Справа № 200/13923/19-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 р. Справа№200/13923/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Сафронової Ю.Л. та представників сторін:

позивача - Мендруха О.М.;

відповідача - Яковлєвої А.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Служби автомобільних доріг у Донецькій області до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Служба автомобільних доріг у Донецькій області (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якого просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 22.11.2019 року № про застосування штрафних санкцій до позивача за неподання податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2019 рік в сумі 1020,00 грн.

Позивач, серед іншого, вказує на те, що зобов`язання позивача щодо подання податкової декларації з плати за землю, відносно земельних ділянок загальною площею 6,96 га, що розташовані на території м. Дружківка Донецької області припинені, у зв`язку з вибуттям із користування об`єктів нерухомості, що розташовані на цих земельних ділянках.

Зазначає, що на момент здійснення перевірки та на сьогоднішній день, у позивача немає у власності або в оренді чи у користуванні (землекористуванні) земельних ділянок на території м. Дружківка.

Вказує, що згідно розпорядження від 29 листопада 2017 року №1568/5-17 «Про прийняття автомобільних доріг загального користування місцевого значення області до сфери управління Донецької обласної державної адміністрації», Службою автомобільних доріг у Донецькій області було передано автомобільну дорогу С050828 Софіївка-Дружківка на баланс департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації за актом приймання-передачі № 378 від 03 січня 2018 року.

На підставі викладеного, з 2018 року балансоутримувачем зазначеної автомобільної дороги та земельних ділянок (загальною площею 6,96 га), що розташовані на території м. Дружківка під автомобільною дорогою С050828 Софіївка-Дружківка, є Департамент розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації.

Посилається на положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Земельного кодексу України, відповідно до яких до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду переходу право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) та на те, що набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти

Відповідач проти позову заперечує, надав відзив на позов, відповідно до якого, серед іншого, вказує, що документів, які підтверджують факт вибуття із користування позивача земельних ділянок не надано, отже, факту втрати позивачем статусу землекористувача на підставі наданих документів не вбачається.

Оскільки на даний момент у відповідача відсутня інформація стосовно припинення права користування землею позивачем та набуття права власності на дану земельну ділянку третьою особою, відповідач вважає висновки акту № 357/05-99-51-42/25946285 від 13.11.2019 року з питань ненадання звітності з плати за землю правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

Третя особа надала пояснення, відповідно до яких, під час передачі дороги до сфери управління Донецької обласної державної адміністрації та, в свою чергу, на баланс Департаменту, як об`єкта інфраструктури, не було передано інформації про земельні ділянки, включаючи: технічний паспорт автомобільної дороги; матеріали інвентаризаційних земельних ділянок; проект організації дорожнього руху; схему автомобільної дороги в М1: 1000000; оригінал документа, що підтверджує право власності на земельні ділянки під автомобільними дорогами, що передані в управління Донецькій облдержадміністрації. Таким чином, у Департамента відсутні будь-які документальні підтвердження прав на земельні ділянки під автомобільною дорогою загального користування місцевого значення області значення С050828 Софіївка-Дружківка км 0+000-км 24+600.

Крім того зазначає, що у Департамента немає у власності або в оренді чи у користуванні (землекористуванні) земельних ділянок на території м. Дружківка.

Судом встановлено, що Костянтинівсько-Дружківським управління ГУ ДПС у Донецькій області, на підставі пп. 191.1.1 п. 191.1 ст. 191, пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20 та п. 75.1 ст. 75, ст. 76 ПК України проведена камеральна перевірка позивача з питань ненадання податкової звітності з плати за землю на 2019 рік, термін подання якої встановлено п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.286.2 ст.286 ПК, за результатами якої складено акт № 357/05-99-51-42/25946285 від 13.11.2019 року.

У вказаному акті зазначено, що при наявності на території м. Дружківка об`єкта оподаткування (земельних ділянок загальною площею 6,96 га), позивачем не надана податкова декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2019 рік, чим порушено вимоги п.п. 16.1.3 п.16.1 ст. 16, п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акту відповідачем прийняте спірне податкове повідомлення-рішення № від 22.11.2019 року.

Штрафна санкція у вказаному податковому повідомленні - рішенні була застосована до позивача за неподання декларації вдруге, 28.12.2018 року було винесено ППР № на суму 170 грн. (акт №553/05-99-43-01/25946285 від 17.12.2018 року), яка була сплачена позивачем, про що свідчить витяг з АІС «Податковий блок».

Відповідно до матеріалів справи розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2013 року №759-р «Про передачу автомобільних доріг загального користування місцевого значення» автомобільні дороги загального користування місцевого значення в існуючому стані передані із сфери управління Державного агентства автомобільних доріг до сфери управління Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних та Севастопольської міської державних адміністрацій згідно із затвердженими переліками.

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 29 листопада 2017 року №1568/5-17 «Про прийняття автомобільних доріг загального користування місцевого значення області до сфери управління Донецької обласної державної адміністрації» здійснена передача автомобільних доріг загального користування місцевого значення області із сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України до сфери управління Донецької обласної державної адміністрації згідно із переліками обласних та районних автомобільних доріг місцевого значення області.

Після затвердження актів приймання-передачі автомобільних доріг загального користування місцевого значення області Департаменту розвитку базових галузей промисловості облдержадміністрації (далі - Департамент) доручено забезпечити прийняття на баланс автомобільних доріг загального користування місцевого значення області, що передані до сфери управління Донецької обласної державної адміністрації.

Розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 03.01.2018 №1/5-18 «Про затвердження актів приймання-передачі автомобільних доріг загального користування місцевого значення області» затверджено акти приймання-передачі автомобільних доріг загального користування місцевого значення області (далі-Акти), до яких входить в тому числі акт приймання-передачі №378 автомобільної дороги загального користування місцевого значення С050828 Софіївка-Дружківка км 0+000-км 24+600 від 03 січня 2018 року, тобто дороги. під якою знаходиться земельна ділянка, за неподання звітності за якою позивачу нараховано штрафні санкції.

Згідно п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України (далі - ПК України) неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення,

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно зі статтями 269-270 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податку (мається на увазі земельний податок) є:

власники земельних ділянок, земельних часток (паїв);

землекористувачі.

Особливості справляння податку суб`єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу XIV цього Кодексу.

Об`єктами оподаткування є:

земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні;

земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно з п.п. 14.1.34 п.14.1 ст.14 ПК України власники земельних ділянок - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які відповідно до закону набули права власності на землю в Україні, а також територіальні громади та держава щодо земель комунальної та державної власності відповідно.

Відповідно до п.п. 14.1.73 п.14.1 ст.14 ПК України землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Спеціальними нормами, що регулюють момент виникнення права на земельну ділянку є ст. ст. 125-126 ЗК України, відповідно до яких, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952).

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 3 Закону № 1952, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Позивач посилається на норми ЦК України (ст. 377) та ЗК України (ст. 120) щодо того, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду переходу право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) та на те, що набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти.

Суд не приймає вказані посилання, з огляду на таке.

Вказані норми пов`язують припинення та перехід права власності чи користування щодо земельної ділянки із переходом саме права власності, а не права користування чи оперативного управління спорудою.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 Закону України "Про автомобільні дороги" автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації.

У спірних правовідносинах переходу права власності на автомобільну дорогу загального користування місцевого значення С050828 Софіївка-Дружківка км 0+000-км 24+600 не відбулось, оскільки вказана дорога є державною власністю і у позивача перебувала не на праві власності, а на праві оперативного управління, що підтверджується п.п. 5.1 - 5.4 Положення про Службу автомобільних доріг у Донецькій області.

З відповідних наказів та актів приймання - передачі вказаної дороги, слідує, що її передано третій особі не у власність, чи користування, а "до сфери управління".

Проте, суд зазначає, що складання якихось актів чи наказів про передачу споруди чи земельної ділянки, саме по собі, без передбаченої законом обов`язкової державної реєстрації прав не призводить у розумінні ЦК та ЗК України, до виникнення у особи, що отримала таку споруду, прав на земельну ділянку, що під нею розташована.

У той же час, частина 1 та п. "а" ч.2 ст. 92 ЗК України встановлює, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

Міжміським управлінням у містах Краматорську та Дружківці ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, на запит відповідача надано інформацію, відповідно до якої на території Дружківської міської ради зареєстровані державні акти на право постійного користування земельними ділянками за Донецькими обласним об`єднанням державних підприємств по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг, у тому числі акт серії 1-ДН № 000291 р/н № 353 від 07.02.2000 року на земельну ділянку площею 6,96 га.

До матеріалів справи відповідачем надано копію державного акта на право постійного користування земельними ділянками серії 1-ДН № 000291 р/н № 353 від 07.02.2000 року на земельну ділянку площею 6,96 га, відповідно до якої, Донецькому обласному об`єднанню державних підприємств по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг надається у постійне користування 6,96 гектарів для розміщення автодоріг загального користування (тобто автодороги, під якою знаходиться земельна ділянка, за неподання звітності за яку до позивача застосовано штрафні санкції).

Відповідно до матеріалів справи позивач є правонаступником Адміністрації автомобільних доріг у Донецькій області, яка у свою чергу є правонаступником ліквідованого Донецького обласного об`єднання державних підприємств по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг, в частині державних актів на право користування землею під дорогами (накази Укравтодору № 65 від 27.03.2001 року та № 113 від 15.03.2002 року).

Доказів реєстрації прав на земельну ділянку, розташовану під вищевказаною дорогою за третьою особою, оформлених відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суду не надано.

Відповідно до витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно, відомості про права на земельну ділянку, розташовану під автомобільною дорогою загального користування місцевого значення С050828 Софіївка-Дружківка км 0+000-км 24+600, відсутні.

Враховуючи викладене та відсутність реєстрації права користування вказаними земельними ділянками третьою особою, позивач зберігає статус постійного землекористувача у розумінні Податкового кодексу України та має подавати відповідну податкову звітність за земельну ділянку, розташовану під автомобільною дорогою загального користування місцевого значення С050828 Софіївка-Дружківка км 0+000-км 24+60.

Таким чином, спірне податкове повідомлення - рішення є правомірними та обгрунтованим, а позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись Податковим кодексом України, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Кодексом адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Служби автомобільних доріг у Донецькій області до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 10 березня 2020 року.

Повне рішення складено 13 квітня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З огляду на те, що в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч