Справа № 460/632/20
Суддя: Гудима Н.С.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2020 року м. Рівне №460/632/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудими Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку та зобов`язання нараховувати з 01.12.2019 збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% без переведення пенсії на умови обрахунку, що визначені ч.2 ст.27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером та має статус учасника ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії. Повідомив, що 04.12.2019 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку, однак листом від 03.01.2020 йому було відмовлено у такому перерахунку. Вказав, що аналіз змісту ч.2ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" дозволяє прийти до висновку, що обмеження у застосуванні пільгового обчислення стажу роботи стосується саме "призначення" пенсії, а не інших випадків і таке обмеження пов`язане з призначенням особі пенсії на умовах ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". За таких обставин, просив позов задовольнити та у судовому порядку зобов`язати відповідача провести перерахунок і виплату пенсії.

Ухвалою суду від 10.02.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

03.03.2020 на адресу суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, у якому позовні вимоги відповідач не визнав (а.с.17-19). На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що 11.10.2017 у відповідній частині набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148, згідно з п.2 п.п.3 розділу І якого норму ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" доповнено словами і цифрами "у разі призначення пенсії на умовах ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Пояснив, що пенсія позивачу призначена на підставі ч.1 ст.27 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за перерахунком він звернувся після набрання чинності змінами, внесеними до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а отже підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі його заяви немає. Вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, діяв правомірно та обґрунтовано, а тому у задоволенні позову просив відмовити повністю.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2), що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_1 від 09.11.1994 (а.с.4).

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за віком, обраховану відповідно до ч.1 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.5).

04.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про проведення з 01.12.2019 перерахунку призначеної йому пенсії, а саме: доплати за понаднормовий стаж, з урахуванням ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 % заробітку. При цьому, зазначив, що не бажає змінювати умови свого пенсійного забезпечення, а лише прагне змінити порядок нарахування доплати по пенсії за понаднормовий стаж (а.с.6).

03.01.2020 листом №Ч-5394/07.1-59 у відповідь на заяву позивача, ГУ ПФУ в Рівненській області повідомило, що підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відсутні. Додатково зазначив, що розмір доплати за понаднормовий стаж визначається відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказав, що у разі проведення перерахунку пенсії на умовах ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розмір пенсії позивача зменшиться, а тому проводити перерахунок недоцільно (а.с.7).

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування пенсії із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі Закон №796-XII).

Згідно зі ст.55 цього Закону, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Також цією статтею передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Статтею 56 Закону №796-XII встановлені пільги щодо обчислення стажу роботи (служби). Так, згідно з пунктом 2 цієї статті, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Згідно із ч.2 ст.56 Закону № 796-XII (в редакції, чинній до 11.10.2017) право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII, який набув чинності з 11.10.2017, до ч.2 ст.56 Закону № 796-ХІІ внесено зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Отже, правове регулювання спірних правовідносин змінилось, і у зв`язку зі змінами від 11.10.2017 року, Закон № 796-ХІІ пов`язує право особи на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж, встановлений ч.2 ст.56 цього Закону, з призначенням пенсії на умовах, визначених ч.2 ст. 27 Закону № 1058-IV.

З огляду на те, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, обраховану за умовами ч.1 ст.27 Закону №1058-IV, та не виявив бажання перейти на пенсію за віком на умовах ч.2 ст.27 Закону №1058-IV, що підтверджується його заявою про перерахунок пенсії від 04.12.2019 та змістом позовної заяви, ГУ ПФУ в Рівненській області, у зв`язку із зміною правового регулювання спірних правовідносин, правомірно відмовило позивачу у проведенні перерахунку, передбаченого ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ.

Аналогічна правова позиція щодо застосування вказаних вище норм Закону №1058-IV та Закону №796-ХІІ викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №809/627/18, яка в силу вимог ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при розгляді цієї справи.

Разом з тим, суд не бере до уваги посилання позивача на постанови Верховного Суду України від 07.07.2015 в справі № 21-727а15, від 20.09.2016 в справі №1601/12900/12 та постанову Верховного Суду від 14.03.2018 в справі № 316/1863/16-а, оскільки в останніх надано аналіз правовідносинам, які виникли до внесення змін у ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ.

З огляду на наведені правові норми та встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Рівненській області, не нараховуючи ОСОБА_1 збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку на підставі його заяви від 04.12.2019, діяло у межах повноважень, у спосіб та у порядку, визначені нормами чинного законодавства.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що порушення прав позивача, про захист яких він просив в судовому порядку, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

За наведеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Правові підстави для застосування ст.139 КАС України відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м.Рівне, 33028, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення, з урахуванням п.3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 09 квітня 2020 року.

Суддя Гудима Н.С.