2015р., тому відповідно до статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) має право на зарахування до стажу державної служби періоду перебування його на службі в АТО з 11.10.2014р. по 05.01.2015р. та з 17.01.2015р. по 15.09.2015р. у трикратному розмірі. Однак, відповідач, в порушення чинного законодавства зарахував цей період в одинарному розмірі, чим припустився протиправної бездіяльності. Таким чином, позовні вимоги, на думку ОСОБА_1 , підлягають задоволенню у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року вказана позовна заява залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: - уточненої позовної заяви, в якій уточнити зміст позовних вимог відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.5 КАС України, а також копій цієї позовної заяви відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, згідно з вимогами ч.1 ст.161 КАС України; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням причин його пропуску та наданням доказів на підтвердження їх поважності.
На виконання ухвали суду від 10.02.2020р. позивачем 02.03.2020р. усунуті означені недоліки позовної заяви та, зокрема, подано уточнену позовну заяву та заяву про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акта перевірки №79 від 07.06.2011 року щодо виключення із розрахунку пенсії заробітної плати за період січень, травень, листопад 1987 року та з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року, лютий 1993 року, а також в частині щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням заробітної плати за період січень, травень, листопад 1987 року та з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року, лютий 1993 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження в адміністративній справі №160/1404/20, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами з 26.03.2020 року, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Крім того, вказаною ухвалою суду відмовлено у задоволенні висловленого у позовній заяві клопотання позивача про залучення до участі у справі Відділу освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, та витребувано у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області завірену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).
03 квітня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що за результатами проведеної пенсійним органом перевірки наданих позивачем довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 28.12.2010р. №577, №578 та №579, виданих Відділом освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, з`ясовано, що в особових рахунках, наданих до перевірки за січень, травень, листопад 1987 року та за період з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року і за лютий 1993 року мають місце підчищення та дописування сум іншими чорнилами; за ці роки відсутні коди видів оплати праці, у зв`язку із чим немає можливості перевірити що це були за виплати (можливо мали місце разові виплати, або матеріальна допомога, які не враховуються на пенсію); накази на зазначені суми відсутні; документи на підвищення заробітної плати та доплату різниці теж відсутні, тому в складеному за результатами проведеної перевірки акті №79 від 07.06.2011 року зроблено висновок, що надані ОСОБА_1 довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 28.12.2010р. №577, №578 та №579 слід вважати вірними частково; виправлені, підчищені та дописані суми не мають підстав для зарахування до заробітної плати працівника для призначення пенсії, оскільки до перевірки не було надано накази Відділу освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області на преміювання, на сумісництво, на підвищення заробітної плати; також на перевірку не було надано коди видів оплат, без яких неможливо з`ясувати що це були за виплати та чи нараховувалися на них страхові внески, і чи враховуються вони для призначення пенсії. Враховуючи наведене, здійснити обчислення пенсії позивача з урахуванням його заробітної плати за період січень, травень, листопад 1987 року та з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року, лютий 1993 року видається неможливим через неможливість перевірки довідок про заробітну плату та їх підтвердження первинними документами. На підставі вищевикладеного та оскільки обов`язковою і єдиною умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, відповідач вважає, що його дії є правомірними та такими, що повністю відповідають вимогам чинного законодавства, а позовні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог в частині відносно зарахування до стажу державної служби позивача періоду перебування його на службі в АТО з 11.10.2014р. по 05.01.2015р. та з 17.01.2015р. по 15.09.2015р. у трикратному розмірі відповідач зазначав, що вказаний період перебування позивача на службі в АТО не відноситься до бойових дій, оскільки статтею 57 Закону №1788-ХІІ передбачено, що лише час військової служби у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується у потрійному розмірі, отже, правові підстави для задоволення цієї частини позовних вимог, на думку відповідача, також відсутні.
Крім того, 03.04.2020р. на виконання вимог ухвали суду від 10.03.2020р. разом з відзивом на позовну заяву відповідачем надано копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2020р. у задоволені заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено у повному обсязі, а позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування акта перевірки №79 від 07.06.2011 року щодо виключення із розрахунку пенсії заробітної плати за період січень, травень, листопад 1987 року та з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року, лютий 1993 року, а також в частині щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за період з 14.02.2011р. по 30.07.2019р. включно здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням заробітної плати за період січень, травень, листопад 1987 року та з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року, лютий 1993 року - залишено без розгляду.
Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги ОСОБА_1 в частині щодо:
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 31.07.2019р. перерахунок та виплату пенсії позивачеві з урахуванням заробітної плати за період січень, травень, листопад 1987 року та з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року, лютий 1993 року;
- визнання неправомірною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до стажу державної служби на пільгових умовах періоду проходження служби в зоні проведення антитерористичної операції в період 11.10.2014 року по 05.01.2015 року та з 17.01.2015 року по 15.09.2015 року ОСОБА_1 ;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу державної служби на пільгових умовах (один місяць стажу зараховується за три, тобто у трикратному розмірі) період проходження служби в зоні проведення антитерористичної операції в період з 11.10.2014 року по 05.01.2015 року та з 17.01.2015 року по 15.09.2015 року ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.2 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 263 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, з 14.02.2011р. ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», але в подальшому припинено її виплату через продовження позивачем роботи за спеціальністю, що дає право на пенсію за вислугу років.
При цьому під час первинного звернення позивача щодо призначення пенсії за вислугу років для її розрахунку останнім надано довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 28.12.2010р. №577, №578 та №579, видані Відділом освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області.
Пенсійним органом у червні 2011 року проведено перевірку наданих позивачем довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 28.12.2010р. №577, №578 та №579, виданих Відділом освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, за результатами якої складено акті №79 від 07.06.2011 року, відповідно до якого в ході перевірки з`ясовано, що в особових рахунках, наданих до перевірки, за січень, травень, листопад 1987 року та за період з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року і за лютий 1993 року мають місце підчищення та дописування сум іншими чорнилами; за ці роки відсутні коди видів оплати праці, у зв`язку із чим немає можливості перевірити що це були за виплати (можливо мали місце разові виплати, або матеріальна допомога, які не враховуються на пенсію); накази на зазначені суми відсутні; документи на підвищення заробітної плати та доплату різниці теж відсутні, тому в акті №79 від 07.06.2011 року зроблено висновок, що надані ОСОБА_1 довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 28.12.2010р. №577, №578 та №579 слід вважати вірними частково; виправлені, підчищені та дописані суми не мають підстав для зарахування до заробітної плати працівника для призначення пенсії, оскільки до перевірки не було надано накази Відділу освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області на преміювання, на сумісництво, на підвищення заробітної плати; також на перевірку не було надано коди видів оплат, без яких неможливо з`ясувати що це були за виплати та чи нараховувалися на них страхові внески, і чи враховуються вони для призначення пенсії, тому за періоди, в яких є виправлення сум, або суми заробітної плати дописані іншими чорнилами, та відсутні накази про виплату зазначених сум слід видати нові довідки для призначення пенсії.
Не погодившись з актом перевірки №79 від 07.06.2011 року, Відділ освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області направив на нього заперечення від 20.06.2011р., в яких зазначив, що відносно зауважень пенсійного органу про те, що в особових рахунках, наданих до перевірки, за січень, травень, листопад 1987 року та за період з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року і за лютий 1993 року мають місце підчищення та дописування сум іншими чорнилами, слід зазначити, що не лише в особовому рахунку ОСОБА_1 присутні такі підчищення, дописування та зміна чорнил, а і в усіх особових рахунках інших працівників відділу освіти, так як бухгалтерський облік до 1993 року в відділу освіти вівся в писемній, а не в автоматизованій формі і не було чітко сформульованих правил оформлення документів по заробітній платі; щодо зауваження стосовно відсутності кодів видів оплати праці, відділом освіти відправлено запит до ГУОН стосовно надання розшифровки кодів оплат за період 1987-1993р.р. (вих.№534 від 16.06.2011р.); відсутність розшифровки у відділі освіти пояснюється тим, що даний документ не є документом з чітко визначеним терміном архівного зберігання; щодо зауважень стосовно відсутності наказів на разові виплати та наказів на підвищення заробітної плати у відділі освіти, бухгалтером ОСОБА_2 було опрацьовано книги наказів по Спеціальній школі для дітей з вадами розумового розвитку та по відділу освіти за період 1987-1993рр. і таких наказів на ОСОБА_1 не виявлено. Відділом освіти відправлено запит до ГУОН стосовно надання інформації про підвищення заробітної плати для працівників відділів освіти за 1987 1993 рр. (вих. №534 від 16.06.2011р.). Також зазначено, що відділ освіти вважає, що довідки про заробітну плату ОСОБА_1 від 28.12.2010р. №577, №578, №579 необхідно не частково, а повністю вважати достовірними і не погоджується з тим, що треба надавати нові довідки про заробітну плату для призначення пенсії, враховуючи лише основну заробітну плату ОСОБА_1 .
При цьому матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 не містять відомостей про надання в подальшому або Відділом освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, або самим позивачем до пенсійного органу додаткових документів, про витребування яких йдеться у вищевказаних запереченнях від 20.06.2011р., а також витребуваних відповідачем оновлених довідок про заробітну плату для обчислення пенсії позивача.
За таких обставин та з урахуванням висновків акта перевірки №79 від 07.06.2011 року, під час призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у 2011 році пенсійним органом не враховано заробітну плату позивача за січень, травень, листопад 1987 року та за період з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року і за лютий 1993 року.
Судом також встановлено, що в подальшому 02.07.2019р. ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу з заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.
На підставі заяви ОСОБА_1 від 02.07.2019р. позивачеві призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Водночас, враховуючи висновки акта перевірки №79 від 07.06.2011 року, відповідач при призначенні позивачеві у липні 2019 року пенсії за віком також не врахував при її розрахунку заробітну плату ОСОБА_1 за січень, травень, листопад 1987 року та за період з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року і за лютий 1993 року.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи по суті позовні вимоги в частині щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 31.07.2019р. перерахунок та виплату пенсії позивачеві з урахуванням заробітної плати за період січень, травень, листопад 1987 року та з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року, лютий 1993 року, суд зважає на таке.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Статтею 40 Закону №1058-IV встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.
Так, ч.1 ст.40 Закону №1058-IV визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005р. №22-1 (далі Порядок №22-1).
Приписами абз.2 п.п.3 п.4.2 Порядку №22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно з абз.1 та 2 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Відповідно до п.2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
Тобто, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату, зокрема, відповідно до відомостей, що містяться у розрахунковому листі працівника, за відповідний період.
Відповідно, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Іншого чинним законодавством не передбачено.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України у постановах від 17 березня 2015 року у справі №21-11а15, від 15 грудня 2015 року у справі №2-а/576/29/14, Верховним Судом у постановах від 13 лютого 2018 року у справі №358/1179/17, від 10 липня 2018 року у справі №539/2061/17 та від 18 жовтня 2018 року у справі №539/758/15-а.
Згідно з ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як зазначалося вище, з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 слідує, що останнім для обчислення пенсії надано довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 28.12.2010р. №577, №578 та №579, видані Відділом освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області.
При цьому у вказаних довідках, в порушення вимог абз.1 та 2 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 не зазначено місцезнаходження первинних документів, на підставі яких їх видано, та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідок первинним документам.
Крім того, пенсійний орган здійснив перевірку вищевказаних довідок та встановив, що в особових рахунках, наданих до перевірки, за січень, травень, листопад 1987 року та за період з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року і за лютий 1993 року мають місце підчищення та дописування сум іншими чорнилами; за ці роки відсутні коди видів оплати праці, у зв`язку із чим немає можливості перевірити що це були за виплати (можливо мали місце разові виплати, або матеріальна допомога, які не враховуються на пенсію); накази на зазначені суми відсутні; документи на підвищення заробітної плати та доплату різниці теж відсутні.
Надаючи заперечення на акт перевірки пенсійного органу, Відділ освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області фактично визнав та не заперечував наявність у вищевказаних особових рахунках підчищень та дописувань сум іншими чорнилами і пояснив їх наявністю таких самих підчищень, дописувань та змін чорнил і в усіх особових рахунках інших працівників відділу освіти, а також тим, що бухгалтерський облік до 1993 року в відділі освіти вівся в писемній, а не в автоматизованій формі і не було чітко сформульованих правил оформлення документів по заробітній платі.
Також Відділ освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області не заперечував щодо дійсної відсутності кодів видів оплати праці та наказів на зазначені суми, а також документів на підвищення заробітної плати та доплату різниці, і зазначав, що звернувся з відповідними запитами до ГУОН стосовно надання розшифровки кодів оплат за період 1987-1993р.р. і стосовно надання інформації про підвищення заробітної плати для працівників відділів освіти за 1987-1993р.р., оскільки накази на разові виплати та накази на підвищення заробітної плати у відділі освіти, згідно з відомостями книги наказів по Спеціальній школі для дітей з вадами розумового розвитку та по відділу освіти за період 1987-1993рр., щодо ОСОБА_1 не виявлено.
Разом з тим, з 2011 року та станом по теперішній час ні Відділом освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, ні позивачем жодних додаткових документів, в тому числі і тих, про направлення запитів на одержання яких зазначено у запереченнях на акт перевірки пенсійного органу, надано не було.
За наведених обставин, зазначені в довідках про заробітну плату для обчислення пенсії від 28.12.2010р. №577, №578 та №579, виданих Відділом освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, відомості про заробітну плату позивача за січень, травень, листопад 1987 року та за період з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року і за лютий 1993 року, непідтверджені належними первинними розрахунковими документами (відомостями), як-то виписками з особових рахунків, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку Відділом освіти виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, де працював позивач, тому достеменно встановити чи дійсно позивачеві нараховані і виплачені вказані у довідці суми видається неможливим, що, у свою чергу, виключає можливість обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за січень, травень, листопад 1987 року та за період з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року і за лютий 1993 року на підставі довідок від 28.12.2010р. №577, №578 та №579.
Таким чином, правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 31.07.2019р. перерахунок та виплату пенсії позивачеві з урахуванням заробітної плати за період січень, травень, листопад 1987 року та з серпня по грудень 1991 року, з січня по грудень 1992 року, лютий 1993 року відсутні, отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.
Щодо іншої частини позовних вимог про визнання неправомірною бездіяльності відповідача щодо не зарахування до стажу державної служби позивача на пільгових умовах періоду проходження ним служби в зоні проведення антитерористичної операції з 11.10.2014 року по 05.01.2015 року та з 17.01.2015 року по 15.09.2015 року, а також щодо зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби позивача на пільгових умовах (один місяць стажу зараховується за три, тобто у трикратному розмірі) період проходження служби в зоні проведення антитерористичної операції з 11.10.2014 року по 05.01.2015 року та з 17.01.2015 року по 15.09.2015 року, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус ветерана війни - учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням від 05 червня 2015 року серії НОМЕР_2 , копія якого міститься в матеріалах справи.
Так, позивач був призваний за частковою мобілізацією з 31.07.2014р. по 15.09.2015р.
Згідно з довідкою Військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 15.09.2015р. №2501, ОСОБА_1 в період з 11.10.2014р. по 05.01.2015р. та в період з 17.01.2015р. по 15.09.2015р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичній операції Донецької та Луганської областей на підставі розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 від 07.10.2014р. №3/279.
При цьому відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 , копія якої мститься в матеріалах пенсійної справи, позивач, зокрема, з лютого 2012 року по 31.10.2018р. працював на посаді вчителя трудового навчання в Комунальному закладі освіти Жовтоводської спеціальної загальноосвітньої школи і саме під час роботи на вказаній посаді ОСОБА_1 було призвано за частковою мобілізацією з 31.07.2014р. по 15.09.2015р.
Разом з цим, суд звертає увагу на те, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 , останній протягом всієї своєї трудової діяльності присягу державного службовця не приймав (відповідні записи відсутні у трудовій книжці). Матеріали пенсійної справи також не містять жодних відомостей про наявність у позивача статусу державного службовця. Таких доказів не надано і позивачем до позовної заяви.
Так, відповідно до ч.ч.3,5 ст.36 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VІІІ підписаний текст Присяги державного службовця є складовою особової справи державного службовця. Про складення Присяги державного службовця робиться запис у трудовій книжці державного службовця. Особа, яка вперше займає посаду державної служби, набуває статусу державного службовця з дня складення Присяги державного службовця. Аналогічні положення щодо необхідності прийняття державним службовцем присяги, запис про що заноситься до трудової книжки, містилися і в ст.17 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-ХІІ.
Як зазначалося вище, з 14.02.2011р. позивачеві призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
02.07.2019р. ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу з заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.
Відомості про наявність у позивача стажу державної служби матеріали пенсійної справи не містять.
07.12.2019р. позивач звернувся на «Урядову гарячу лінію» з приводу зарахування до стажу державної служби періоду перебування його на службі в АТО з 11.10.2014р. по 05.01.2015р. та з 17.01.2015р. по 15.09.2015р. у трикратному розмірі відповідно до статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ).
На вказане звернення ОСОБА_1 отримав відповідь ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 20.12.2019р. №7782/С-06, якою відповідач відмовив позивачеві у зарахуванні до страхового стажу періоду перебування його на службі в АТО з 11.10.2014р. по 05.01.2015р. та з 17.01.2015р. по 15.09.2015р. у трикратному розмірі з посиланням на те, що до Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994р. №63, період проведення бойових дій під час антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей не внесено, тому правові підстави для зарахування вищевказаного періоду до страхового стажу у трикратному розмірі відсутні.
Не погодившись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цими позовними вимогами.
Дослідивши спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 Закону України 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закону № 2232-XII) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі - Порядок №413).
Відповідно до пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Пунктом 4 Порядку №413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).
При цьому основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом №2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статті 1-2 цього Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до статті 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 57 Закону №1788-ХІІ передбачено, що пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
За правилами приписів пункту 2.3 розділу 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 (далі - Положення № 530), час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
У справі, яка розглядається судом встановлено, що ОСОБА_1 не є держаним службовцем та не має стажу державної служби, а, отже, доводи позивача про необхідність зарахування періоду його перебування на службі в АТО у трикратному розмірі саме до стажу державної служби є безпідставними.
Крім того, відмова ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, викладена у листі від 20.12.2019р. №7782/С-06, також стосувалася зарахування вищевказаного періоду перебування позивача на службі в АТО саме до страхового стажу.
До того ж, у відзиві на позовну заяву відповідач також зазначає про зарахування цього періоду саме до страхового стажу, а не до стажу державної служби позивача.
При цьому, судом також встановлено, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі в АТО в період з 11.10.2014р. по 05.01.2015р. та з 17.01.2015р. по 15.09.2015р.
За таких обставин, на думку суду, наявні правові підстави для зарахування відповідачем саме до страхового стажу позивача періоду перебування на службі в АТО з 11.10.2014р. по 05.01.2015р. та з 17.01.2015р. по 15.09.2015р. у трикратному розмірі.
Таким чином, відмова відповідача у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду перебування його на службі в АТО з 11.10.2014р. по 05.01.2015р. та з 17.01.2015р. по 15.09.2015р. у трикратному розмірі, викладена у листі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 20.12.2019р. №7782/С-06, є протиправною.
Встановлені обставини беззаперечно свідчать про те, що у даному випадку права позивача порушено саме протиправною відмовою відповідача, викладеною у листі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 20.12.2019р. №7782/С-06, щодо зарахування саме до страхового стажу позивача періоду перебування його на службі в АТО з 11.10.2014р. по 05.01.2015р. та з 17.01.2015р. по 15.09.2015р. у трикратному розмірі, а не бездіяльністю цього суб`єкта владних повноважень, як на то вказує позивач, прохаючи суд у своїх позовних вимогах визнати протиправною саме бездіяльність відповідача щодо не зарахування до стажу державної служби позивача на пільгових умовах періоду проходження ним служби в зоні проведення антитерористичної операції з 11.10.2014 року по 05.01.2015 року та з 17.01.2015 року по 15.09.2015 року, оскільки суб`єктом владних повноважень в цьому випадку вчинено активні дії щодо розгляду звернення ОСОБА_1 відносно вищевказаного питання та прийняте відповідне рішення за результатами його розгляду, яким і порушено права позивача, в той час, як бездіяльність виявляється у відсутності будь-яких дій та рішень з боку суб`єкта владних повноважень (ухиленні від вчинення дій та прийнятті рішень) зі спірного питання.
При цьому частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зважаючи на наведене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною відмову відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період перебування його на службі в АТО з 11.10.2014р. по 05.01.2015р. та з 17.01.2015р. по 15.09.2015р. у трикратному розмірі, викладену у листі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 20.12.2019р. №7782/С-06, оскільки саме цією відмовою відповідача і порушено право позивача, а також, з метою відновлення порушеного права позивача та гарантування його ефективного захисту, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити частково похідну вимогу ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача на пільгових умовах - один місяць служби за три період проходження служби в зоні проведення антитерористичної операції з 11.10.2014 року по 05.01.2015 року та з 17.01.2015 року по 15.09.2015 року, так як саме до цього стажу підлягає зарахування вищевказаний період, а не до стажу державної служби, як помилково зазначав позивач, і саме такий спосіб є належним способом захисту порушеного права.
Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позивач відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат у даному випадку відсутні.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 09.04.2020 року.

Суддя О.М. Турова