Справа № 300/554/20
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" квітня 2020 р. справа № 300/554/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі відповідач), в якому просив суд: визнати протиправною відмову відповідача про призначення дострокової пільгової пенсії по віку ОСОБА_1 як вдові ліквідатора першої категорії зі статусом інваліда війни, відповідно до статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити і виплачувати пільгову пенсію по віку відповідно до статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 10 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 із врахуванням рішення Верховного Суду України від 24.04.2018, справа № 646/6250/18, із дня смерті чоловіка 15.06.2019.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є вдовою ліквідатора першої категорії зі статусом інваліда війни ОСОБА_3 , який помер внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Позивач звернулася 13.02.2020 до відповідача із заявою, в якій просила призначити дострокову пільгову пенсію по віку як вдові ліквідатора першої категорії зі статусом інваліда війни відповідно до статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки ОСОБА_1 досягла 50-ти років та має страховий стаж не менше 20 років. Листом від 28.02.2020 № 355-330/О-03/8-0900/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача про відсутність підстав для призначення пенсії по віку як вдові ліквідатора першої категорії зі статусом інваліда війни, оскільки ОСОБА_3 був призваний на спеціальні військові збори для участі в ліквідації наслідків Чорнобильській АЕС та не мав статусу військовослужбовця. В листі від 28.02.2020 № 355-330/О-03/8-0900/20 відповідач зазначив, що положення пункту 4 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не поширюється на дружин померлих військовозобов`язаних учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які були призвані на спеціальні військові збори, а тому в ОСОБА_1 відсутнє право на призначення дострокової пенсії за віком. Позивач вважає протиправною відмову відповідача про призначення дострокової пільгової пенсії по віку ОСОБА_1 як вдові ліквідатора першої категорії зі статусом інваліда війни, відповідно до статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. ОСОБА_1 як вдова ліквідатора першої категорії зі статусом інваліда війни має право на отримання пільгової пенсії по віку відповідно до статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 10 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із дня смерті чоловіка 15.06.2019.
Ухвалою суду від 16.03.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
03.04.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 01.04.2020 № 0900-0804-8/4756 на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову. Згідно відзиву представник відповідача зазначив, що відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають дружини військовослужбовців, які померли внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, після досягнення жінками 50 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років. При цьому, військовозобов`язані можуть бути призвані на збори, але в цей час вони не набувають статусу військовослужбовців. ОСОБА_3 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 07.09.1988 по 26.12.1988 у складі військової частини № НОМЕР_1 як військовозобов`язаний, а не як військовослужбовець. За вказаних обставин, положення пункту 4 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не поширюється на дружин померлих військовозобов`язаних учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які були призвані на спеціальні військові збори, а тому в ОСОБА_1 відсутнє право на призначення дострокової пенсії за віком. Окрім цього, представник відповідача зазначив, що пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається особам з інвалідністю або з досягненням пенсійного віку. В даному випадку, ОСОБА_1 буде мати право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника тоді, коли їй виповниться 60 років та за наявності страхового стажу 29 років. Представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.
Одночасно у відзиві Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 01.04.2020 № 0900-0804-8/4756 на позовну заяву, представник відповідача заявив клопотання про розгляд справи № 300/554/20 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою від 06.04.2020 суд відмовив в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін адміністративної справи № 300/554/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
13.04.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь представника позивача на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому представник позивача спростовує доводи відповідача та просить суд позов задовольнити. Так представник ОСОБА_1 звернув увагу на позицію Конституційного Суду України, зазначену в рішеннях № 8-рп/2013 та № 9-рп/2013 про те, що особа не може бути обмежена будь-яким строком звернення до суду з вимогами про виплату сум пенсії за минулий час незалежно від того, чи були такі суми нараховані пенсійним органом. Також представник позивача вказав на те, що в ОСОБА_1 наявні всі необхідні підстави для призначення дострокової пенсії за віком згідно з пунктом 4 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив таке.
ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 03.05.1981, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 03.05.1981 (а.с. 56).
ОСОБА_3 проходив строкову службу в Збройних Силах СРСР з 11.05.1977 по 06.06.1979, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_3 (а.с. 71-72).
Згідно з копією свідоцтва серії НОМЕР_4 від 21.06.2018 ОСОБА_3 інвалід 1 групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с. 73), а згідно свідоцтва серії НОМЕР_5 від 11.07.2018 та вкладки № НОМЕР_6 ОСОБА_3 мав статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та учасника ліквідації аварії на Чорнобилькій АЕС (а.с. 3).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 (а.с. 8).
11.02.2020 року ОСОБА_3 звернулася до Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника (а.с. 40-41).
11.02.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила призначити їй дострокову пільгову пенсію по віку як вдові ліквідатора першої категорії зі статусом інваліда війни, відповідно до статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки ОСОБА_1 досягла 50-ти років та має страховий стаж не менше 20 років (а.с. 42).
13.02.2020 року заяву аналогічного змісту подано від ОСОБА_1 як зазначено в заяві представником ОСОБА_2 (а.с. 5).
Оскільки зміст заяв від 11.02.2020 та 13.02.2020 є ідентичними за вимогами, та окрім цього, заява від 11.02.2020 підписана позивачем та подана суду відповідачем як додаток до відзиву на позовну заяву, суд дійшов висновку вважати первинною датою звернення ОСОБА_1 з заявою про призначення їй достроково пенсії за віком саме 11.02.2020, що забезпечує в спірних обставинах більш сприятливі умови для реалізації права на пенсійне забезпечення.
Листом від 28.02.2020 № 355-330/О-03/8-0900/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача про відсутність підстав для призначення пенсії по віку як вдові ліквідатора першої категорії зі статусом інваліда війни, оскільки ОСОБА_3 був призваний на спеціальні військові збори для участі в ліквідації наслідків Чорнобильській АЕС та не мав статусу військовослужбовця. В листі від 28.02.2020 № 355-330/О-03/8-0900/20 відповідач зазначив, що положення пункту 4 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не поширюється на дружин померлих військовозобов`язаних учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які були призвані на спеціальні військові збори, а тому в ОСОБА_1 відсутнє право на призначення дострокової пенсії за віком. Окрім цього, представник відповідача зазначив, що пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається особам з інвалідністю або з досягненням пенсійного віку. В даному випадку, ОСОБА_1 буде мати право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника тоді, коли їй виповниться 60 років та за наявності страхового стажу 29 років (а.с. 6-7).
Вважаючи протиправною відмову відповідача про призначення дострокової пільгової пенсії по віку позивачу як вдові ліквідатора першої категорії зі статусом інваліда війни, відповідно до статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до суду.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Частиною 1 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України і, складається, в тому числі, з Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Так, відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян визначено статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Так, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Таким чином, для призначення ОСОБА_1 дострокової пільгової пенсії по віку як вдові ліквідатора першої категорії зі статусом інваліда війни, відповідно до статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, необхідна наявність таких обов`язкових умов: підтвердження статусу вдови ліквідатора наслідків на Чорнобильській АЕС, який отримав під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язане з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи; вік 50 років; наявність страхового стажу не менше 20 років.
Як встановлено судом вище, ОСОБА_1 є вдовою ліквідатора першої категорії зі статусом інваліда війни ОСОБА_3 , який помер внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Щодо доводів представника відповідача про те, що чоловік позивача - ОСОБА_3 був призваний на спеціальні військові збори для участі в ліквідації наслідків Чорнобильській АЕС та не мав статусу військовослужбовця, то суд вказує на таке.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Згідно примітки до статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
Так, в період перебування ОСОБА_3 на військових зборах діяв Закон СРСР від 12 липня 1967 року № 1950-VII «Про загальний військовий обов`язок».
Відповідно до статей 5, 6 Закону СРСР від 12 липня 1967 року № 1950-VII «Про загальний військовий обов`язок» (зі змінами, внесеними Указом Президії Верховної Ради СРСР від 17 грудня 1980 року № 3535-Х) військова служба складається з дійсної військової служби та служби в запасі Збройних Сил СРСР. Громадяни, які перебувають на дійсній військовій службі, іменуються військовослужбовцями, а ті, що перебувають у запасі, - військовозобов`язаними.
Згідно з статтями 7- 9 Закону СРСР від 12 липня 1967 року № 1950-VII «Про загальний військовий обов`язок» військовослужбовці і військовозобов`язані приймають військову присягу на вірність своєму народові, поділяються на солдатів, матросів, сержантів, старшин, прапорщиків, мічманів і офіцерський склад та кожному присвоюється відповідне військове звання.
Військовослужбовці і призвані на військові збори військовозобов`язані користуються всією повнотою соціально-економічних, політичних та особистих прав і свобод і несуть усі обов`язки громадян СРСР, передбачені Конституцією СРСР.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ.
Відповідно до частини 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про Збройні Сили України» від 6 грудня 1991 року № 1934-XII держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час виконання службових обов`язків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обов`язків за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, поширюється також на військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей (підпункт 3 пункту 1 статті 3 цього Закону).
З огляду на вищевказані положення, громадяни із числа військовозобов`язаних, які проходять збори (навчальні, перевірочні, спеціальні), у цей період вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями.
Окрім цього, статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що до військовослужбовців належать, в тому числі, військовозобов`язані, призвані на військові збори.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 03.10.2018 за результатом розгляду справи № 539/1617/17. Так, Верховний Суд вказав, що посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що чоловік позивача не мав статусу військовослужбовця, а був призваний на військові збори для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, є безпідставними, оскільки наявними в справі доказами підтверджено факт проходження померлим чоловіком позивача військових зборів для участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а в силу положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до військовослужбовців, в тому числі, належать військовозобов`язані, призвані на військові збори.
Також, Верховний Суд в постановах від 17.04.2018 у справі № 527/1063/17, від 31.07.2018 у справі № 636/2287/17 та від 11.09.2018 у справі № 211/121/17-а (2а-/211/57/17) зазначив, що можливість отримання пільги, передбаченої абзацом шостим пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, для дружини, якщо вона не взяла повторний шлюб, військовослужбовця, який помер після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, законодавець не пов`язує з видом військової служби, тривалістю її проходження, військовим званням та посадою, а також часом, що сплинув після звільнення особи з військової служби.
В даному випадку, суд встановив наявність в ОСОБА_1 статусу вдови ліквідатора наслідків на Чорнобильській АЕС, який отримав під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язане з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Також в позивача наявний передбачений пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" обов`язків вік - 50 років, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_8 , виданого 04.10.2013, а саме: ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто її вік складає 57 років (а.с. 11).
Щодо третьої умови, обов`язкової для призначення ОСОБА_1 дострокової пільгової пенсії по віку як вдові ліквідатора першої категорії зі статусом інваліда війни, відповідно до статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - наявність страхового стажу не менше 20 років, то суд вказує на таке.
З огляду на зміст листа від 28.02.2020 № 355-330/О-03/8-0900/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за результатом розгляду заяви позивача від 13.02.2020 дослідило наявність лише двох з вищевказаних обов`язкових умов для призначення ОСОБА_1 пенсії по віку як вдові ліквідатора першої категорії зі статусом інваліда війни, а саме: наявність в чоловіка позивача - ОСОБА_3 статусу військовослужбовця та вік заявниці. Щодо умови про наявність в позивача страхового стажу не менше 20 років, то вказаний лист від 28.02.2020 № 355-330/О-03/8-0900/20 не містить жодних даних про дослідження пенсійним органом документів щодо страхового стажу, зокрема встановлення обставин щодо наявності чи відсутності в ОСОБА_1 такого стажу.
Суд звертає увагу на те, що з оцінки положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд України, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і нових. Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати нові документи, яким не надана була оцінка, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії. Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, вказаній в постанові від 11.06.2019 за результатом розгляду справи № 206/7230/16-а (2-а/206/174/16).
В даному випадку, як встановлено судом вище, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відмовило позивачу у призначенні пенсії по віку як вдові ліквідатора першої категорії зі статусом інваліда війни лише з підстави відсутності в чоловіка позивача - ОСОБА_3 статусу військовослужбовця, проте уповноважений орган не перевіряв дотримання такої умови для призначення пенсії як наявність не менше 20 років страхового стажу. Так, як встановлено судом зі змісту листа № 355-330/О-03/8-0900/20 від 28.02.2020 року, пенсійний орган не досліджував долучені до заяв від 11.02.2020 року документи, зокрема записи трудової книжки, тобто не з`ясовував та не вирішував питання щодо наявності у позивача страхового стажу, що є обов`язковою умовою для призначення пенсії відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити і виплачувати пільгову пенсію по віку належить відмовити, оскільки суд не може перебирати на себе повноваження пенсійного органу та досліджувати документи і встановлювати обставини, які не були предметом оцінки відповідача при розгляді заяви позивача.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Разом з тим, за змістом вимог частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про необхідність покласти на відповідача обов`язок повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.02.2020 про призначення дострокової пенсії за віком із врахуванням встановлених обставин та викладених судом правових висновків у цій справі.
При цьому суд вважає, що для ефективного захисту права ОСОБА_1 на дострокову пенсію за віком та реалізації пов`язаного з цим інтересу, дане рішення повинно бути виконано шляхом дослідження долучених позивачкою до заяви про призначенні пенсії за віком документів на предмет наявності встановлених пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" умов щодо необхідного для призначення такої пенсії страхового стажу станом на день подання заяви від 11.02.2020.
Таким чином, суд дійшов висновку позов ОСОБА_1 задовольнити частково: визнати протиправною відмову відповідача про призначення дострокової пільгової пенсії по віку ОСОБА_1 як вдові ліквідатора першої категорії зі статусом інваліда війни, відповідно до статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 11.02.2020 про призначення дострокової пенсії за віком із врахуванням встановлених обставин та викладених судом правових висновків у цій справі. В задоволенні решти позову відмовити.
Щодо розподілу судових витрат у справі.
Згідно з копією посвідчення № НОМЕР_9 від 06.12.2019, ОСОБА_1 має право на пільги, передбачені статтею 20 Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 4). Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору. З огляду на те, що позивач не поніс судових витрат по сплаті судового збору чи інших витрат, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат у справі, керуючись частинами 3, 5 статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про призначення дострокової пільгової пенсії по віку ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 , АДРЕСА_1 ) як вдові ліквідатора першої категорії зі статусом інваліда війни, відповідно до статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
В задоволенні решти позову відмовити.
Судові витрати не розподіляти.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.