Справа № 540/719/20
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/719/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 03.03.2020 р.,

встановив:

Дочірнє підприємство "Херсонський облавтодор" ВАТ" ДАК "Автомобільні дороги України" (далі Позивач, ДП "Херсонський облавтодор") звернулось до суду з адміністративним позовом до ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.03.2020 року № , яким за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених ст.201 ПК України, відповідно до п.120-1.1 ст.120-1 ПК України накладено штраф за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 714963,81 грн. в розмірі 10 % у сумі - 71496,38 грн.

Ухвалою суду від 20.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження та визначено розгляд справи проводити без виклику сторін.

Позивачем 01.04.2020 р подано заяву про відвід судді, який розглянуто 02.04.2020 р. іншим суддею та відмовлено в задоволенні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачем зазначено, що ДП "Херсонський облавтодор" було порушено граничні строки реєстрації податкових накладних в ЄРПН за грудень 2019 року на суму 714963,80 грн.

Причиною такого порушення стала відсутність на електронному рахунку платника ПДВ достатньої суми для проведення реєстрації податкових накладних. Цей рахунок підприємство не могло поповнити в силу відсутності коштів на поточних рахунках підприємства, оскільки є збитковим. Так як, підприємство фінансується з державного бюджету, не мало коштів на поточних рахунках, відсутній умисел на порушення діючого законодавства та вина, то відсутній склад протиправного діяння, що в силу ст.109 ПК України звільняє від відповідальності. Розмір штрафу за несвоєчасно реєстрацію в сумі 71496,38 грн є непропорційним діям позивача. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнають, оскільки факт порушення строків реєстрації податкових накладних встановлений і не спростовується позивачем. Зазначені у позовній заяві причини їх порушення, а саме: фінансування з державного бюджету, відсутність вини та шкоди не є підставою для скасування ППР, оскільки ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі діяло в межах повноважень, на підставі норм ПК України та у спосіб ним передбачений.

Судом встановлені такі обставини по справі.

ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі було проведено камеральну перевірку дотримання термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН ДП «Херсонський облавтодор» за грудень 2019 року за результатами якої складено Акт від 10.02.2020 року № 336/21-22-51-04-01/31918234 (далі - акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН за грудень 2019 року, відповідальність за яке передбачено пунктом п.120-1.1 ст.120-1 ПК України.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.03.2020 року № , яким до позивача за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 71496,38 грн.

Порядок та процедура проведення перевірки, кількість податкових накладних та визначена сума штрафних санкцій позивачем не оспорюється.

На обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на збитковість, відсутність вини у зв`язку із не належним фінансуванням з державного бюджету, відсутність шкоди, вважаючи, що це є підставою відповідно до п.109.1 ст.109 ПКУ для визнання відсутності складу податкового правопорушення.

Позивач посилається також на правову позицію Верховного суду у справі № 816/390/17.

Дослідивши позиції сторін та письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Основні засади податкового законодавства України передбачені ст. 4 ПК України в якій зазначено, що податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах:

4.1.1. загальність оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу;

4.1.2. рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу;

4.1.3. невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства; .....

Спірні правовідносини, щодо реєстрації ПН врегульовані ПК України та Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 569.

Статтею 200-1 ПК України визначено, що платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок.

Порядок визначення сум, в межах яких платник податку має право зареєструвати податкові накладні, регламентовано п.200-1.3 ст.200-1ПКУ. Зокрема, платник податку може без додаткових перерахувань на електронний рахунок коштів зареєструвати податкову накладну із податковими зобов`язаннями, але в межах наявних у нього сум податкового кредиту, що підтверджуються податковими накладними, які, у свою чергу, постачальник товарів/послуг зареєстрував в ЄРПН.

Відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 1 пункту 22 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість встановлено, що у разі недостатності коштів на електронному рахунку платника податку для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань, платник податку у строки, встановлені Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує на електронний рахунок необхідні кошти з власного поточного рахунка.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що реєстрація сум ПДВ, зазначених у податковій накладній, стає у залежність від сум, що є на електронному рахунку (ліміт). Якщо ліміту для такої реєстрації недостатньо, податкова накладна не буде зареєстрована, що буде мати наслідком порушення строків її реєстрації.

Пунктом 120-1.1. ст.120-1 ПК України передбачено, що за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Суд зазначає, що виходячи із вищезазначених принципів оподаткування визначених ст. 4 ПК України, зокрема щодо рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно форми власності юридичної особи та невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства, суд відхиляє обґрунтування позивача, що ДП "Херсонський облавтодор" є збитковим державним підприємством і грошові кошти надходять виключно за рахунок державних замовлень, оскільки такий підхід є порушенням вищезазначених принципів та надає не передбачені законодавством переваги позивачу як суб`єкту господарювання перед іншими платниками податків.

Вказаний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18 лютого 2020 року по справі № 620/1221/19, згідно якої податкове законодавство не містить норм, які б звільняли платників податків від відповідальності за порушення ними строків реєстрації податкових накладних з підстав заборгованості місцевого бюджету перед платником та/або незадовільного матеріального стану платника податків.

Стосовно відсутності вини позивача у несвоєчасній реєстрації податкових накладних через відсутність ліміту на електронному рахунку, суд вважає такі посилання необґрунтованими з огляду на те, що забезпечення необхідного ліміту для реєстрації податкових накладних на електронному рахунку є обов`язком позивача, а наявність чи відсутність необхідного ліміту для реєстрації податкових накладних залежить виключно від дій або бездіяльності позивача.

Суд зазначає, що отримуючи кошти від контрагентів за товари, послуги, виконані роботи, позивач отримує від них в тому числі і ПДВ, що дає йому можливість використовувати ці кошти на поповнення електронного рахунку з метою подальшої реєстрації ПН/РК. Не вчиняючи зазначених дій, позивач залишає суму сплаченого йому ПДВ у власному обігу, тобто діє за власним розсудом та обираючи той напрямок використання цих коштів який є йому економічно вигідним та необхідним. Але в такому випадку, на думку суду, платник податку не може використовувати в подальшому посилання на свій економічний стан, збитковість як підставу для звільнення від виконання податкового обов`язку.

У разі недостатності грошових коштів на електронному рахунку платника податків для реєстрації податкової накладної в ЄРПН платник зобов`язаний перерахувати зі свого поточного рахунку на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ суму коштів, достатню для реєстрації такої податкової накладної.

Позивач, направляючи на реєстрацію податкові накладні у строки, визначені п. 201.10 ст. 201 ПК України, був обізнаний про відсутність необхідного ліміту для їх реєстрації. Проте ним не вчинялося жодних дій, щодо поповнення електронного рахунку з метою збільшення суми ліміту та своєчасної реєстрації податкових накладних.

Саме лише здійснення суб`єктом господарювання перевірки ліміту на електронному рахунку податку на додану вартість, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні, не свідчить про намір здійснити реєстрацію у встановлені терміни, а отже не виключає вину підприємства у здійсненні податкового правопорушення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року, по справі № 808/2289/17.

Крім того, суд вважає, що направлення позивачем ПН до ЄРПН при обізнаності щодо відсутності на власному електронному рахунку достатніх коштів для такої реєстрації - не є підтвердженням виконання ним свого податкового обов`язку, оскільки такі дії вчинені не в послідовності визначеній ПКУ, а саме: спочатку поповнення коштів не електронному рахунку, а потім подання ПН на реєстрацію.

Тобто, позивач заздалегідь усвідомлював невідворотність відмови йому податковим органом у реєстрації податкових накладних без достатнього поповнення рахунку, але вчиняв ці дії з метою обґрунтування своєї позиції при оскарженні податкових повідомлень-рішень на підтвердження своєчасності подачі ПН та відсутності вини.

Суд вважає, що позивач не забезпечив створення залежних виключно від нього умов для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме не підтримував необхідного ліміту на рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ для реєстрації податкових накладних.

Згідно ст. 109 ПКУ податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Суд вважає, що наявність чи відсутність шкоди, умислу, форми вини, причинного зв`язку (та інше) не є складовими для накладення штрафу за порушення фінансової дисципліни та порядку реєстрації податкових накладних.

Суд зазначає, що у ПК України вина платника не передбачена як обов`язковий елемент складу податкового правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 120-1. 1 ст. 120-1 ПК України, що підтверджується змістом ст. 109 цього кодексу.

Судом вивчені та враховані правові позиції ВС КАС справах № 825/824/17 (Постанова від 28.02.2020), № 816/390/17 (Постанова від 30.01.2018), № 808/2289/17 (Постанова від 24.04.2018 року), № 620/1221/19 (Постанова від 18.02.2020 р.) відповідно до яких зазначено, що з системного аналізу ст. 109, 120-1 ПК України вбачається, що для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування до платника податку відповідальності за затримку реєстрації ПН необхідно встановити причини, що зумовили допущення такого пропуску, та перевірити чи вчинив платник податку усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасності реєстрації таких документів

У цій справі суд приходить до висновку, що незабезпечення ДП "Херсоноблавтодор" необхідного ліміту коштів на рахунку в СЕА ПДВ для реєстрації податкових накладних, що потягло за собою несвоєчасну їх реєстрацію - є безумовною підставою для визнання таких дій порушенням фінансової дисципліни незалежно від фінансово-економічного стану платника податків, форми власності, джерел фінансування та дає підстави прийти до висновку, що порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН за грудень 2019 року сталося в результаті винних дій (бездіяльності) позивача.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що заявляючи вимогу про скасування податкового повідомлення-рішення з наведених в позові підстав, визнаючи при цьому факт порушення строків реєстрації податкових накладних, не наводячи жодних обґрунтувань та доказів неправомірності дій/рішення відповідача, позивач фактично просить суд звільнити його від виконання податкового обов`язку - сплати грошових зобов`язань, якими відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України є штрафні (фінансові) санкції, але такі функції не є компетенцією суду.

Суд відхиляє також посилання позивача на Постанову Верховного Суду від 30.01.2018 по справі №816/390/17 з огляду на те, що у наведеній справі товариство поповнило свій рахунок СЕА ПДВ, але у зв`язку з певними обставинами (технічними) таке поповнення фактично не відбулось, що і стало підставою для скасування ППР. Тобто, позивач вчинив всі необхідні дії у строк визначений ПК України для поповнення ліміту електронного рахунку.

У цій справі, позивачем не було здійснено жодних заходів, щодо поповнення електронного рахунку з метою збільшення суми ліміту.

Тому, посилання позивача на вказану справу як на аналогічну, з метою врахування правових висновків судом у цій справі не може бути враховано в силу неправильного тлумачення позивачем зазначених висновків.

Таким чином, суд повністю відмовляє у задоволенні позовних вимог, оскільки рішення податкового органу прийнято в межах компетенції, на підставі закону та у спосіб передбачений законом, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ" ДАК "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 03.03.2020 р. № .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 111030300