Справа № 1.380.2019.004054
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004054
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

Державне підприємство «Львіввугілля» (далі-позивач, ДП «Львіввугілля») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, правонаступником якого є Головного управління ДПС у Львівській області (далі-відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), в якому просить визнати незаконним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.04.2019:

- №, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 20 366 617 грн 79 к., в тому числі за податковим зобов`язанням 2 271 109 грн 27 к., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 18 095 508 грн 52 к.;

- №, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 1 729 338 грн 55 к., в тому числі за податковим зобов`язанням 204 032 грн 55 к., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1 525 306 грн.

Позовні вимоги мотивовані безпідставністю та невідповідністю нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки від 14.03.2019 № 415/14.10.26360457. Вказує, що в розрахунку донарахованих сум платежів та фінансових санкцій до акта перевірки від 14.03.2019 №415/14.10.26360457 відсутній арифметичний розрахунок повноти та своєчасності перерахування до бюджету зазначених у податкових повідомленнях - рішеннях збільшених сум податкових зобов`язань з військового збору та податку на доходи фізичних осіб. Зазначає, що на момент оскарження податкових повідомлень-рішень борг зі сплати донарахованого основного платежу зі сплати військового збору та податку на доходи фізичних осіб сплачено в повному розмірі. Позивач вказує, що відповідачем на підставі статті 127 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 50% та 75 %, однак застосування штрафу в такому розмірі можливе лише при повторності вчинення правопорушень, тоді як в даному випадку до ДП «Львіввугілля» протягом 1095 днів не застосовувалися штрафні санкції за такі ж порушення. Представник позивача також зазначає, що нарахована та несплачена ДП «Львіввугілля» з 01.10.2015 по 30.01.2019 сума військового збору та податку на доходи фізичних осіб на момент прийняття податкових повідомлень-рішень частково знаходилась за межами встановленого пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України строку давності 1095 днів, що свідчить про те, що визначення грошових зобов`язань за основним платежем в спірних податкових повідомленнях-рішеннях відбулось без урахування строку давності.

Відповідач позову не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненням до відзиву, суть яких полягає у такому. Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено позапланову виїзну перевірку ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.01.2019, валютного за період з 01.01.2015 по 30.01.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2014 по 30.01.2019, за результатами якої складений акт від 14.03.2019 № 415/14.10.26360457. Перевіркою встановлено, що ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» несвоєчасно сплачено (перераховано) до бюджету нарахованого (утриманого) податку на доходи фізичних осіб в сумі 103 924 878 грн 10 к., у зв`язку з чим податковим органом на підставі пункту 1 статті 126 Податкового кодексу України та з урахуванням вимог статті 102 Податкового кодексу України за період з 01.01.2016 по 31.01.2019, застосовано штрафні санкції в розмірі 20% за несвоєчасну сплату податку більше 30 календарних днів в сумі 17 527 731 грн 20 к. Окрім того, перевіркою встановлено, що ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» не сплачено (не перераховано) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу нарахованого (утриманого) податку на доходи фізичних осіб в сумі 2 271 109 грн 27 к., у зв`язку з чим відповідачем на підставі пункту 1 частини 1 статті 127 Податкового кодексу України та з урахуванням вимог статті 102 Податкового кодексу України за період з 01.01.2016 по 31.01.2019, застосовано штрафну санкцію в розмірі 25%, в сумі 567 777 грн 32 к. Перевіркою також встановлено, що ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» несвоєчасно сплачено (перераховано) до бюджету нарахованого (утриманого) військового збору у сумі 9 081 514 грн 30 к., у зв`язку з чим відповідачем на підставі пункту 1 статті 126 Податкового кодексу України та з врахуванням вимог статті 102 Податкового кодексу України за період з 01.01.2016 по 31.01.2019, застосовано штрафні санкції в розмірі 20% за несвоєчасну сплату податку більше 30 календарних днів в сумі у розмірі 1474297 грн 86 к. та не сплаченого (не перерахованого) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу нарахованого (утриманого) військового збору в сумі 204 032 грн, у зв`язку з чим відповідачем на підставі пункту 1 частини 1 статті 127 Податкового кодексу України застосовано штрафну санкцію в розмірі 25%, в сумі 51 008грн 14 к. Оскільки за наслідками перевірки контролюючим органом застосовано штрафні санкції за період з 01.01.2016 по 30.01.2019, то посилання позивача на те, що грошове зобов`язання, визначене контролюючим органом з порушенням строку давності не відповідають дійсності. Додатково зазначив, що у даному випадку контролюючим органом на підставі пункту 1 частини 1 статті 127 Податкового кодексу України застосовано до ДП «Львіввугілля» мінімальний штраф у розмірі 25% від суми основного платежу, а тому посилання позивача на підвищені розміри штрафів у розмірі 50-75% не відповідають дійсності. Покликаючись на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 21.01.2020 по справі №820/11382/15 зазначив, що застосування штрафу на підставі пункту 1 частини 1 статті 127 Податкового кодексу України у розмірі 25% від суми основного платежу не потребує повторності вчинення такого порушення. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою від 08.08.2019 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, залишалася без руху, позивачу надавався строк для усунення недоліків. Вимоги ухвали позивачем виконано.

Ухвалою від 28.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання.

Відповідачем через канцелярію суду 23.09.2019 (вх.№33987, вх.№33980) подано клопотання про заміну сторони.

Відповідачем через канцелярію суду 23.09.2019 (вх.№33984) у справі №1.380.2019.004052 подано клопотання про об`єднання позовів в одне провадження до справи №1.380.2019.004054.

В підготовчому засіданні 24.09.2019 у справі №1.380.2019.004052 ухвалою суду здійснено заміну відповідача Головного управління ДФС у Львівській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Львівській області.

Ухвалою від 24.09.2019 об`єднано в одне провадження справу №1.380.2019.004052 та справу №1.380.2019.004054, присвоївши їй №1.380.2019.004054.

Відповідачем через канцелярію суду 24.09.2019 (вх.№34305, вх.№34304) подано відзив на позовну заяву.

Позивачем через канцелярію суду 21.10.2019 (вх.№38258) подано відповідь на відзив.

Відповідачем через канцелярію суду 22.10.2019 (вх.№38413) подано додаткові пояснення.

Позивачем через канцелярію суду 28.10.2019 (вх.№39315) подано заперечення на додаткові пояснення.

Відповідачем через канцелярію суду 10.12.2019 (вх.№47060) подано додаткові пояснення.

Ухвалою суду від 19.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 04.03.2020.

В судовому засіданні 04.03.2020 суд заслухав вступні промови представника позивача Жовніра В.А. та представника відповідача Павлову А.О., дослідив письмові докази та перейшов до письмового провадження.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено позапланову виїзну перевірку ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.01.2019, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.01.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 30.01.2019.

Результати перевірки оформлено актом від 14.03.2019 № 415/14.10.26360457 (далі акт перевірки).

Зокрема, відповідно до п. 3.3.2.1 акта перевірки податковим органом встановлено, що станом на 31.01.2019 позивачем несплачено (неперерахувано) податок на доходи фізичних осіб на суму 2 271 109 грн 27 к. та порушено правила сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб за весь період що перевіряється в сумі 103924878 грн 10 к., а саме: затримка сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання у 2015 році в сумі 16286222 грн, у 2016 році в сумі 22963806 грн 48 к., у 2017 році в сумі 23755214 грн 79 к., у 2018 році в сумі 37165914 грн 06 к., у січні 2019 року в сумі 3753720 грн 69 к.

Відповідно до п.3.3.2.2 перевіркою повноти і своєчасності перерахування до бюджету утриманих сум військового збору станом на 31.01.2019 встановлено несплату (неперерахування) військового збору на суму 204032 грн 55 к. та порушено правила сплати (перерахування) військового збору за весь період що перевіряється в сумі 9081514 грн 30 к., а саме: затримка сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання у 2015 році в сумі 1710025 грн., у 2016 році 1960197 грн., у 2017 році 1985304 грн, у 2018 році 3114217 грн 30 к., у січні 2019 року в сумі 311771 грн.

При цьому, як вбачається з акта перевірки в такому відсутній розгорнутий розрахунок порушення правил сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб та військового збору за весь період, що перевіряється з зазначенням конкретного місяця, днів порушення такої сплати, а також дати проведення сплати.

Відповідно до висновків акта перевірки, контролюючим органом встановлено ряд порушень, в тому числі порушення:

- пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.5, п.168.1 ст.168, п171.1 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, що спричинило несплату (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб станом на 31.01.2019 на суму на суму 2 271 109 грн 27 к. та порушення правил сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб за весь період, що перевіряється, більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання;

- пп.168.1.2, пп.168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176, пп. 1.5, 1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, що спричинило несплату (неперерахування) військового збору станом на 31.01.2019 на суму 204 032 грн 55 к. та порушення правил сплати (перерахування) військового збору за весь період, що перевіряється, більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

На підставі акта перевірки контролюючим органом 11.04.2019 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 20 366 617 грн 79 к, в тому числі за податковим зобов`язанням 2 271 109 грн 27 к, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 18 095 508 грн 52 к.;

-№, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору на загальну суму 1 729 338 грн 55 к., в тому числі за податковим зобов`язанням 204 032 грн 55 к., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1 525 306 грн.

Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

ДФС України рішенням про результати розгляду скарги від 25.06.2019 №28988/6/99-99/1-05-01-25 залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 11.04.2019 № та №000369130, а скаргу ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» - без змін.

Податкові повідомлення - рішення від 11.04.2019 № та -№ є предметом оскарження у справі, з підстав:

- відсутності належного розрахунку нарахування сум податку на доходи фізичних осіб і військового збору та штрафних санкцій;

- застосування до позивача відповідальності за порушення вимог податкового законодавства поза межами строків притягнення до відповідальності;

- необґрунтованості застосування до позивача відповідальності за порушення статті 127 Податкового кодексу України, оскільки вказана норма стосується притягнення до відповідальності за порушення, яке вчинено повторно, тоді як в даному випадку така повторність відсутня.

При цьому, позивачем не заперечується факт сплати податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб і військового збору не у строк, встановлений законом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс).

Згідно з пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу визначено повноваження податкової служби, серед яких: самостійне визначення суми грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Зазначені повноваження реалізуються відповідно до статті 77 Податкового кодексу контролюючим органом через проведення перевірок, в тому числі і позапланових виїзних документальних.

Пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Отже, факт порушення податкового законодавства може бути встановлений не інакше як за результатами перевірки платника податків, за результатами якої складається акт

Порядок оформлення результатів перевірок регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 №727, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1300/27745, з наступними змінами та доповненнями (далі Порядок №727).

Таким чином, відповідач може реалізовувати свої повноваження під час оформлення результатів перевірки (при складанні акта) виключно у спосіб, передбачений цим Порядком.

Згідно з пунктом 5 Розділу ІІ Порядку №727 факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно з підпунктом 2 пункту 4 Розділу ІІІ цього ж Порядку №727, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно, зокрема, викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Пунктом 3 цього ж Розділу передбачено, що виявлені факти однотипних порушень та порушень, які повторюються, групуються у відомості або таблиці, що додаються до акта документальної перевірки. Зазначені відомості або таблиці повинні містити повний перелік однотипних порушень податкового законодавства із зазначенням звітного періоду, до якого вони належать (назва, дата і номер документа, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції). Зазначені додатки повинні бути підписані посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою).

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 9 Розділу ІІ Наказу Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Спірними податковими повідомленнями-рішеннями визначено порушення, що стосувались сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб регулюється розділом IV Податкового кодексу.

Відповідно до підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Згідно до підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Згідно з підпунктом 168.4.7 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

Підпунктом 171.1 пункту 171 Податкового кодексу передбачено, що собою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Відповідно до пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані, зокрема а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок, ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 110.1 статті 110 Податкового кодексу, платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 161 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу , із змінами та доповненнями, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір (далі збір).

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу (підпункт 1.2 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу). Для резидента це загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (підпункти 163.1.1, 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу).

У відповідності до підпункту 1.4 пункту 161 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою (1,5 відсотків), визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 Податкового кодексу (підпункт 1.5 пункту 161 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу).

Платники збору зобов`язані забезпечити виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 Податкового кодексу (підпункт 1.6 пункту 161 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу).

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Отже, підставою для визначення платнику податків грошового зобов`язання на підставі статей 126 та 127 Податкового кодексу є встановлення податковим органом факту несплати чи несвоєчасної сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання у конкретних періодах та відповідно встановлення періоду затримки сплати такого.

При цьому, висновок контролюючого органу про порушення правил сплати (перерахування) податків чи інших обов`язкових платежів повинен бути зроблений з покликанням на первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, регістри бухгалтерського обліку, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів та із зазначенням звітного періоду, до якого вони належать (назва, дата і номер документа, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції).

Суд, дослідивши зміст акта перевірки від 14.03.2019 № 415/14.10.26360457, встановив, що з такого неможливо встановити, на підставі яких саме документів відповідач зробив висновки про несплату (неперерахування) позивачем податку на доходи фізичних осіб та військового збору та порушення правил сплати (перерахування) цього податку та в які саме періоди. Окрім того, акт перевірки не містить обрахунку терміну порушення правил сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Відповідачем в ході судового розгляду надавались розрахунки нарахованих сум податку на доходи фізичних осіб і військового збору та штрафних санкцій до акта перевірки, однак такі теж не містять належної інформації щодо встановлених перевіркою порушень.

Окрім того, доданий до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень розрахунок нарахованих сум податку та штрафних санкцій до акта перевірки від 14.03.2019 №415/14.10/26360457 також містить лише суми основного боргу та фінансових санкцій з зазначенням порушеної статті Податкового кодексу, без арифметичного розрахунку повноти та своєчасності перерахування до бюджету вказаної у податковому повідомленні-рішенні збільшеної суми податкових зобов`язань.

Таким чином, застосовуючи до позивача фінансову санкцію за порушення строків сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за порушення пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу, відповідач не зазначає у поданому розрахунку кількість днів затримки сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору по кожному періоду (місяцю), що є підставою до застосування (не застосування) 10% чи 20% штрафної санкції до погашення суми податкового боргу.

Не зазначення кількості днів затримки сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору унеможливлює перевірку правомірності застосування податковим органом штрафних санкцій, адже положення статті 126 Податкового кодексу щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Без належного розрахунку застосованих штрафних санкцій, а також відсутності повної інформації щодо змісту порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; зазначення первинних документів, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, що підтверджують наявність факту порушення неможливо перевірити і слушність доводів позивача про неправомірність застосування до нього штрафу згідно пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу.

Перевіряючи доводи позивача про те, що визначення грошового зобов`язання по сплаті податку на доходи фізичних осіб та військового збору (основного платежу) та (штрафних санкцій) в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях відбулось з порушенням строку давності, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до ст. 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Як слідує з акта перевірки, перевірка повноти нарахування, утримання та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору проводилась за період з 01.01.2015 по 30.01.2019.

Згідно з пунктами 3.3.2.2. та 3.3.2.2 акта перевірки сума несвоєчасно перерахованого податку визначена відповідачем за період з 01.01.2015 по 30.01.2019.

Такі ж суми віднесено до суми основного зобов`язання у спірних податкових повідомленнях-рішеннях, з яких здійснено нарахування штрафних (фінансових) санкцій, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що визначена в податкових повідомленнях-рішеннях від 11.04.2019: № та № сума грошового зобов`язання за основним платежем є сумою боргу за період 01.01.2015 по 30.01.2019.

З огляду на викладене, обґрунтованими є доводи позивача про те, що нарахована та несплачена платником податків з січня 2015 року по січень 2019 року сума податку на доходи фізичних осіб та військового збору станом на момент прийняття податкового повідомлення-рішення частково знаходилась за межами встановленого пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу строку давності - 1095 календарних днів. Отже визначене грошове зобов`язання за основним платежем в таких податкових повідомленнях - рішеннях відбулось з порушенням строку давності.

Вказане свідчить про протиправність притягнення платника податків до відповідальності поза встановленим Податковим кодексом строком на підставі податкових повідомлень-рішень від 11.04.2019: № та №.

Суд зазначає, що якщо встановлено невідповідність частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком такого є визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано та що без неї оспорюваний акт в іншій частині не втрачає свою цілісність.

Разом з цим, суд, надаючи правову оцінку підставам відповідальності і розміру штрафної (фінансової) санкції, застосованої контролюючим органом, не вправі підміняти собою такий орган та приймати рішення щодо зміни підстав застосування штрафної (фінансової) санкції та визначення її розміру.

Отже, до складу повноважень суду не входять питання проведення документальної перевірки платника податків на предмет встановлення наявності або відсутності порушень податкового законодавства та визначення суми податкового зобов`язання. Суд виключно досліджує прийняті рішення суб`єкта владних повноважень на предмет їх правомірності.

Зі змісту акта перевірки, спірних податкових повідомлень - рішень та наданих в ході судового розгляду документів не можливо виокремити протиправну частину, у зв`язку з чим такі податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню повністю.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень від 11.04.2019 № та №.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржувані повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 11.04.2019: № та №, суд дійшов переконання, що такі прийняті відповідачем без урахування вимог Податкового кодексу та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому їх слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Львівській понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в загальній сумі 38 420 грн, сплаченого платіжними дорученнями №1151 від 11.07.2019, №1152 від 11.07.2019, №1539 від 20.08.2019 та №2968 від 20.08.2019.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов Державного підприємства «Львіввугілля» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 11.04.2019 №;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 11.04.2019 №.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь Державного підприємства «Львіввугілля» (вул. Б.Хмельницького, 26, м. Сокаль, Львівська область, 80000, ) 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять ) грн судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя О.П. Хома