Справа № 640/7996/20
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпечення позову

09 квітня 2020 року м. Київ № 640/7996/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправними та скасування ппр, податкових вимог,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати:

- податкові повідомлення-рішення від 28.11.2019 року №, №, №, №, №, №, №;

- податкові вимоги №Ф-116У від 28.11.2019 року, №Ф-18693-10 від 10.03.2020 року, №Ф-20355-10 від 12.03.2020 року.

Разом з позовом представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- заборонити Дарницькому районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Києва (02099, м. Київ, вул. Костянтина Заслона, 16, ) вчиняти будь-які виконавчі дії щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) коштів на підставі податкових вимог №Ф-116У від 28.11.2019 р., №Ф-18693-10 від 10.03.2020 року, №Ф-20355-10 від 12.03.2020 року;

- заборонити Головному управлінню Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19, ) вчиняти будь-які виконавчі дії щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) коштів на підставі податкових вимог №Ф-116У від 28.11.2019 р., №Ф-18693-10 від 10.03.2020 року, №Ф-20355-10 від 12.03.2020 року;

- зупинити виконавче провадження ВП №61633532, яке було відкрито старшим державним виконавцем Дарницькому районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гусєвою Яною Андріївною на підставі заяви Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо примусового стягнення коштів з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі податкової вимоги №Ф-116У від 28.11.2019 р.

Відповідно до підпункту 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (із змінами і доповненнями) за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2027,00 грн., встановленого з 01.01.2020 року Законом України від 14.11.2019 року № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік», становить 630, 60 грн.

Як убачається з матеріалів заяви (платіжне доручення від 06.04.2020 року №49489), заявником сплачено судовий збір за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення адміністративного позову в розмірі 630,60 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення адміністративного позову представником позивача зазначається, що старшим державним виконавцем Дарницькому районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гусєвою Яною Андріївною відкрито виконавче провадження про примусове стягнення з позивача боргу за вимогою від №Ф-116У від 28.11.2019 року, яка є предметом розгляду в межах адміністративної справи № 640/7996/20, та вчинено виконавчі дії щодо накладення арешту коштів.

Представник позивача зауважує, що сам факт відкриття провадження в адміністративній справі №640/7996/20 не зупиняє виконання оскаржуваних податкових вимог, в тому числі, вимоги від №Ф-116У від 28.11.2019 року, з огляду на що, у разі невжиття заходів забезпечення позову, рішення суду, у разі задоволення останнього, неможливо буде виконати та його виконання втратить актуальність, оскільки всі дії щодо стягнення суми штрафу з позивача будуть вчинені відповідачем в примусовому порядку.

Враховуючи викладене, та оскільки позивачем оскаржуються податкові вимоги щодо стягнення коштів, представник позивача вважає, що будь-які дії, здійснені на виконання цих податкових вимог є передчасними і можуть заподіяти значну шкоду правам, свободам та інтересам позивача.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Згідно частини четвертої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частина друга статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Пунктами 2, 4, 5 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини п`ятої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

При цьому частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Як зазначено позивачем, оскаржувані вимоги є протиправними та підлягають скасуванню.

Так, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, зокрема зазначено, що судам необхідно враховувати, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є визнання протиправними та скасування вимог №Ф-116У від 28.11.2019 року, №Ф-18693-10 від 10.03.2020 року, №Ф-20355-10 від 12.03.2020 року.

Звертаючись до суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, позивач вказав, що до винесення рішення суду, яким може бути скасовано оспорювані вимоги, державним виконавцем можуть бути вжиті заходи примусового виконання рішення у вигляді списання грошових коштів з рахунків боржника.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд звертає увагу позивача, що згідно з пунктом 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Таким чином, забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення виконавчого провадження ВП №61633532, яке було відкрито старшим державним виконавцем Дарницькому районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гусєвою Яною Андріївною на підставі заяви Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо примусового стягнення коштів з ОСОБА_1 на підставі податкової вимоги №Ф-116У від 28.11.2019 року, є фактично зупиненням дії постанов від 24.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 61633532, постанов від 24.03.2020 року про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 61633532, які не є предметом оскарження в адміністративній справі №640/7996/20.

Крім того, представник позивача просить суд заборонити Дарницькому районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Києва вчиняти будь-які виконавчі дії щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 коштів на підставі податкових вимог №Ф-116У від 28.11.2019 р., №Ф-18693-10 від 10.03.2020 року, №Ф-20355-10 від 12.03.2020 року, а Головному управлінню Державної фіскальної служби у м. Києві вчиняти будь-які дії щодо примусового стягнення.

Водночас, суд зауважує, що запропонований позивачем захід забезпечення позову є фактично забороною вчиняти дії державному виконавцю Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо здійснення виконавчого провадження №61633532, або інших дій щодо податкових вимог №Ф-18693-10 від 10.03.2020 року, №Ф-20355-10 від 12.03.2020 року та, забороною Головному управлінню Державної фіскальної служби у м. Києві пред`являти вказані податкові вимоги з метою їх примусового виконання, що не є предметом спору у справі №640/7996/20.

Крім того, суд зауважує представнику позивача, що згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () з 17.05.2019 року перебуває у стані припинення, що також свідчить про необґрунтованість заяви про забезпечення позову в частині вимог до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Отже, суд дійшов висновку, що представник позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення рішень суб`єкта владних повноважень та заборони суб`єкту владних повноважень - Дарницькому районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчиняти дії, які не є предметом оскарження в адміністративній справі, з огляду на що, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150 - 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову Товариству з обмеженою відповідальністю адвоката Бобовича М.М. в інтересах ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку статей 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна