Справа № 937/1886/20
Суддя: Міщенко Т. М.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 07.04.2020
Справа № 937/1886/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.,

за участі секретаря Панченко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції старшого сержанта Перетятька Андрія Вікторовича про скасування постанови серії БАА № 331427 від 01 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії інспектора поліції старшого сержанта Перетятька А.В. щодо складання постанови серії БАА № 331427 від 01 березня 2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП незаконними, скасувати цю постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.121 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що 01 березня 2020 року відносно нього працівником поліції було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що 01 березня 2020 року о 20 год. 50 хв. в м. Мелітополі по вул. Ломоносова, 90 він керував автомобілем ВАЗ-2101, д/н НОМЕР_1 , на якому в темну пору доби не працювала ліва фара в режимі ближнього світла та були відсутні задні грязезахисні пристрої (бризковики), чим порушив пункти 31.4.3 пп. «в», 31.4.7 пп. «е» ПДР України. Даною постановою на позивача накладено адміністративний штраф у розмірі 340 грн. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування поданого позову позивач посилався на те, що він ПДР не порушував, та вважає, що інспектор поліції Перетятько А.В. суттєво порушив його права, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, не надавши при цьому можливість скористатися правами. Позивач також вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм законодавства.

Відповідач надіслав до суду з цього приводу письмові пояснення, в яких зазначив, що 01 березня 2020 року під час патрулювання в м. Мелітополі по вул. Ломоносова було виявлено автомобіль, який рухався із непрацюючою лівою фарою ближнього світла. Після зупинки транспортного засобу він представився відповідно до вимог ЗУ «Про національну поліцію» та попросив надати для перевірки документи. Виявилося, що автомобіль правопорушника є ВАЗ-2101, д/н НОМЕР_1 , водієм даного автомобіля є ОСОБА_1 . Одночасно водію були зачитані його права, визначені ст. 268 КУпАП. Після огляду даного автомобіля з`ясувалося, що він має додаткові технічні несправності, а саме: відсутні задні грязезахисні бризковики. У зв`язку з виявленими зовнішніми ознаками технічної несправності даного транспортного засобу ним було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, наклавши на позивача адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу у розмірі 340 грн. До письмових пояснень додав фотознімки автомобіля, де вбачають факти порушень ПДР.

Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав на підставах, викладених у позові. Пояснив суду, що бризковики на його автомобілі не передбачені заводом-виробником, оскільки його автомобіль ще 70-х років випуску. Щодо порушення пп. «в» п. 31.4.3 ПДР, то також вбачає відсутність даного порушення, оскільки ліва фара горіла трохи темніше, чим права, та перед складанням постанови ним було покращено горіння лівої фари. Крім того, наголошував на тому, що дії інспектора та процедура складання протоколу і, навіть, факт його складання на місці вчинення правопорушення, були незаконними, а тому постанова підлягаю скасуванню.

Відповідач в судовому засіданні зауважив, що ОСОБА_1 добровільно усунув порушення ПДР в частині ремонту лівої фари вже після складання постанови. Хоча перед тим, як складати постанову, він запропонував водію ліквідувати наявну несправність, оскільки відповідно до вимог п. 3.1.4 ПДР України експлуатацію такого автомобіля заборонено. На що водій, фактично визнавши технічні несправності автомобіля, навідріз відмовився виконати вимоги ПДР України. Вже після винесення оскаржуваної постанови водій все ж таки добровільно усунув порушення ПДР України в частині ремонту лівої фари, на підставі чого просив постанову скасувати. На що він повідомив, що постанову скасувати не має права, оскільки усунення порушення відбулося після її винесення, окрім того, не усунення технічної несправності забороняє подальшу експлуатацію транспортного засобу. Щодо відсутності бризковиків правопорушник повідомив, що на його транспортному засобі заводом-виробником не передбачено встановлення бризковиків, на підтвердження чого жодних доказів стосовно комплектності автомобіля не надав. На підставі викладеного вважає позовні вимоги недоведеними та необґрунтованими, а сам факт подання адміністративного позову намаганням уникнути адміністративної відповідальності.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що поліцейським СРПП № 4 Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Перетятьком А.В. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 331427 від 01 березня 2020 року за порушення водієм ОСОБА_1 пунктів 31.4.3 та 3.1.4.7 ПДР України. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штраф у розмірі 340 грн /а.с.9/.

З матеріалів справи суд вбачає, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у темну пору доби з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла та за відсутності бризковиків, порушивши пункти 31.4.3 та 31.4.7 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, повністю відповідає встановленим обставинам, матеріалам справи та оглянутим відеозаписам, які були надані сторонами по справі.

Відповідно до п. 31.4.3. ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно до п.31.4.7 «е» ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за відсутності передбаченого конструкцією бамперу або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризковиків.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не надано до суду доказів того, що в його автомобілі була справною лампа лівої фари в режимі ближнього світла та що бризковики на його автомобілі не передбачені заводом-виробником. Натомість, відповідач надав суду схему комплектування автомобілю ВАЗ-2101, в якій передбачена наявність бризковиків на автомобілі, та фотознімки автомобіля, на яких вбачається несправність лівої фари.

Крім того, позивач у своєму позові посилається на те, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, розглянуто справу за місцем вчинення правопорушення.

Суд не погоджується з доводами позивача, виходячи з наступного.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що до компетенції органів поліції віднесено розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, зокрема, частини першої, другої, третьої, п`ятої і шостої статті 121 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, поліцейським СРПП № 4 Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Перетятьком А.В. при розгляді справи про адміністративне правопорушення додержано вимог чинного законодавства, яким врегульовано порядок розгляду таких справ.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, зокрема, має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи те, що позивачем не надано суду доказів протиправності оскаржуваного рішення, зокрема того, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв протиправно, суд приходить до висновку, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог, встановлених КУпАП, а тому позов не підлягає задоволенню.

вирішив:

Постанову інспектора поліції старшого сержанта Перетятька Андрія Вікторовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 331427 від 01 березня 2020 року залишити без змін.

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора поліції старшого сержанта Перетятька Андрія Вікторовича про скасування постанови серії БАА № 331427 від 01 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10 квітня 2020 року.

Суддя: