Справа № 520/11393/19
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 р. Справа № 520/11393/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В.) по справі № 520/11393/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління міграційної служби України в особі Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- зобов`язати Головне управління міграційної служби України в особі Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області оформити та видати їй паспорт зразка 1994 р. у вигляді паспортної книжечки у зв`язку зі зміною прізвища.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 р. позов задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Дергачівського районного відділу повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки форма якого затверджена постановою ВРУ № 2503 від 26.06.1992, у зв`язку зі зміною прізвища, з урахуванням висновків суду по даній справі.

У задоволенні решти позову - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління міграційної служби України в особі Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Позивач, не погоджуючись з судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог зазначає, що рішення суду першої інстанції, в частині обраного судом способу захисту, не відновлює її порушені права, оскільки на неодноразові звернення ОСОБА_1 до відповідача з заявами про видачу паспорта у формі книжечки, їй було відмовлено з підстав не надання рішення суду про зобов`язаня відповідача видати паспорт. Суд, зобов`язуючи відповідача повторно розглянути її заяву, безпідставно послався на дискреційні повноваження. Просить суд апеляційної інстанції прийняти рішення про зобов`язання відповідача видати паспорт у формі книжечки.

Головне управління міграційної служби України в особі Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі - відповідач) не надало відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 08.08.2019 ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , обравши прізвище - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с. 9).

29.08.2019 у зв`язку зі зміною прізвища позивач звернулася до відповідача з заявою про оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки.

29.08.2019 Дергачівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області за результатами розгляду заяви листом повідомив позивача про відсутність законних підстав для оформлення та видачі їй паспорта у формі книжечки.

Зазначив, що відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 398 «Про внесення зміни до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302» (набрала чинність 07.06.2019), Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. (а.с. 10).

18.10.2019 позивач повторно звернулася до відповідача з заявою про видачу/заміну паспорта, до якої додала паспорт, дві фотокартки, копію свідоцтва про шлюб (а.с. 11).

Проте, відповідачем повернуто заяву без розгляду, пославшись, що заяви, які надходять поштою не розглядаються. Також зазначив, що позивач має право особисто звернутися з даного питання згідно п. 3 Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС від 06.06.2019 № 456, та подати за зареєстрованим місцем проживання, зокрема, відповідне рішення суду, що набрало законної сили, про що листом без дати повідомлено позивача. (а.с. 14).

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача у видачі паспорта у формі книжечки, звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання паспорта у формі книжечки. Проте, з урахування дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень, суд виходив з того, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву .

Колегія суддів не погоджується з висновками суду в частині обраного судом способу захисту прав позивача з наступних підстав.

Частиною 1 статті 21 Закону № 5492-VI визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Відповідно до пункту 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII (далі - Положення №2503-XII) бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Колегія суддів зазначає, що право позивача на отримання паспорту громадянина України у формі книжечки передбачено Постановою № 2503-ХІІ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 року № 398 "Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302" (далі - Постанова № 398), до Постанови № 302 внесено зміни, якими передбачається, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України" від 06.06.2016 року № 456 відповідно до абзацу 5 пункту 3 Постанови № 302, Постанови № 398 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - Порядок № 456).

Згідно пункту 1 Порядку № 456 Тимчасовий порядок, розроблений відповідно до Постанови № 302, Постанови № 398, Положення № 2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 23 лютого 2007 року № 719-V), визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.

Саме на вказаний Порядок № 456 посилався відповідач у відповіді на заяву позивача від 29.08.2019 року про оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки, зазначивши при цьому, що за відсутності відповідного рішення суду, у територіального підрозділу відсутні правові підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.

При цьому, суд звертає увагу, що положення Порядок № 456 застосовуються тих осіб, щодо яких вже прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Однак, а ні позивачем, а ні відповідачем, не надано суду жодних підтверджень існування такого рішення суду про зобов`язання ДМС оформити та видати позивачу паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Колегія суддів наголошує, якщо особа не зверталась до суду, це не свідчить про відсутність у неї права на оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 р.

Згідно п. 3 Постанови № 2503-ХІІ бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про зупинення дії постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 № 185" від 12.06.2013 № 415 відновлено дію постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України" від 04.06.1994 № 353, якою затверджено зразок бланка паспорта громадянина України (у вигляді паспортної книжечки).

Згідно з п.13 Постанови № 2503-ХІІ визначено, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; - свідоцтво про народження; - дві фотокартки розміром 35х45 мм; - у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

При цьому, суд наголошує, що положення п.13 Постанови № 2503-ХІІ не містять вимоги про обов`язок надання відповідного рішення суду щодо оформлення паспорта у формі книжечки.

На виконання вказаної постанови Міністерством внутрішніх справ України виданий наказ від 13.04.2012 №320 "Про затвердження Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України", який встановлював форму заяви про видачу паспорта та перелік документів, які необхідно подати, однак вказаний наказ втратив чинність 01.03.2018.

Разом з цим, втрата чинності наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 №320, на переконання суду, не позбавляє права особи звернутися до відповідних органів Державної міграційної служби України із заявою про отримання паспорту громадянина України у формі книжечки, передбаченого Постановою № 2503-ХІІ, в іншому випадку це б суперечило принципу верховенству права.

Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку з відмовою в оформленні та видачі паспорта громадянина України у вигляді (формі) паспортної книжечки.

Як вбачається зі змісту поданої позивачем заяви, остання просила видати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ, до якої були додані копії паспорта та свідоцтва про шлюб. Натомість, суб`єктом владних повноважень не вирішено питання щодо видачі паспорта громадянина України (вперше), як того вимагає чинне законодавство.

Беручи до уваги суб`єктний склад спірних правовідносин, зміст позовних вимог та підстави позову (зокрема, що чинне законодавство (як-от Положення про паспорт) дозволяє отримати паспорт громадянина України у тому вигляді, як того просить позивачка), та наведене правове регулювання правовідносин, з яких виник цей спір, є достатні підстави вважати, що ця справа відповідає ознакам зразкової справи №806/3265/17 (провадження №Пз/9901/2/18), у якій Велика Палата Верховного Суду висловила правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії.

Вирішуючи спір (у справі №806/3265/17) по суті, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що норми Закону №5492-VI, на відміну від норм Положення про паспорт (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, імені та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій. Велика Палата Верховного Суду вважає, що це є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Такий підхід не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом"), не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція).

Велика Палата Верховного Суду наголошувала на тому, що законодавець, прийнявши Закон України від 14 липня 2016 року №1474-VIII, яким внесено зміни до Закону №5492-VI, не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими та виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України, та не допускати жодної дискримінації залежно від часу виникнення правовідносин з отримання паспорта громадянина України.

Будь-яке обмеження прав і свобод особи, за змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року, повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

Відповідно до ч.3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З огляду на наведене, зважаючи на висновки Великої Палати Верховного Суду, а також на спосіб захисту, який визначив цей суд, коли ухвалював постанову від 19 вересня 2018 року у зразковій справі №806/3265/17, є підстави для того, щоб прийняти до уваги доводи позивачки щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, способу захисту та, відповідно, невірних висновків у вирішенні спірних правовідносин у справі, судове рішення в якій є предметом апеляційного перегляду.

Колегія суддів дійшла висновку, що за встановлених обставин цієї справи та правового регулювання відносин, з яких виник цей спір, а також з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі №806/3265/17, вимоги позивача слід задовольнити та зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Харківській області в особі Дергачівського районного відділу Державної міграційної служби України у м. Харкові оформити та видати ОСОБА_4 паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення , він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1204,50 грн., що підтверджується квитанцією № 5 від 20.01.2020 .

Проте, відповідно до п.п1,2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги по даній справі сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1152,60 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що витрати зі сплати судового збору в сумі 1152,60 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління міграційної служби України в особі Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 по справі № 520/11393/19 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Харківській області в особі Дергачівського районного відділу Державної міграційної служби України у м. Харкові оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління міграційної служби України в особі Дергачівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова