Справа № 360/929/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

13 квітня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/929/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2020 на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач, Білокуракинське ОУПФУ), в якому позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення від 12.12.2019 № 20 № 73332/03-22/3с про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу на підставі п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати звернення 05.11.2019.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що 05.11.2019 він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, як трактористу-машиністу, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням від 12.12.2019 № 20 Білокуракинське ОУПФУ відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу, оскільки відповідачем не зараховано стаж роботи трактористом-машиністом за період роботи у колгоспі (КСП) імені Леніна з 1982 по 2000 роки, так як позивачем не було надано довідку, яка уточнювала б особливий характер роботи позивача в колгоспі (КСП) імені Леніна. Позивач вважає спірне рішення незаконним, оскільки відповідно до записів трудової книжки його трудовий стаж роботи трактористом-машиністом на сільськогосподарських підприємствах, який дає право на пенсію на пільгових умовах, складає 32 роки 8 днів. Також позивач навчався в середньому СПТУ-4 Сватівського району Ворошиловградської області з 01.09.1979 по 17.07.1982 на тракториста-машиніста широкого профілю, стаж навчання 2 роки 10 місяців 17 днів, який зараховується до пільгового стажу на підставі ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», оскільки позивач почав працювати за спеціальністю 20.08.1982, тобто в межах трьох місяців після закінчення навчального закладу. З 15.10.1982 по 31.10.1984 позивач служив в армії, стаж служби 2 роки 16 днів також зараховується до пільгового стажу на підставі ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Таким чином, позивач вважає, що стаж роботи, який дає йому право на пенсію на пільгових умовах, як трактористу-машиністу на сільськогосподарського виробництва, складає 36 роки 11 місяців 28 днів. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань колгосп імені Леніна, КСП «Імені Леніна» в Єдиному державному реєстрі не обліковуються, тому позивач з об`єктивних причин не може отримати уточнюючі довідки про характер роботи з цих підприємств. Щодо характеру робіт трактористом позивач повідомив, що працював в сільськогосподарських підприємствах трактористом на тракторах різноманітних моделей, виконував роботи з оранки ґрунту, посівні роботи, здійснював оброблення полів засобами захисту рослин, працював на умовах ненормованого робочого дня, приймав безпосередню участь на різноманітних тракторах в польових роботах протягом всього сезону, а взимку працював на тракторі на фермі та займався ремонтом тракторів. Позивач вважає, що неналежний облік первинних документів, що підтверджують трудовий стаж, не може впливати на право щодо призначення пенсії позивачу, оскільки стаж роботи тракториста підтверджено записами трудової книжки, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду.

Ухвалою суду від 06.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18.03.2020 від Білокуракинського ОУПФУ на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 53-57), в обґрунтування якого відповідач зазначив таке. ОСОБА_1 05.11.2019 звернувся до управління з заявою про призначення пенсії за віком як трактористу машиністу відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Білокуракинського ОУПФУ № 20 від 12.12.2019 вирішено відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з непідтвердженням пільгового стажу роботи. Головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу. Згідно наданих ОСОБА_1 документів для призначення пенсії встановлено, що його загальний стаж роботи становить 35 років, 5 місяців та 17 днів. Зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, як трактористу-машиністу, період роботи у колгоспі (КСП) імені Леніна з 1982 по 2000 роки, підстави відсутні, оскільки за зазначений період ОСОБА_1 не надав довідку, що уточнює особливий характер роботи у колгоспі (КСП) імені Леніна. Також управління не може прийняти довідку селянського (фермерського) господарства «Урожайне» від 01.11.2019 № 42, з якої вбачається, що ОСОБА_1 у період з 01.03.2000 по теперішній час (з перервами) виконував роботи, пов`язані з виробництвом сільськогосподарської продукції за професією, посадою тракторист-машиніст, оскільки в матеріалах пенсійної справи маються інші докази, які спростовують факти, викладені у вищевказаній довідці. Зокрема, відповідно до довідки № 622 від 26.11.2019 перевірки характеру виконуваної роботи або умов праці для підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення відділу контрольно - перевірочної роботи № 4 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фону України в Луганській області у відомостях по нарахуванню заробітної плати за 2014-2019 роки характер виконуваних робіт ОСОБА_1 не зазначено, а відомостей про закріплену за ОСОБА_1 сільськогосподарську техніку, табеля обліку робочого часу, облікові дорожні листи тракториста-машиніста (тобто документи, які підтверджують повну зайнятість ОСОБА_1 на посаді тракториста-машиніста) на перевірку не було надано. На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносин.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (арк. спр. 6-7).

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 останнього, зокрема:

20.07.1982 прийнято в члени колгоспу ім. Леніна трактористом;

з 15.10.1982 по 31.10.1984 проходив службу в радянській армії;

08.10.1985 звільнено за власним бажанням;

з 21.11.1985 по 20.06.1995 працював в колгосп ім. Леніна трактористом;

21.04.1997 прийнято за договором в якості механізатора в КСП ім. Леніна;

01.02.1999 прийнято в члени КСП ім. Леніна;

01.03.2000 виключено з членів КСП ім. Леніна у зв`язку з реформуванням;

з 01.03.2000 по 03.10.2001 працював механізатором в СФГ «Урожайне»;

з 01.01.2002 по 31.10.2004 працював механізатором в СФГ «Україна»;

з 07.02.2005 по 19.11.2007 працював трактористом в СФГ «Урожайне»;

з 25.02.2008 по 01.12.2008 працював трактористом в СФГ «Урожайне»;

з 03.03.2009 по 07.12.2012 працював трактористом в СФГ «Урожайне»;

з 25.02.2013 по 14.11.2013 працював трактористом - машиністом сільськогосподарського виробництва в СФГ «Урожайне»;

з 27.02.2014 по 01.11.2014 працював трактористом - машиністом сільськогосподарського виробництва в СФГ «Урожайне»;

з 27.02.2015 по 31.10.2018 року працював трактористом - машиністом сільськогосподарського виробництва в СФГ «Урожайне»;

з 25.03.2019 по 08.11.2019 працював трактористом - машиністом сільськогосподарського виробництва в СФГ «Урожайне» (арк. спр. 10-17).

05.11.2019 позивач звернувся до Білокуракинського ОУПФУ з заявою про призначення пенсії за віком, додавши до заяви документи, зазначені в розписці-повідомленні (арк. спр. 85-86).

Рішенням Білокуракинського ОУПФУ від 12.12.2018 позивачу відмовлено в призначенні пенсії згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (арк. спр. 8-9).

В обґрунтування оскарженого рішення відповідач зазначив, що згідно наданих ОСОБА_1 документів для призначення пенсії встановлено, що його загальний стаж роботи становить 35 років 5 місяців 17 днів. Зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, як трактористу-машиністу, період роботи у колгоспі (КСП) імені Леніна з 1982 року по 2000 рік, підстави відсутні, оскільки за зазначений період ОСОБА_1 не надав довідку, що уточнює особливий характер роботи у колгоспі (КСП) імені Леніна. Також управління не може прийняти довідку селянського (фермерського) господарства «Урожайне» від 01.11.2019 № 42, з якої вбачається, що ОСОБА_1 у період з 01.03.2000 по теперішній час (з перервами) виконував роботи, пов`язані з виробництвом сільськогосподарської продукції за професією, посадою тракторист машиніст, оскільки в матеріалах пенсійної справи маються інші докази, які спростовують факти, викладені у вищевказаній довідці, зокрема, відповідно до довідки № 622 від 26.11.2019 перевірки характеру виконуваної роботи або умов праці для підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення відділу контрольно - перевірочної роботи № 4 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фону України в Луганській області, у відомостях по нарахуванню заробітної плати за 2014-2019 роки характер виконуваних робіт ОСОБА_1 не зазначено, а відомостей про закріплену за ОСОБА_1 сільськогосподарську техніку, табеля обліку робочого часу, облікові дорожні листи тракториста-машиніста (тобто документи, які підтверджують повну зайнятість ОСОБА_1 на посаді тракториста-машиніста), на перевірку не було надано.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку рішенню відповідача про відмову в призначенні пенсії за заявою позивача від 05.11.2019, суд зазначає таке.

Підставами для відмови в зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу згідно з оскаржуваним рішенням стало те, що позивачем не надано довідку, що уточнює особливий характер роботи у колгоспі (КСП) імені Леніна.

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закону № 1058.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців.

Статтею 62 Закону № 1788 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку № 637).

Пунктом 20 Порядку 637 передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів - машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд приходить до висновку, що положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальним по відношенню до Закону № 1788, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону № 1788).

Водночас, під час з`ясування обставин у справі та перевірку їх доказами, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого нормами процесуального права покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не довів у встановленому порядку про наявність підстав щодо застосування положень Порядку № 637 до спірних правовідносин, як-то: відсутність у позивача трудової книжки, необхідних записів, або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, що визначає його право на пільгову пенсію.

Відповідно до записів, які містяться у трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_2 , підтверджено зайнятість позивача на підприємствах сільського господарства на посадах тракториста та механізатора, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону № 1058.

При цьому суд зауважує, що в даному випадку термін «механізатор» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 681/813/17.

Оскільки у трудовій книжці ОСОБА_1 наявні записи про зайнятість позивача на підприємствах сільського господарства на посадах тракториста та механізатора у період з 1982 року по 2000 рік, тому посилання відповідача як на підставу щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону № 1058 судом визнаються необґрунтованими та безпідставними.

Також судом приймаються до уваги відомості, які містяться в архівній довідці Комунальної установи Нижньодуванської селищної ради «Трудовий архів територіальних громад Сватівського району», а саме: у відомостях нарахування заробітної плати робітникам по колективному господарству імені Леніна та по КСП імені «Леніна» є такі відомості про вихододні « ОСОБА_1 .-тракт.» «так у документах»: 1982 рік - 55 вихододнів, 1983 рік - не значиться, 1984 рік - 36 вихододнів, 1985 рік - 259 вихододнів, 1986 рік - 334 вихододнів, 1987 рік - 334 вихододнів, 1988 рік - 336 вихододнів, 1989 рік - 346 вихододнів, 1990 рік - 308 вихододнів, 1991 рік - не значиться, 1992 рік - 313 вихододнів, 1993 рік - 315 вихододнів, 1994 рік - 283 вихододня, 1995 рік - 135 вихододнів, 1997 рік - 220 вихододнів, 1998 рік - 317 вихододнів, 1999 рік - 322 вихододні, 2000 рік - 28 вихододнів (арк. спр. 107).

Щодо посилання відповідача в оскарженому рішенні на те, що управління не може прийняти довідку селянського (фермерського) господарства «Урожайне» від 01.11.2019 № 42, з якої вбачається, що ОСОБА_1 у період з 01.03.2000 по теперішній час (з перервами) виконував роботи, пов`язані з виробництвом сільськогосподарської продукції за професією, посадою тракторист машиніст, оскільки в матеріалах пенсійної справи маються інші докази, які спростовують факти, викладені у вищевказаній довідці, зокрема, відповідно до довідки № 622 від 26.11.2019 перевірки характеру виконуваної роботи або умов праці для підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення відділу контрольно - перевірочної роботи № 4 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фону України в Луганській області, у відомостях по нарахуванню заробітної плати за 2014-2019 роки характер виконуваних робіт ОСОБА_1 не зазначено, а відомостей про закріплену за ОСОБА_1 сільськогосподарську техніку, табеля обліку робочого часу, облікові дорожні листи тракториста-машиніста (тобто документи, які підтверджують повну зайнятість ОСОБА_1 на посаді тракториста-машиніста) на перевірку не було надано, суд зазначає таке.

Дослідженням спірної довідки СФГ «Урожайне» від 01.11.2019 № 42 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що ОСОБА_1 з 01.03.2000 по 03.10.2001, з 07.02.2005 по 19.11.2007, з 25.02.2008 по 01.12.2008, з 03.03.2009 по 07.12.2012, з 25.02.2013 по 14.11.2013, з 27.02.2014 по 01.11.2014, з 27.02.2015 по 31.10.2018, з 25.03.2019 та по теперішній час виконує польові роботи, пов`язані з виробництвом сільськогосподарської продукції (боронування, культивація, сівба, оранка тощо).

Відомості даної довідки співпадають із записами в трудовій книжці позивача щодо періоду роботи, посади та роботодавця, а також підтверджують зайнятість позивача саме на виробництві сільськогосподарської продукції.

Відтак, судом відхиляються доводи відповідача щодо неприйняття спірної довідки, та приймаються до уваги відомості, які містяться в довідці СФГ «Урожайне» від 01.11.2019 № 42.

При цьому відповідачем в оскарженому рішенні не зазначено, чи зараховано ним до пільгового стажу період, який зазначений в довідці СФГ «Урожайне» від 01.11.2019 № 42.

Щодо посилання позивача на те, що до його пільгового стажу також повинен бути зарахований стаж навчався в середньому СПТУ-4 Сватівського району Ворошиловградської області з 01.09.1979 по 17.07.1982 на тракториста-машиніста широкого профілю, та служба в армії з 15.10.1982 по 31.10.1984, суд зазначає таке.

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Частиною другою статті 82 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви незарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання, військової служби.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Суд зауважує, що в оскарженому рішенні від 12.12.2019 № 20 зазначено, що відповідачем не зараховано до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії як трактористу машиністу період роботи у колгоспі (КСП) імені Леніна з 1982 року по 2000 рік, при цьому рішення не містить зазначення конкретних періодів роботи позивача, які не включено до пільгового стажу як трактористу-машиністу, а також періодів навчання та військової служби, що свідчить про недотримання відповідачем принципам обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, оскільки з тексту такого рішення не можливо визначити, які саме періоди роботи не зараховано до пільгового стажу.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність у рішенні від 12.12.2019 № 20 про відмову в призначенні пенсії конкретних періодів, які не зараховані до пільгового стажу, не дозволяє суду перевірити, чи правомірно зазначені періоди роботи, навчання чи військової служби не зараховані до пільгового стажу, і свідчить про те, що відповідач діяв недобросовістно.

З огляду на наведене позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Білокуракинського ОУПФУ від 12.12.2019 № 20 є обґрунтованою та такою, яку слід задовольнити.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення 05.11.2019, вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах належним, достатнім та необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії. За наслідками такого розгляду відповідач повинен прийняти обґрунтоване рішення.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним): визнати протиправним та скасувати рішення Білокуракинського ОУПФУ від 12.12.2019 № 20 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати Білокуракинське ОУПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.11.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Також суд зауважує, що обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі № 514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що «..Повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах».

На підставі викладеного позовні вимоги належать до часткового задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

При зверненні до суду із позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Частиною восьмою статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки даний спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,) до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (Луганська область, смт Білокуракине, вул. Історична, буд. 81, код за ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 12 грудня 2019 року № 20 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 05 листопада 2019 року та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України строк оскарження судового рішення продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя І.О. Свергун