Справа № 200/14434/19-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 р. Справа№200/14434/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому протоколом про призначення пенсії від 05.07.2019 року було призначено з 05.10.2018 року пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України №1058.

У подальшому, протоколом від 05.07.2019 року йому з 01.03.2019 року було перераховано пенсію у зв`язку із підвищенням середньої заробітної плати, і протоколом від 05.09.2019 року його пенсію з 01.03.2019 року було перераховано у зв`язку із зміною тривалості загального страхового стажу.

При цьому, він не погоджується з діями відповідача щодо обчислення розміру його пенсії з часу її призначення з 05.10.2018 року, а саме:

Щодо обчислення тривалості його загального страхового стажу;

Щодо обчислення коефіцієнта страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії;

Щодо обчислення тривалості понаднормативного страхового стажу та щодо застосування під час обчислення розміру надбавки за понаднормативний страховий стаж показника розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який встановлено з січня 2016 року;

Щодо визначення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Вважає зазначені дії відповідача, які мали місце під час призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах (з 05.10.2018 року) та проведених наступних її перерахунків (з 01.03.2019 року), протиправними та такими, що прямим та безпосереднім чином впливають на той факт, що пенсію він отримує у значно меншому розмірі, ніж передбачений чинним законодавством.

Просить:

1. Визнати протиправними дії Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо обчислення розміру пенсії за віком на пільгових умовах з часу її призначення, тобто з 05.10.2018, а саме: в частині обчислення тривалості загального страхового стажу та не зарахування до нього періоду його навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1983 року по 25.05.1986 року та з 01.07.1986 року по 31.08.1986 року і періоду його роботи на Шахті «Центральна» ВО «Красноармійськвугілля» з 26.05.1986 року по 30.06.1986 року; в частині визначення коефіцієнта страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, виходячи з тривалості загального страхового стажу 41 рік 7 місяців (499 повних місяців) у розмірі 0.41583; в частині обчислення тривалості понаднормативного страхового стажу в 6 років та застосування під час обчислення розміру надбавки за понаднормативний страховий стаж показника розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлений з січня 2016 року; в частині визначення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки у сумі 3 764,40 грн. і з часу перерахунку пенсії з 01.03.2019 - у сумі 4 404,35 грн.

2. Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області обчислити розмір його пенсії за віком на пільгових умовах з часу її призначення, тобто з 05.10.2018 року, згідно вимог чинного законодавства шляхом: зарахування до його загального страхового стажу періодів навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1983 року по 25.05.1986 року та з 01.07.1986 року по 31.08.1986 року і періоду роботи на Шахті «Центральна» ВО «Красноармійськвугілля» з 26.05.1986 року по 30.06.1986 року; визначення під час такого обчислення коефіцієнта страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, виходячи з тривалості загального страхового стажу 44 роки 7 місяців (535 повних місяців) у розмірі 0.44583; обчислення тривалості понаднормативного страхового стажу в 9 років та застосування під час обчислення розміру надбавки за понаднормативний страховий стаж показника розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлений станом на час нарахування пенсії, тобто станом на 05.10.2018 року; визначення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2017 роки у сумі 5 377,90 грн.; а також обчислити розмір моєї пенсії за віком на пільгових умовах з врахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні, прийнятому за результатами розгляду даної справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року було прийнято заяву до розгляду та призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 13 січня 2020 року.

14.01.2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначає наступне.

Щодо позовних вимог в частині зарахування до загального страхового стажу періодів навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1983 року по 25.05.1986 року та з 01.07.1986 року по 31.08.1986 рік.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно - технічну освіту» час навчання в професійно - технічному навчальному закладі зараховується до загального трудового стажу і стажу роботи за спеціальністю.

За матеріалами пенсійної справи, позивач отримав освіту у Селидівському гірничому технікумі що підтверджується копією диплома НОМЕР_1 виданий 10 червня 1987 року.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про професійно - технічну освіту», технікуми відсутні в переліку професійно - технічних навчальних закладах.

Зарахувати навчання до пільгового стажу не має юридичних підстав.

Відповідач звертає увагу суду, що данні позовні вимоги в частині зарахування до загального страхового стажу виконанні в повному обсязі.

Щодо позовних вимог в частині зарахування роботи на шахті «Центральна» ВО «Красноармійськвугілля» з 26.05.1986 року по 30.06.1986 року.

Відповідач повідомляє, що даний період зараховано до загального страхового стажу як цього просить позивач в своїй позовній заяві.

Щодо позовних вимог в частині визначення коефіцієнта страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, виходячи з тривалістю загального страхового стажу 44 рік 07 місяців у розмірі 0,41583.

Загальний стаж роботи складав 44 рік 07 місяців 03 дні (враховано по 31.08.2018 р.), в тому числі робота за Списком № 1 - 10 років (в тому числі враховувалась військова служба - 2 роки 11 місяців 18 днів). Коефіцієнт стажу складав 0, 41583. Розмір пенсії складав з 05.10.2018 року - 3076,44 грн., з 01.03.2019 року - 3583,01 грн. (8384,08 х 0,41583= 3486,35 грн. + 96,66 грн. (понаднормовий стаж за 9 років).

З 05.10.2018 року - дата подання заяви на перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком - ОСОБА_1 приведена пенсійна справа до норм чинного законодавства. Розмір пенсії склав з 05.10.2018 року 3044,22 грн. Після масового підвищення з 01.03.2019 року розмір пенсії склав 3550,79 грн.

Загальний стаж роботи після приведення у відповідність складає 41 рік 07 місяців 03 дні (враховано по 31.08.2018 р.), в тому числі робота за Списком № 1 - 7 років. Коефіцієнт стажу складає 0, 41583.

Пенсія обчислена із заробітної плати з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 року по 31.08.2018 року згідно даних персоніфікованого обліку. Середньомісячний заробіток склав 8384,08грн., при індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 1,90359. Показник середнього заробітку по народному господарству застосовано за 2014-2016 роки-4404,35 грн.

З 05.10.2018 р. розмір пенсії складає 3044,22 грн., а саме

З 01.03.2019 р. розмір пенсії складає: 3550,79 грн., а саме:

- 3486,35 грн. основний розмір пенсії за віком ( 8384,08 грн. х 0,41583);

- 64,44 грн. доплата за понаднормативний стаж за 6 років ( 1074 грн. х 6% ) - стосовно прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, повідомляємо, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком. Згідно ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону, крім пенсіонерів, які працюють.

За період з 01.10.2018 року по 31.12.2019 року нараховано переплату в сумі 479,14 грн. (32,22 грн. х 14 + 28,06 грн.).

На підставі викладеного просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року суд перейшов зі спрощеного позовного провадження у загальне позовне провадження та призначив підготовче засідання на 13 березня 2020 року.

12.03.2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву.

Відповідач вказує що згідно із ч.3 ст. 45 Закону України № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходяться на час проведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст.40 ЗУ № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата, визначена ч.2 ст.40 Закону України № 1058 для призначення пенсії.

Позивачем було додано стаж по 31.01.2018 року згідно заяви про перерахунок пенсії

№ 2189 від 06.03.2018 року, тому перехід на пенсію за віком згідно заяви від 05.10.2018 року було проведено із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, так як особа набула менше 24 місяців страхового стажу : (01.02.2018 - 31.08.2018 - 07 місяців).

Згідно ст.24 Закону України № 1058 для обчислення розміру пенсії за віком за кожний рік стражу роботи (врахованому в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року ( пільговий стаж ОСОБА_1 - складає 07 років 11 місяців 05 днів).

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 13 квітня 2020 року.

13 квітня позивач в судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання в якому зважаючи на те, що у зв`язку з карантинними заходами належне транспортне сполучення між містами Покровськ та Слов`янськ відсутнє, він не може прибути в судове засідання і просить розгляд справи проводити без його присутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги та заперечення, дослідивши докази, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , знаходиться на обліку в Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як отримувач пенсії по інвалідності 3 групи за загальним захворюванням (а.с.18-19).

Відповідачем у справі є Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області яке є суб`єктом владних повноважень та юридичною особою .

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058, Законами України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та підзаконними нормативно - правовими актами.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII, "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.04.2019 року у справі №200/2863/19-а були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення від 12.02.2019 року №3388/04/25.

Визнано протиправним та скасовано рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області б/н від 12.02.2019 року щодо відмови ОСОБА_1 в переході на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 розділу XIV Закону України № 1058.

Зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 05.10.2018 року з зарахуванням до пільгового стажу на підземних роботах з особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 наступних періодів роботи: на ВП "Шахта "Центральна" ДП "Мирноградвугілля" з 08.01.1987 року по 29.06.1987 року та проходження строкової військової служби з 02.07.1987 року по 19.06.1990 року.

З урахуванням ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 року у вказаній адміністративній справі, судове рішення суду першої інстанції набрало законної сили.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.04.2019 року у справі №200/2863/19-а відповідач повторно розглянув заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 05.10.2018 року.

Щодо коефіцієнту страхового стажу.

Відповідно до протоколу з призначення пенсії позивача від 05.07.2019 року йому було зараховано до страхового стажу 41 рік 7 місяців та 3дні. При цьому страховий стаж враховується тільки з 01.09.1986 року та коефіцієнт стажу без урахування кратності становить 0,41583 (а.с.33-34).

Згідно з протоколом з призначення пенсії позивача від 05.09.2019 року йому було зараховано до страхового стажу 44 роки 7 місяців та 3дні. Коефіцієнт стажу становить 0,41583 (а.с.45-46).

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону № 1058 коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

См х Вс

Кс = , де:

100% х 12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1 %.

Тривалість загального страхового стажу позивача станом на час призначення пенсії повинна складати 44 роки 7 місяців 23 дні

Таким чином, сума місяців страхового стажу (См) позивача становить 535 місяців.

Величина оцінки одного року страхового стажу (Вс) становить 1%.

Отже, коефіцієнт страхового стажу (Кс) повинен складати:

535 х 1%

Кс = - = 0,44583

100% х 12

Разом із цим, відповідач під час призначення пенсії позивачеві обчислює коефіцієнт страхового стажу у розмірі 0,41583, який на справді повинен складати 0,44583.

Допитана в якості спеціаліста в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила суду що відповідачем на виконання рішення суду було зараховано позивачу лише право на пільгову пенсію, а період в роках йому не було зараховано, тому що в законі йдеться саме про право на пільгову пенсію, а не про періоди, які визначаються в роках, місяцях та днях.

В даному випадку суд зазначає, що відповідно до рішення суду зобов`язано відповідача саме зарахувати до пільгового стажу на підземних роботах з особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 наступних періодів роботи: на ВП "Шахта "Центральна" ДП "Мирноградвугілля" з 08.01.1987 року по 29.06.1987 року та проходження строкової військової служби з 02.07.1987 року по 19.06.1990 року.

Тобто, в рішенні суду мова йде саме за періоди.

Тому, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо неправомірності дій відповідача стосовно визначення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2017 роки в сумі 5377,90 грн.

Відповідно до ст..9 Закону України №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 40 Закону №1058 передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно ч.2 ст.40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного за цим законом, на інший вид пенсії, призначений також за цим же законом. У випадку, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Таким чином, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Мотиви та доводи, наведені у відзиві на позовну заяву, висновки суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судом встановлено, що пенсія позивачу призначалася за віком вперше то повинна застосовуватися середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

З урахуванням зазначеного вище, враховуючи те, що в даному випадку має місце призначення пенсії за віком вперше при переведенні з пенсії по інвалідності на інший вид пенсії, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про визнання протиправними дії Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо, незастосування до позивача ОСОБА_1 при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 - 2017 роки, підлягає задоволенню.

Щодо конкретної суми показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 - 2017 роки в розмірі 5377,90 грн. на яку посилається позивач, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо перерахунку пенсійних виплат із чітким зазначенням сум, що підлягають виплаті є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Також Постановою ВАСУ від 21 жовтня 2010 року № П-278/10 встановлено, що з огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Тому, в частині визначення конкретної суми показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 - 2017 роки в розмірі 5377,90 грн., слід відмовити.

Щодо неправомірності дій відповідача стосовно обчислення тривалості понаднормативного страхового стажу та щодо застосування під час обчислення розмір) надбавки за понаднормативний страховий стаж показника розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який встановлено з січня 2016 року.

Абзацом 1 ч.1 ст.28 Закону №1058 передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Згідно з абзацом 2 ч.1 ст.28 Закону №1058 за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Відповідно до протоколу з призначення пенсії позивача від 05.07.2019 року йому було зараховано до страхового стажу 41 рік 7 місяців та 3дні. При цьому доплата за понаднормативний стаж зараховано за 6 років у сумі 64,44 грн. (а.с.33-34).

Згідно з протоколом з призначення пенсії позивача від 05.09.2019 року йому було зараховано до страхового стажу 44 роки 7 місяців та 3дні. При цьому доплата за понаднормативний стаж зараховано за 9 років у сумі 96,66 грн. (а.с.45-46).

Оскільки судом встановлено, що страховий стаж позивача складає 44 роки 7 місяців, то його понаднормативний стаж складає 9 років.

Розраховувати цей понаднормативний стаж необхідно з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом про Державний бюджет України на відповідний рік, в якому призначається пенсія.

Пенсія позивачу за віком позивачу призначалась у 2018 році, тому прожитковий мінімум для осіб яки втратили працездатність законом «Про Державний бюджет України на 2108 рік» встановлена 1373 гривні.

Тому, в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до загального страхового стажу періоди навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1983 року по 25.05.1986 року та з 01.07.1986 року по 31.08.1986 року та періоду роботи на шахті «Центральна» ВО «Красноармійськвугілля» з 26.05.1986 року по 30.06.1986 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до рішення № 55 від 05.09.2019 року позивачу були зараховані періоди з 01.09.1983 року по 25.05.1986 року та з 01.07.1986 року по 31.08.1986 року як навчання у вищих/середних НЗ та період роботи з 26.05.1986 року по 30.06.1986 року на шахті «Центральна» ВО «Красноармійськвугілля»

Тому, суд вважає, що ці позовні вимоги заявлені зайве і відмовляє в задоволені позову в цієї частині.

Оцінюючи вказані вище докази та вирішуючи справу в цілому, суд виходить з того, що згідно з положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України (в редакції, що набрала чинності з 15 грудня 2017 року) в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Як зазначив ЄСПЛ у справі "Andrejeva v. Latvia" (п. 77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благо отримувачів вимогам.

У справі "Будченко проти України" (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст. 13 Закону № 1788-XII, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі "Ковач проти України", п. 59 рішення у справі "Мельниченко проти України", п. 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" тощо).

Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Відповідно до статі 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено та не надано доказів на підтвердження правомірності дій під час розгляду питання про нарахування пенсії із застосуванням коефіцієнту страхового стажу, обчислення тривалості та сум доплати за понаднормативний стаж, визначення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески.

Оскільки суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати складові нарахування пенсії позивача, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача, буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву з врахуванням вищенаведених обставин.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення та нарахування пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, яке полягає у визнанні протиправними дій та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші протии Україн" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено що позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. відповідно до квитанції від 06.12.2019 року, тому саме ця сума підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (а.с.3)

Керуючись ст. ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах з часу її призначення, тобто з 05.10.2018 року, а саме: в частині визначення коефіцієнта страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, виходячи з тривалості загального страхового стажу 41 рік 7 місяців (499 повних місяців) у розмірі 0.41583; в частині обчислення тривалості понаднормативного страхового стажу в 6 років та застосування під час обчислення розміру надбавки за понаднормативний страховий стаж показника розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлений з січня 2016 року; в частині визначення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки у сумі 3 764,40 грн. і з часу перерахунку пенсії з 01.03.2019 - у сумі 4 404,35 грн.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та обчислити розмір пенсії за віком на пільгових умовах з часу її призначення, тобто з 05.10.2018 року, згідно вимог чинного законодавства шляхом визначення під час такого обчислення коефіцієнта страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, виходячи з тривалості загального страхового стажу 44 роки 7 місяців (535 повних місяців) у розмірі 0.44583; обчислення тривалості понаднормативного страхового стажу в 9 років та застосування під час обчислення розміру надбавки за понаднормативний страховий стаж показника розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлений станом на час нарахування пенсії, тобто станом на 05.10.2018 року; визначення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2017 роки, а також обчислити розмір його пенсії за віком на пільгових умовах з врахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні, прийнятому за результатами розгляду даної справи.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення складено та підписано суддею 13 квітня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Хохленков