Суддя: Золотніков Олександр Сергійович
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 квітня 2020 року

м. Київ

Провадження № 11-114сап20

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Золотнікова О. С.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

перевірила матеріали скарги ОСОБА_1 на рішення Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) від 06 червня 2017 року № 1411/0/15-17, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Другої Дисциплінарної палати від 06 березня 2017 року № 417/2дп/15-17, та

ВСТАНОВИЛА:

23 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Великої Палати Верховного Суду із скаргою про скасування рішення ВРП від 06 червня 2017 року № 1411/0/15-17 «Про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 06 березня 2017 року № 417/2дп/15-17 про притягнення судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності».

Відповідно до частини сьомої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) скарга на рішення ВРП, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, розглядається за правилами касаційного провадження, встановленими цим Кодексом.

Згідно з положеннями частин першої - третьої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Оскаржуване рішення ВРП ухвалене 06 червня 2017 року, а скарга на це рішення подана до Великої Палати Верховного Суду 23 березня 2020 року, тобто з пропуском процесуального строку на звернення до суду.

Як убачається з доданих до скарги матеріалів, ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, в якому вказала, що рішення ВРП від 06 червня 2017 року № 1411/0/15-17 вона отримала 21 березня 2020 року у відповідь на свій запит, що підтверджується відповідними написами на копії оскаржуваного рішення та даними поштового конверту. Скаржниця зазначає, що раніше рішення ВРП за її місцем проживання не надсилалось, вона особисто його не отримувала.

На підтвердження вказаних доводів скаржниця долучила супровідний лист ВРП від 16 березня 2020 року за вихідним № 12249/0/9-20 разом з оскаржуваним рішенням ВРП та конверт, у якому надійшла вказана кореспонденція.

У доводах клопотання про поновлення процесуального строку ОСОБА_1 також вказує на те, що станом на 06 червня 2017 року законодавством України не було визначено ні порядку, ні процедури оскарження рішень ВРП, ухвалених за наслідками розгляду скарг на рішення її Дисциплінарної палати. Лише з набранням чинності нової редакції КАС України в статті 266 цього Кодексу було визначено, що рішення ВРП, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду шляхом подання скарги, а не позову. Відтак у зв`язку з прогалинами в законодавстві суддя ОСОБА_1 була позбавлена права на оскарження у встановлені законом строки рішення ВРП від 06 червня 2017 року № 1411/0/15-17, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення її Другої Дисциплінарної палати від 06 березня 2017 року № 417/2дп/15-17.

На думку скаржниці, з часу прийняття Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII) до набрання чинності новою редакцією КАС України і початку роботи Верховного Суду в Україні був відсутній якісний закон, який би дозволяв передбачити порядок і процедуру оскарження та перегляду рішень ВРП, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат, що спричинило неможливість оскарження такого рішення суддею ОСОБА_1 , адже в будь-якому випадку розгляд такої справи відбувався б не згідно із законом.

Скаржниця стверджує, що саме ця невизначена ситуація сприяла тому, що в подальшому було прийнято рішення ВРП від 31 жовтня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Шевченківського районного суду м. Києва, яке в свою чергу було оскаржено та постановою Великої Палати Верховного Суду від 31 січня 2019 року скасовано. Оскаржуючи рішення ВРП про звільнення, суддя ОСОБА_1 вважала, що такий спосіб захисту її порушених прав сприятиме їх відновленню у разі прийняття судом рішення на її користь. Однак ВРП на 12 березня 2020 року призначила повторний розгляд питання про звільнення судді ОСОБА_1 з посади судді Шевченківського районного суду м. Києва внаслідок того, що рішення ВРП від 06 червня 2017 року № 1411/0/15-17 є чинним. Отже, в результаті прогалин в законодавстві спричинено настання негативних наслідків для судді ОСОБА_1 , яке виразилося у відсутності можливості у встановленому законом порядку оскаржити рішення ВРП від 06 червня 2017 року № 1411/0/15-17, та призвело до позбавлення її доступу до правосуддя.

Велика Палата Верховного Суду вважає надуманими зазначені скаржницею підстави пропуску строку звернення до суду з огляду на таке.

30 вересня 2016 року набрали чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1401-VІІІ «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» та Закон України від 02 лютого 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», якими було визначено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

05 січня 2017 року набрав чинності Закон № 1798-VIII, відповідно до частин першої та третьої статті 35 якого рішення ВРП може бути оскаржене до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення; оскарження рішення ВРП не зупиняє його виконання, якщо інше не визначено законом.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції.

Таким чином, на час ухвалення рішення ВРП від 06 червня 2017 року № 1411/0/15-17 був чинним КАС України в редакції до 15 грудня 2017 року, а відтак справи щодо оскарження актів ВРП підлягали розгляду Вищим адміністративним судом України як судом першої інстанції в порядку, визначеному статтею 171-1 КАС України в указаній редакції.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби був установлений місячний строк (частина третя статті 99 КАС України в редакції до 15 грудня 2017 року).

Як убачається з рішення ВРП від 06 червня 2017 року № 1411/0/15-17, суддя ОСОБА_1 була повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги, з`явилася для участі в засіданні ВРП, надавала пояснення, а відтак скаржниця була проінформована про результат розгляду її скарги шляхом оголошення резолютивної частини рішення ВРП негайно після його прийняття.

Згідно із частиною третьою статті 56 Закону № 1798-VIII питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України (вчинення суддею істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді; порушення суддею обов`язку підтвердити законність джерела походження майна), ВРП розглядає на підставі подання Дисциплінарної палати про звільнення судді. Суддя, стосовно якого розглядається питання про звільнення, повідомляється про засідання ВРП у порядку, визначеному цим Законом. Неявка судді на засідання незалежно від причин не перешкоджає розгляду питання за його відсутності

Положеннями Закону № 1798-VIII не передбачено, що підстава для оскарження рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати про застосування дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення судді з посади, виникає після виконання ВРП цього рішення або оскарження рішення ВРП про звільнення судді з посади до суду та скасування його судом, навпаки, як зазначено у частині третій статті 35 цього Закону, оскарження рішення ВРП не зупиняє його виконання.

Водночас незнання чинного законодавства через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

З огляду на зазначене, причини пропуску процесуального строку, вказані скаржницею у клопотанні, не можна вважати поважними.

За правилами частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху для надання можливості вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд роз`яснює ОСОБА_1 , що згідно з пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.

Ураховуючи викладене та керуючись частиною сьомою статті 266, статтями 330, 332, 333 та 169 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Залишити без руху скаргу ОСОБА_1 на рішення Вищої ради правосуддя від 06 червня 2017 року № 1411/0/15-17, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Другої Дисциплінарної палати від 06 березня 2017 року № 417/2дп/15-17.

2. Надати скаржниці десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

3. Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків скарги в установлений судом строк або визнання судом неповажними наведених підстав для поновлення строку касаційного оскарження буде відмовлено у відкритті провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. С. Золотніков

Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко

Т. О. Анцупова Н. П. Лященко

С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко

Ю. Л. Власов Л. І. Рогач

М. І. Гриців О. М. Ситнік

Д. А. Гудима О. С. Ткачук

Ж. М. Єленіна В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська

В. С. Князєв