Справа № 1340/5651/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

14 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 1340/5651/18 пров. № А/857/4227/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шавеля Р. М.
суддів -Глушка І. В.
Запотічного І. І.

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі № 1340/5651/18 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Агрофірма "Лугове" до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року задоволено повністю адміністративний позов Приватного підприємства "Агрофірма "Лугове" до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Головне управління ДПС у Львівській області (як правонаступник Головного управління ДФС у Львівській області) подало апеляційну скаргу разом із клопотаннями про заміну відповідача та про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до постанови КМ України № 537 від 19 червня 2019 року «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» відповідача Головне управління ДФС у Львівській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, яке є правонаступником останнього.

По причині наведеної реорганізації ГУ ДФС у Львівській області, клопотання про заміну відповідача у справі підлягає до задоволення, при цьому судом апеляційної інстанції в порядку статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України слід замінити відповідача його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Львівській області.

В обгрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження податковий орган посилається на те, що Головним управлінням ДФС у Львівській області 03 травня 2019 року було скеровано апеляційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року, яка ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2019 року була залишена без руху, оскільки до неї не було додано документа про сплату судового збору.

На виконання ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, податковим органом скеровано заяву про продовження процесуальних строків для сплати судового збору, проте ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2019 року в задоволенні такої заяви відмовлено та апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

При повторному поданні апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року контролюючий орган просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки своєчасність сплати судового збору ускладнюється процедурами безспірного списання коштів із рахунків боржника, що унеможливлює сплатити судовий збір.

З метою забезпечення сплати судового збору, неодноразово було скеровано листи про збільшення суми коштів на сплату судового збору.

Зазначає, що у зв`язку з затвердженням кошторису на 2019 рік та виділенням коштів на сплату судового збору, які поступають на рахунки Головного управління частинами із запізненням, оплата судового збору була здійснена по мірі надходження коштів та в порядку черговості, однак доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги не надає.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження не можна вважати поважними, з таких підстав.

Відповідно до вимог частини 3 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів справи слідує, що оскаржуване рішення постановлено судом 02 квітня 2019 року за участю сторін із застосуванням частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України. Повний текст судового рішення складено та підписано 12 квітня 2019 року. Копію рішення суду скеровано учасникам справи 16 квітня 2019 року, згідно супровідного листа суду № 1340/5651/18/10165/19 (Т.2, а.с. 111).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У розглядуваному випадку основною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції апелянт вказує відсутність бюджетних асигнувань для сплати судового збору.

При цьому, Головним управлінням ДФС у Львівській області вживались заходи для своєчасного оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року. Зокрема, 03 травня 2019 року апелянтом було скеровано апеляційну скаргу, яка через несплату судового збору ухвалою апеляційного суду від 21 травня 2019 року була залишена без руху, а в подальшому повернута апелянту.

23 березня 2020 року апелянт повторно скерував через суд першої інстанції апеляційну скаргу на рішення суду від 02 квітня 2019 року разом із заявою про поновлення строку.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і так далі.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Таким чином, лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Органи фіскальної служби є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктами, що реалізують свою владну компетенцію. Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд зверну увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що "…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…".

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і органи фіскальної служби зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки.

З урахуванням зазначеного, довготривала процедура погодження та сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Оцінюючи в сукупності наведене, апеляційну скаргу подано з порушенням встановлених строків на апеляційне оскарження, вказані причини пропуску строку апеляційного оскарження не можна вважати поважними, а заявлене клопотання обґрунтованим

Окрім того, до апеляційної скарги не додано документа про сплату судового збору.

Ставки судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення визначені Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2018 року становить 1762 грн.

Розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Адміністративний позов в даній справі містить вимоги майнового характеру.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, розмір судового збору який підлягав сплаті при поданні позовної заяви становить 56014 грн 11 коп. (3734274,06 х1,5% = 56014,11).

Враховуючи наведене, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 31 530 грн. виходячи з максимальної межі, відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції від 27 лютого 2020 року. (56014,11х 150%=84021,17), що є більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Вказані недоліки апеляційної скарги повинні бути усунені шляхом надіслання до Восьмого апеляційного адміністративного суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 31 530 грн. за наступними реквізитами «Отримувач коштів - УК у Галицькому районі м.Львова; код отримувача за ; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; рахунок отримувача UA1013004; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу *;101; код платника; судовий збір; № справи; Восьмий апеляційний адміністративний суд» та обґрунтованого клопотання/заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із вказівкою на поважні причини його пропуску та представлення підтверджуючих документів такого.

За таких обставин, відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення вказаного недоліку.

Також слід роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що за наслідками невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху така буде їй повернута, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, або, з урахуванням статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, судом апеляційної інстанції буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Особливості обчислення процесуальних строків, встановлених законом або судом, під час дії карантину здійснюється з урахуванням п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України (в редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019).

Керуючись статтями 169, 296, 298, 199 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління ДПС у Львівській області про заміну відповідача задовольнити, відповідача Головне управління ДФС у Львівській області замінити його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Львівській області.

В задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Львівській про поновлення строку на апеляційне оскарження, - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі № 1340/5651/18 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Агрофірма "Лугове" до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень залишити без руху.

Встановити Головному управлінню ДПС у Львівській області десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р. М. Шавель
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний