Справа № 953/3984/20
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/3984/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Лях М.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Хомінської Т.В.,

розглянувши в порядку скороченого позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до сержанта поліції 3 бат. 3 роти УПП в Харківській області ДПП Євдокіменко Дениса Руслановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК №2174043 від 28.02.2020 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 статті 126 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначає, що 06.03.2020 року засобами поштового зв`язку йому вручено Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕАК №2174043 від 28.02.2020 року. З постановою та з висновками відповідача незгоден, так як ПДР України не порушував. Зазначає, що відповідач в порушення вимог Закону та внутрішньої Інструкції не зазначає у постанові пункту ПДР України, які на його думку порушив водій та яку відповідальність передбачено за таке порушення, що стало первісною підставою зупинки транспортного засобу. Відповідно до фабули постанови зазначено, що водій рухався 28.02.2020 року о «18 год. 13 хв.», що не відповідає дійсності та є завідомо недостовірною інформацію, так як у даному проміжку часу він не керував автомобілем, а лише знаходився у припар кованому транспортному засобі. Крім того, зазначає, що в постанові відсутні реквізити та можливі способи оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а також відсутній підпис посадової особи. Таким чином, відповідач складаючи постанову діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 13.03.2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

23.03.2020 відповідач надав відзив на позовну заяву з копією постанови серії ЕАК №2174043 від 28.02.2020 р. та носієм інформації з відеозаписом з нагрудного відереєстратора патрульного поліцейського та відеозаписом з відео реєстратора з патрульного автомобіля, в якому зазначає, що доводи наведені Позивачем у позовній заяві є необґрунтованими, аргументи наведені у ній є безпідставними та не підтверджуються доказами, тому позовні вимоги позивача підлягають залишенню без задоволення. В обґрунтування зазначає, що підставою зупинки транспортного засобу ВАЗ 2101 з д.н.з. НОМЕР_1 була не працюючий один із задніх габаритів - правий ліхтар заднього габариту, через що не працювала і підсвітка заднього номерного знаку вказаного транспортного засобу, а сам номерний знак було видно виключно при підсвічуванні його фарами службового автомобіля патрульної поліції, що підтверджується відеозаписом з відеореєстратору з патрульного автомобіля. Як з`ясувалося вже після зупинки, на вказаному автомобілі не працює і права фара ближнього світла, що є загрозою для безпеки дорожнього руху, адже в умовах обмеженої видимості знижується можливість реакції для інших учасників дорожнього руху на такий транспортний засіб з непрацюючими ліхтарями. Відеозапис записано Dashcamera f-4449, яка зазначена в тексті оскаржуваної постанови. На прохання патрульного поліцейського надати йому документи, передбачені п.2.1 ПДР, позивач не надав. Патрульним поліцейським було повідомлено причину зупинки транспортного засобу, а саме порушення водієм підпункту В) п.2.9. та підпункту А) п.2.4. ПДР України. Разом з цим в ході спілкування з водієм було встановлено відсутність у нього посвідчення водія та страхового полісу, в результаті чого було складено оскаржувану постанову. Крім того позивачу було запропоновано скористатися правовою допомогою відповідно до вимог чинного законодавства. Щодо відсутності підпису посадової особи в оскаржуваній постанові, відповідач зазначив, що копія постанови, яку позивач надав до суду є роздрукованим електронним носієм інформації (постанови) з поліцейської бази, доступ до якої обмежений, тому походження такого документу є невідомим, у зв`язку з чим такий документ не може бути належним доказом.

03.04.2020 року позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначає, що відео з нагрудної відеокамери дає можливості встановити порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, зазначає, що дійсний час руху транспортного засобу не відповідає часу, зазначеному в оскаржуваній постанові. Відповідачем, також не дотримано вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП України.

Згідно з правилами ст. 12 КАС України зазначений спір є незначної складності, а тому відповідно до вимог ст. 257 КАС України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, перевіривши доводи, викладені сторонами в обґрунтування заявлених вимог або заперечень, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як встановлено дослідженими у справі доказами, ОСОБА_1 28.02.2020 року о 18:13 год. керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком та не пред`явив на вимогу поліцейського полісу обов`язкового страхування, чим порушив п.2.1.ґ. ПДР України Відсутність у водія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У зв`язку з чим, сержантом поліції 3 бат. 3 роти УПП в Харківській області ДПП Євдокіменко Д.Р, 28.02.2020 року винесено постанову серії ЕАК №2174043, якою встановлено, що ОСОБА_1 28.02.2020 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальностію.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 2.1.ґ) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За змістом статті 31 Закону "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Виходячи з вищенаведених нормативно-правових актів, право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс. Разом з цим, позивач в позовній заяві не зазначає про наявність у нього чинного страхового полюса цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків..

Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Оглянутий під час судового розгляду наданий відповідачем на виконання ухвали суду про відкриття провадження та витребування доказів DVD-диск із записами з нагрудного відереєстратора патрульного поліцейського та відеореєстратора з патрульного автомобіля, дозволяє дійти висновку про наявність у діях водія автомобіля марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 під керування позивача ОСОБА_1 порушення п. 2.1.ґ. Правил дорожнього руху, який не пред`явив на вимогу патрульного поліцейського для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність (ч.1 статті 126 КУпАП). Доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення спростовується наданими відповідачем до суду письмовими доказами, зокрема відеозаписом.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 6-10, 77, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295, КАС України, ст. 293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до сержанта поліції 3 бат. 3 роти УПП в Харківській області ДПП Євдокіменко Дениса Руслановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя -