Справа № 266/797/20
Суддя: Федотова В. М.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/797/20
Провадження № 2-а/266/32/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судових засідань Шишханової К.Р., , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженні, у м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Донецькій області сержанта поліції Кулібаба Марини Валеріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до сержанта поліції Управління патрульної поліції Кулібаба М.В. про скасування постанови серії ЕАК №2034372 від 28.01.2020 року, у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи позов тим, що 21.01.2020 року, приблизно о 08 год. 30 хв. він керував транспортним засобом «Hyundai Accent» державний номер « НОМЕР_1 » по пр. Мира у м. Маріуполі. На перехресті пр. Миру та вул. Осипенко в м. Маріуполі, був зупинений працівниками поліції. Причину зупинки - проїзд перехрестя проспекту Мира та провулка Нахімова в м. Маріуполі на жовте заборонене світло світлофора. Сержант поліції Кулібаба М.В. надала для огляду на телефоні фрагмент відео, на якому зі слів позивача ОСОБА_1 , проїздить якийсь автомобіль через перехрестя, коли світло світлофора змінювалося з зеленого на жовте. На цьому відео не можливо було побачити кордону перехрестя, розмітки (а саме стоп-лінію), державного номера автомобіля. Позивач заявив клопотання про перенесення розгляду справи за для можливості скористатись юридичною подпомогою, яке було задоволено. 28.01.2020 року була розглянута справа про накладення адміністративного стягнення. Згідно постанови серії ЕАК №2034372, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 21.01.2020 року о 08 годині 31 хвилина керуючи транспортним засобом «Hyundai Accent» державний номер НОМЕР_2 НОМЕР_1 » проїхав перехрестя пр. Миру та провулку Нахімова в м. Маріуполі, на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ) ПДР України. Позивач вважає дану постанову неправомірною, оскільки вона не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема вважає, що на відео запису неможливо ідентифікувати транспортний засіб, який вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.. Тому, просить суд скасувати постанову серії ЕАК №2034372 від 28.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27лютого 2020року було відкрито провадження по справі, визначено,що справа буде розглянута в порядку спрощеного провадження, запропоновано сторонам надати відзив, та відповідь на відзив. Також, зазначеною ухвалою було розяснено сторонам право надати клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони не наполягали на розгляді справи з повідомленням (викликом) сторін - тому суд розглянув справу згідно ч.5 ст.262 КАС України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач скористався своїм правом, передбаченим ст.162 КАС України - в строк визначений Законом надав відзив на позов, в якому зазначив наступне. Вважає позовні вимоги ОСОБА_1 незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві. Вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки винесена на підставі об`єктивних даних вчинення адміністративного правопорушення, яке зафіксовано відеозаписом з реєстратора, встановленого в службовому автомобілі патрульних поліцейських - де зафіксовано у файлі «video_2020-03-13_l0-50-09» факт порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3.ґ ПДР України. З зазначеного файлу вбачається, що 21.01.2020 р. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Accent» державний номер « НОМЕР_1 », проїхав перехрестя пр. Миру та провулку Нахімова в м. Маріуполі безпосередньо на заборонений жовтий сигнал світлофора. За результатами розгляду справи поліцейським , на підставі закону та в межах своїх повноважень, було винесено постанову та накладено штраф. Просив відмовити у задоволенні позову, а справу розглянути без його участі.

Вивчивши матеріали справи, відеозапис, суд дійшов висновку про наступне..

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність зокрема за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Так судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАК №2034372 від 28.01.2020 p., яка була прийнята поліцейським УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Кулібаба М.В.- 21.01.2020 р. о 08 год.31 хв. м. Маріуполь, пр. Миру та провулок Нахімова, водій керуючи транспортним засобом «Hyundai Accent», державний номер « НОМЕР_1 », проїхав перехрестя пр. Миру та провулку Нахімова на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «ґ» ПДР України- порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів у зв`язку із чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. По справі прийнято рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Так, згідно п. 8.7.3 «ґ» ПДР України жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

При цьому, згідно п. 8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів (п. 8.10ПДРУкраїни).

Згідно п. 16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності доказування свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На відеозаписі зі службового реєстратора (video_2020-03-13_l0-50-09), наданого суду відповідачем, вбачається, що світлофор перейшов у режим миготіння зеленим світлом, а потім вимкнувся жовтий сигнал світлофору, транспортний засіб Hyundai Accent проїхав перехрестя пр. Миру та провулку Нахімова в м. Маріуполі. З відео запису вбачається, що патрульне авто поїхало за вищевказаним транспортним засобом по пр. Миру, інших транспортних засобів, окрім зупиненого ними «Hyundai Accent» державний номер « НОМЕР_1 » не було. При спілкуванні з

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач маючи достатньо часу для своєчасного реагування на зміну дорожньої обстановки проїхав перехрестя пр. Миру та провулку Нахімова в м. Маріуполі на заборонений жовтий сигнал світлофора.

При цьому доводи позивача про те, що відеозапис не містить даних, що саме він порушив ПДР спростовуються дослідженим відеозаписом.

Так з відеозапису (video_2020-03-13_l0-50-09), яке є безперервним з моменту правопорушення до моменту зупинки автомобіля позивача вбачається, що патрульний автомобіль після фіксації порушення ПДР водієм транспортного засобу «Hyundai Accent» державний номер « НОМЕР_1 » відразу рухався позаду, але інших автомобілів марки «Hyundai Accent» на проїжджій частині не було.

Згідно із п. 8.7.3 в)ПДР, зелений миготливий сигнал світлофора дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Тобто, жовтому сигналу світлофора передує зелений миготливий сигнал, який попереджає про його наступне увімкнення.

Пунктом 8.7.3 ґ)ПДР визначено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Нормами п. 2.3 б)ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Отже, в даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Із вищезазначеного слідує, що водій ОСОБА_1 підїжджаючи до світлофору повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, при увімкнені зеленого миготливого сигналу, який передує жовтому, врахувати технічний стан транспортного засобу та розрахувати можливість зупинки у місці, визначеному п.8.10ПДР України при увімкнені жовтого сигналу світлофора.

Однак, позивач вищезазначених вимог ПДР України не виконав, та доказів про неможливість зупинитися у визначеному ПДР України місці при проїзді перехрестя, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та при подачі позовної заяви до суду не надав, отже зазначені відомості є неналежними обґрунтуваннями позовної заяви та в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VІІІ(далі - Закон № 580).

Згідно з п. 11 ч. 1ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього рухуй ого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.8 Закону №580 поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху(ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3.Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме статтею 7, визначено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючисьз аконом і правосвідомістю.

Позивачу в процесі розгляду справи про вчинене ним адміністративне правопорушення було надано для ознайомлення відеозапис із зафіксованим правопорушенням, який згідно ст.251 КУпАП та 252 КУпАП був прийнятий та оцінений поліцейським, як належний та допустимий доказ на підставі якого правомірно винесено постанову по справі.

Відповідно до ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладені положення Закону, в задоволенні вимог позивача про визнання неправомірними дії відповідача слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що інспектор діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесення постанови постанову серії ЕАК №2034372 від 28.01.2020 р., оскільки міститься логічний виклад обставин вчиненого правопорушення, зокрема у ній зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено суть його вчинення, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КпАП України, що свідчить про те, що оскаржувана постанова є законною та порушень з боку інспектора патрульної поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не вбачає. При цьому, суд виходить з того, що відповідач під час виявлення, фіксування правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Тому, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.5,6,8-10,73-78,241-246,286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Донецькій області сержанта поліції Кулібаба Марини Валеріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Федотова В. М.