Справа № 2-а-52/11
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-а-52/11
Провадження №: 2-адр/332/2/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі Ковтуні В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви зазначив про те, що постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2011 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2011 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, визнано дії Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 у відповідності з вимогами, встановленими ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправною з 29.05.2010 року. зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя, перерахувати ОСОБА_1 державну пенсію та додаткову пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду 3 групи, з 29.05.2010 року виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеного відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнобов*язкове пенсійне страхуваннята ст..ст. 50,54 Закону України Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.В прохальній частині адміністративного позову вказано про зобов`язання відповідача виконати постанову суду про стягнення боргу негайно, натомість судом в постанові вказано про допущення негайного виконання постанови суду. При цьому, відповідач відмовляється здійснити вказаний перерахунок, оскільки в резолютивній частині рішення судом не вирішено питання щодо виплати грошових коштів, а лише зобов`язано орган ПФУ перерахувати державну та додаткову пенсії. За таких підстав, ОСОБА_1 просить ухвалити додаткове рішення суду, яким в резолютивній частині рішення суду зазначити про зобов`язання відповідача виконати постанову суду та стягнути нараховану суму боргу.

У судове засідання заявник не зявився, повідомлений вчасно та налжним чином.

У відповідності до ч. 3 ст. 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2011 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2011 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, визнано дії Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 у відповідності з вимогами, встановленими ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправною з 29.05.2010 року. зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя, перерахувати ОСОБА_1 державну пенсію та додаткову пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду 3 групи, з 29.05.2010 року виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеного відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнобов*язкове пенсійне страхуваннята ст..ст. 50,54 Закону України Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до частин першої-другої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Наведений перелік підстав, за яких може бути постановлене додаткове рішення, є вичерпним.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено, що додатковим судовим рішенням, вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Так, суд, ухвалюючи постанову у цій справі, визначив спосіб його виконання постанови суду, шляхом зобов`язання органу пенсійного фонду провести позивачу перерахунок та в порядку ст. 256 КАС України № 2747 VI, яка діяла в редакції станом на 2011 рік зі змінами та доповненнями вирішив питання щодо негайного виконання постанови суду.

Враховуючи те, що постановою суду вирішено усі позовні вимоги, та визначено спосіб виконання судового рішення і яка ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2011 року залишена без змін, у суду відсутні правові підстави для прийняття додаткового рішення у справі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 252 , 294 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко