Справа № 160/12373/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді
головуючий суддя Ніколайчук С.В.,
при секретарі судового засідання Федуркіній А.В.,
без участі представників сторін
09 грудня 2019 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до державної міграційної служби України головного управління в Дніпропетровській області Петриківського районного сектору в Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
- визнати протиправною відмову головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в особі Петриківського районного сектору ДМСУ у Дніпропетровській області у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки;
- зобов`язати головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в особі Петриківського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з досягненням ним 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого 26.06.1992 року постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ з проставленою відміткою місця проживання - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних.
Позовні вимоги обґрунтовують тим, що позивач в інтересах неповнолітньої дитини звернулась щодо оформлення, без застосування засобів державного демографічного реєстру, паспорту громадяни у формі паспортної книжечки, проте, листом від 13.11.2019 року відповідачем відмовлено у видачі паспорта зразка 1994 року. Позивач вважає, що відповідач порушує права та інтереси неповнолітнього на отримання паспортів у формі книжечки.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст.257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року відповідачу запропоновано, у разі невизнання позову, протягом 15 днів з моменту отримання ухвали суду надати відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві зазначено, що заяву щодо отримання паспорта громадянина України у формі книжечки, складено у довільній формі без визначеного чинним законодавством обов`язкового пакету документів, тому така заява не може вважатись заявою про видачу паспорта громадянина України, оскільки для оформлення такого документу, необхідно подати заяву встановленого зразку та інші документи визначені законодавством.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року судом вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25 лютого 2020 року та витребувано від відповідача заяву, з якою позивач звернулась до відповідача та додані до неї документи.
В подальшому підготовче засідання було перенесено на 05.03.2020 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 зроблений запис за номером АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулась до Петриківського районного сектору ДМСУ у Дніпропетровській області з заявою про видачу паспорта громадянина України.
Також зазначено, що за відсутності відповідного рішення суду у Петриківського РС ГУДМС України в Дніпроптеровській області відсутні правові підстави оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.
Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до суду з адміністративним позовом за захистом порушених, на її думку, прав та інтересів неповнолітнього сина.
Суд, розглядаючи справу по суті, виходив з таких міркувань.
Згідно розділу ІІІ Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України оформлюється із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру.
Відповідно до пп.7 пункту 7 статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» до паспорта громадянина України вноситься інформація про унікальний номер запису в Реєстрі, у зв`язку з чим Петриківського РС ГУДМС України в Дніпроптеровській області не має можливості задовольнити прохання заявників.
Вирішуючи спір, суд зазначає, що з пояснень позивача встановлено, що бажання отримати паспорти у формі книжечки, обумовлене власними переконаннями та запереченнями обставин здійснення обліку дітей у Єдиному державному демографічному реєстрі за унікальним номером запису, а не за ім`ям, та запереченням щодо використання імплантованого безконтактного електронного носія у бланку документу.
Так, згідно з статті 28 Цивільного кодексу України, фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. При здійсненні окремих цивільних прав фізична особа відповідно до закону може використовувати псевдонім (вигадане ім`я) або діяти без зазначення імені. Ім`я фізичній особі надається відповідно до закону.
Згідно з ст.294 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на ім`я.
Відповідно до ст.296 Цивільного кодексу України, фізична особа має право використовувати своє ім`я у всіх сферах своєї діяльності. Використання імені фізичної особи в літературних та інших творах, крім творів документального характеру, як персонажа (дійової особи) допускається лише за її згодою, а після її смерті - за згодою її дітей, вдови (вдівця), а якщо їх немає, - батьків, братів та сестер. Використання імені фізичної особи з метою висвітлення її діяльності або діяльності організації, в якій вона працює чи навчається, що ґрунтується на відповідних документах (звіти, стенограми, протоколи, аудіо-, відеозаписи, архівні матеріали тощо), допускається без її згоди. Ім`я фізичної особи, яка затримана, підозрюється чи обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, або особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може бути використане (обнародуване) лише в разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо неї або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та в інших випадках, передбачених законом. Ім`я потерпілого від правопорушення може бути обнародуване лише за його згодою. Ім`я учасника цивільного спору, який стосується особистого життя сторін, може бути використане іншими особами лише за його згодою. Використання початкової літери прізвища фізичної особи у засобах масової інформації, літературних творах не є порушенням її права.
Згідно з вимогами статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно з вимогами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 5 Закону України "Про громадянство України" визначено, що документом, який підтверджує громадянство України, є зокрема паспорт громадянина України.
Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України та Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Згідно з пунктами 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення про паспорт громадянина України паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.
Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.
Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.
Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України.
Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захисту.
Отже, чинним Положенням про паспорт громадянина України передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.
Водночас, Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон №5492-VI) визначені правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.
Згідно зі статтею 13 Закону № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на паспорт громадянина України.
Відповідно до частин 2, 4, 6 статті 14 Закону №5492-VI документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.
Отже, вказаним Законом також передбачена можливість видачі документа як у формі книжечки, так і у вигляді картки.
Тобто, заявники, звернувшись до уповноваженого суб`єкта з відповідними документами, передбаченими вказаним Законом, має право на отримання документа у формі книжечки, зокрема, паспорта громадянина України.
Відповідно до частини сьомої статті 16 Закону № 5492-VI уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа виключно у разі, якщо: 1) за видачею документа звернувся заявник, який не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання документа; 2) заявник вже отримав документ такого типу, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті); 3) заявник не подав усіх визначених законодавством документів, необхідних для оформлення і видачі документа; 4) дані, отримані з бази даних розпорядника Реєстру, не підтверджують інформацію, надану заявником. У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави для відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб`єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа. Рішення про відмову у видачі документа може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду.
Зі змісту вищенаведеної норми вбачається, що законодавець передбачив вичерпний перелік підстав для відмови заявникові у видачі документа. Відтак, відповідач у своєму листі на звернення позивача зобов`язаний був вказати одну з вище перерахованих підстав для відмови у оформленні паспортів у формі книжечки.
Державна міграційна служба України головного управління в Дніпропетровській області Петриківського районного сектору в Дніпропетровській області і в своєму листі, жодних з правових підстав, з якими законодавцем визначено перелік законних підстав для прийняття рішення про відмову проведення оформлення паспортів громадянин України у вигляді паспортної книжки не вказано, а наведені ним в обґрунтування обставини слід вважати невиконанням належним чином останнім дій, які повинні були і могли бути вчинені в силу покладених на відповідача посадових обов`язків і згідно з чинним законодавством України, внаслідок чого суд зробив висновок, що відповідач допустив бездіяльність щодо не оформлення паспортів громадян України у формі паспортної книжечки заявникам.
Позивач оскаржують дії Державної міграційної служби України головного управління в Дніпропетровській області Петриківського районного сектору в Дніпропетровській області щодо не оформлення паспорту неповнолітньому.
Разом з тим, за загальним правилом, діями суб`єкта владних повноважень є сукупність вчинків здійсненних у межах наданих чинним законодавством повноважень. Отже, під протиправними діями суб`єкта владних повноважень слід розуміти активну форму поведінки, пов`язану з виконанням дій, які такий суб`єкт не мав права вчинювати відповідно до його повноважень, за відсутності обставин, з якими пов`язана необхідність вчинення певної дії або з порушенням процедури.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
З урахуванням викладеного, та з метою ефективного захисту прав неповнолітнього, суд вважає необхідним визнати протиправною відмову головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в особі Петриківського районного сектору ДМСУ у Дніпропетровській області у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки та зобов`язати головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в особі Петриківського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з досягненням ним 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого 26.06.1992 року постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ.
Суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на позовну заяву в обґрунтування правомірності дій свого територіального підрозділу на те, що заява позивача, з якою він звернувся до відповідача для видачі паспорту громадянина України у вигляді книжечки, була викладена ним не за формою, оскільки зазначеним нормативним документом регламентовано порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі пластикової картки, що містить безконтактний електронний носій типу ID-1, отримувати які позивач відмовляється.
При цьому, будь-яких посилань на невідповідність заяви позивача Положенню про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26.06.1992 року, яким регламентований порядок видачі паспорту громадянина України в вигляді книжечки, відповідач у листі не зазначив.
При цьому, суд з врахування конституційного принципу розподілу влад, не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в особі Петриківського районного сектору головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області організувати роботу з оформлення та видачі паспорта громадянина України, у формі паспортної книжечки, з проставленою відміткою місця проживання - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що задоволення вказаних позовних вимог буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а відтак в цій частині задоволення позову слід відмовити.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд зробив висновок, що позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню.
Оскільки позивачі відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, суд не вирішував питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною відмову головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в особі Петриківського районного сектору ДМСУ у Дніпропетровській області у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки.
Зобов`язати головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в особі Петриківського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з досягненням ним 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого 26.06.1992 року постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 10 квітня 2020 року.

Суддя С.В. Ніколайчук