Справа № 620/647/20
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року Чернігів Справа № 620/647/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Федорок К.М.,

за участю представника позивача Торбєєва М.О., представника відповідача Крапивного Б.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростар+» до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агростар+» звернулось до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису відповідача від 15.07.2019 за № 262-ДК/0176Пр/03/01/-19, яким на позивача було покладено зобов`язання: «у 30-ти денний термін з дня отримання припису усунути виявлене порушення земельного законодавства при використанні вказаної земельної ділянки, тобто оформити правовстановлюючі документи на її використання або звільнити самовільно зайняту земельну ділянку».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуваний припис є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем порушено процедуру проведення перевірки додержання вимог земельного законодавства. Вказує, що висновки відповідача щодо самозахвату земельних ділянок ґрунтуються на припущеннях, а він використовує лише ті земельні ділянки, які перебувають у нього на законних підставах.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що в ході проведеної перевірки було встановлено використання Товариством з обмеженою відповідальністю «Агростар+» для вирощування сільськогосподарської культури озимої пшениці земельної ділянки історико-культурного призначення єдиним масивом із земельними ділянками, що перебувають в оренді позивача, без будь-яких на те правових підстав. Вказує, що проведена перевірка була здійснена відповідно до вимог та у спосіб визначений Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» не щодо суб`єкта господарювання, а відносно земельної ділянки, а тому підстав для застосування приписів Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не було.

Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що матеріали перевірки не містять жодного доказу, який би свідчив про причетність саме позивача до встановленого порушення. Наполягає на тому, що відповідача не було запрошено на перевірку 15.07.2019 та про виїзд на обстеження земельних ділянок також не було повідомлено. Крім того, вважає за можливе застосування до цих правовідносин положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в частині способу/порядку здійснення перевірки.

Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.07.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області було прийнято наказ № 262-ДК про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель сільськогосподарського (історико-культурного) призначення державної власності (землі запасу, резервного фонду), які не надані у власність, користування (оренду), як об`єктів перевірки, розташованих біля с. Рогощі Чернігівського району Чернігівської області у термін з 02 по 15.07.2019 (а.с. 102-103).

Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Чернігівської області, головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Городнянському, Козелецькому, Куликівському, Менському, Ріпкинському, Чернігівському районах та м. Чернігові управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Ляшенком А.С. за участю інженера-землевпорядника І категорії ДП «Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Ніколаєнко Т.М., заступника директора Комунального закладу «Організаційно-методичний центр контролю та технічного нагляду закладів культури і туризму» Чернігівської обласної ради Коваленка І.О. проведено обстеження земельної ділянки, загальною площею 6,9852 га, за результатами якого 15.07.2019 складено акт обстеження земельної ділянки № 150-ДК/164/АО/10/01/-18, в якому зафіксовано наступне (а. с. 135-137).

Згідно проекту роздержавлення земель КСП «Україна» від 1993 року, земельна ділянка, яка була позначена у відповідному запиті на картографічних матеріалах, розташована на північний захід від с. Рогощі, належить до земель історико-культурного призначення державної власності, інформація про прийняття рішення про передачу вказаної земельної ділянки у власність або користування (оренду) у вищезазначеному відділі відсутня. Вказана земельна ділянка розташована у єдиному масиві із земельними ділянками з кадастровими номерами: :09:000:4033, :09:000:4037, які відповідно до даних Державного земельного кадастру перебувають в оренді ТОВ «Агростар +» () та використовується зазначеним підприємством для вирощування сільськогосподарської культури озимої пшениці без будь-яких на те правових підстав на площі 6,9852 га.

Так, вищевказаний факт було зафіксовано у ході перевірки на місцевості із залученням інженера-землевпорядника І категорії ДП Чернігівського науково-дослідного та проектного інституту землеустрою ОСОБА_1 за допомогою GPS-приймача Topcon GRS-1, та беручи до уваги матеріали роздержавлення та реформування земель колишнього КСП «Україна», матеріалів розпаювання земель на території Довжицької сільської ради. На місцевості було визначено відповідні точки та метричні дані земельних ділянок ділянками з кадастровими номерами: :09:000:4033, :09:000:4037, які відповідно до матеріалів розпаювання земель на території Довжицької сільської ради Чернігівського району знаходяться та використовуються єдиним масивом з вищезгаданими земельними ділянками історико-культурного призначення та перебувають у користуванні ТОВ «Агростар+» ().

Також державним інспектором Ляшенком А.С. було проведено обстеження земельної ділянки, загальною площею 15,1034 га, за результатами якого 15.07.2019 складено акт обстеження земельної ділянки № 151-ДК/164/АО/10/01/-18 (а.с. 132-134), в якому зафіксовано, що на північний схід від с. Рогощі відповідно до проекту роздержавлення земель КСП «Україна» від 1993 року розташована земельна ділянка історико-культурного призначення державної власності. Інформація про прийняття рішення про передачу вказаної земельної ділянки у власність або користування (оренду) у вищезазначеному відділі відсутня. Вказана земельна ділянка історико-культурного призначення розташована у єдиному масиві із земельними ділянками з кадастровими номерами: :09:000:4049, :09:000:4047, :09:000:4048, які згідно даних Державного земельного кадастру також перебувають в оренді ТОВ «Агростар +» () і використовується вказаним підприємством єдиним масивом з орендованими зазначеними земельними ділянками для вирощування сільськогосподарської культури - озимої пшениці без будь-яких на те правових підстав на площі 17,6 га.

Департаментом культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації надано інформацію про те, що на вказаній вище земельній ділянці (яка саме межує із земельними ділянками з кадастровими номерами: :09:000:4049, :09:000:4047, :09:000:4048), на північний схід від с. Рогощі розташовані земельні ділянки площами 7,4681 га та 15,28 га, які потрапляють у межі пам`яток археології місцевого значення: поселення «Рогощі-2» ХІ-ХІІІ ст., (№ 2822-Чр), за 1,3 км на північний схід від північно-східної околиці с. Рогощі, взята на державний облік рішенням виконкому Чернігівської обласної ради народних депутатів від 19.02.1985 № 75 (паспартизована); поселення «Рогощі-3» ІІ-І тис. до н.е., (№3057-Чр), за 1,2 км на північний-схід від північної околиці с. Рогощі, взята на державний облік рішенням виконкому Чернігівської обласної ради народних депутатів від 28.04.1987 № 119 (паспартизована); поселення «Рогощі-5» II тис, до н.е. ІІІ-V., (№2823-Чр) , за 1 км на північний схід від села Рогощі, взята на державний облік рішенням виконкому Чернігівської обласної ради народних депутатів від 28.04.1987 № 119 (паспартизована).

У ході перевірки на місцевості із залученням інженера- землевпорядника І категорії ДП Чернігівського науково-дослідного та проектного інституту землеустрою ОСОБА_1 , за допомогою GPS-приймача Topcon GRS-1; та беручи до уваги матеріали роздержавлення та реформування земель колишнього КСП «Україна», матеріалів розпаювання земель на території Довжицької сільської ради на місцевості було визначено відповідні точки та метричні дані земельних ділянок, які відповідно до матеріалів розпаювання земель на території Довжицької сільської ради Чернігівського району знаходяться у єдиному масиві з вищезгаданими земельними ділянками історико-культурного призначення та перебувають у користуванні ТОВ «Агростар+» ().

За наслідками проведеної перевірки, 15.07.2019 відповідачем відповідно до вимог статей 6 і 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом -земельною ділянкою № 294-ДК/282/АП/09/01/-19, в якому відображено вищезазначені обставини (а.с. 128-131).

Також, 15.07.2019 відповідачем винесено припис, яким зобов`язано у 30-ти денний термін з дня отримання припису усунути виявлене порушення земельного законодавства при використанні вказаної земельної ділянки, тобто оформити правовстановлюючі документи на її використання або звільнити самовільно зайняту земельну ділянку (а.с. 138-141).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Статтею 188 Земельного кодексу України передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Згідно статті 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі - Закон) до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, серед іншого, у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання.

Статтею 9 Закону передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом проведення перевірок.

Відповідно до статті 10 Закону державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Наказом Держгеокадастру від 27.12.2016 № 353 «Про організаційні заходи із здійснення функцій державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів територіальними органами Держгеокадастру», затверджено форми актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки та обстеження земельної ділянки, які складаються під час здійснення державного нагляду (контролю) щодо дотримання земельного законодавства.

Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане, і згідно покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності (пункт 1 та підпункт 30 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521).

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що у відповідача були повноваження на проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (стаття 126 Земельного кодексу України).

Так, перевіркою встановлено користування позивачем земельною ділянкою історико-культурного призначення без документів, які посвідчують відповідне право, що є порушенням статей 125, 126 Земельного кодексу України.

З схеми-плану меж земельних ділянок історико-культурного призначення на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, виготовленої за допомогою GPS-приймача Торсоn GRS-1, про що зазначено в актах обстеження земельних ділянок, інженером-землевпорядником І категорії ДП «Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ОСОБА_1 та завіреної ДП «Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», роздруківок Публічної кадастрової карти України, наданих позивачем, паспортів поселень «Рогощі-2» ХІ-ХІІІ ст., (№ 2822-Чр), «Рогощі-3» ІІ-І тис. до н.е., (№3057-Чр), «Рогощі-5» II тис, до н.е. ІІІ-V., (№2823-Чр), охоронних зобов`язань на пам`ятники археології, історії та культури, які містяться в матеріалах справи, та з картографічних матеріалів яких вбачається, що землі історико-культурного призначення межують з землями, які перебувають в оренді ТОВ «Агростар +» (а.с. 67, 68, 144, 109-121).

Представником позивача в судовому засіданні було підтверджено факт засадження озимою пшеницею земельних ділянок, що перебувають у користуванні ТОВ «Агростар +», та, одночасно, не визнано факт засадження підприємством такою ж сільськогосподарською культурою суміжних земельних ділянок історико-культурного призначення, наполягав на тому, що користуватися суміжними земельними ділянками могла будь-яка особа.

Разом з тим, будь-яких пояснень щодо здійснення таких насаджень єдиним масивом надано не було.

Стосовно посилань позивача на необхідності застосування під час проведення перевірки Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», зокрема, в частині способу/порядку здійснення перевірки, то суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що його дія поширюється на відносини, пов`язані із здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Так, вказаним Законом визначено чіткий перелік відносин, на які поширюється його дія, особливості та обмеження перевірок, які не відносяться до здійснення Держгеокадастром та його територіальними органами перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель.

Таким чином, норми вищенаведеного Закону, стосуються безпосередньо сфери господарської діяльності суб`єктів господарювання та жодним чином не регулюють порядок перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель.

В той же час, суд зазначає, що на спірні правовідносини розповсюджуються норми Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», а відтак, посилання позивача на вказаний вище Закон є безпідставним.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.09.2019 у справі № 806/1723/18.

Позивач вказує, що його було запрошено до приміщення відповідача в м. Чернігові на 11.07.2019 для дачі пояснень без зазначення інформації про предмет перевірки, проте такі твердження спростовуються наявним в матеріалах справи листом від 09.07.2019, яким директор ТОВ «Агростар +» ОСОБА_2 викликався до Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області для надання пояснень у зв`язку з проведенням перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (земель запасу, резервного фонду), як об`єктів перевірки, які не надані у власність, користування (оренду) на території Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с. 64).

Будь-яких пояснень, клопотань позивачем надано не було, уповноваженого представника також не було направлено.

Щодо проведення обстеження земельних ділянок 15.07.2019 без повідомлення позивача, то суд зазначає, що такий факт під час проведення перевірки, складання акту обстеження земельної ділянки та акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою не є вагомим для розгляду даної справи, оскільки, як вже було вказано судом, об`єктом перевірки були земельні ділянки, щодо яких було встановлено факт їх самовільного використання, при цьому ТОВ «Агростар +» суб`єктом перевірки не було.

При цьому, суд зазначає, що при здійсненні перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства, та під час судового розгляду представником позивача не надано жодних належних доказів, які могли б свідчити про відсутність факту самовільного зайняття ним земельних ділянок історико-культурного призначення.

Стосовно інших посилань відповідача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису відповідача від 15.07.2019 за № 262-ДК/0176Пр/03/01/-19, яким на позивача було покладено зобов`язання: «у 30-ти денний термін з дня отримання припису усунути виявлене порушення земельного законодавства при використанні вказаної земельної ділянки, тобто оформити правовстановлюючі документи на її використання або звільнити самовільно зайняту земельну ділянку».

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростар+» необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростар+» (вул. Гонча, буд. 23, оф. 408, м. Чернігів, 14000, ) до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (пр. Миру, буд. 14, м. Чернігів, 14000, ) про визнання протиправним та скасування припису відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.04.2020.

Суддя Н.М. Баргаміна