Справа № 120/629/20-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

08 квітня 2020 р. Справа № 120/629/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян Марини Бондівни, розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу.

Ухвалою суду від 24.02.2020 року відкрито провадження у справі та постановлено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Крім того, даною ухвалою було визначено, що питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду буде розглянуто та вирішено у судовому засіданні.

Представники сторін у судове засідання не прибули, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Натомість представник позивача подала клопотання про розгляд справи за її відсутністю у письмовому провадженні.

Представник Головного управління ДПС у Вінницькій області, в свою чергу, також подав клопотання про розгляд справи за його відсутністю у письмовому провадженні.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 4 КАС України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з неявкою представників сторін у судове засідання, а також з огляду на подані ними заяви та клопотання щодо розгляду справи без їх участі суд на підставі частини 3 статті 194 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України вирішив розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

Так, положеннями частини 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацами 3, 4, 9 частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено 10-денний строк для звернення до суду з позовом про оскарження вимоги, який обчислюється з дня її отримання платником внеску.

За приписами частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду позивач зазначив, що лише 05.02.2019 року на його домашню адресу надійшов лист № 14646/30 від 20.01.2020 року Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), з якого йому стало відомо про примусове виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-8909-17у від 17.12.18 року, що видана Головним управлінням ДФС у Вінницькій області. При цьому повідомив, що жодних документів, які пояснювали б правову підставу виникнення боргу не отримував ні від Головного управління ДФС у Вінницькій області, ні від виконавчої служби. Тому, оскільки йому про існування боргу із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відомо не було, просить визнати поважними причини пропуску та поновити строк звернення до суду.

Із матеріалів справи слідує, що доказів, які б спростовували твердження позивача відносно того, коли йому стало відомо про наявність в нього податкового боргу, станом на день відкриття провадження у справі - відсутні.

З огляду на викладене, керуючись принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суд вважає, що застосування наслідків недотримання в даному випадку десятиденного терміну на оскарження вимоги призведе до надмірного формалізму.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ.

Відповідно до практики ЄСПЛ "надмірний формалізм" суперечить вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який полягає у вузькому тлумаченні процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті (рішення у справі "Белеш та інші проти Чеської Республіки" від 12.11.2002 року).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі.

Так, у справі "Мушта проти України" ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

У рішенні по справі "Іліан проти Туреччини" ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Окрім цього, у рішеннях по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поновлення позивачу строку звернення до суду із даним позовом, надасть можливість реалізувати його право на справедливий суд та забезпечить дотримання завдань адміністративного судочинства.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду та необхідність його поновити.

Керуючись ст.ст. 121-123 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду. Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Суддя Мультян Марина Бондівна