Справа № 640/9350/19
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року м. Київ № 640/9350/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні без проведення судового засідання та виклику учасників справи адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум»
до треті особи, що не заявляють самостійних на предмет спору: Державної податкової служби України Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України», Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр», Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія»
про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

30.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» (надалі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.04.2019 до податкової накладної № 4 від 18.10.2012;

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 10.04.2019 до податкової накладної № 15 від 20.11.2012;

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 5 від 10.04.2019 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011;

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 6 від 10.04.2019 до податкової накладної № 40 від 28.12.2011;

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 8 від 10.04.2019 до податкової накладної № 28 від 18.08.2011;

2) зобов`язати державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли їх було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, а саме:

- 23.04.2019 - розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.04.2019 до податкової накладної № 4 від 18.10.2012;

- 23.04.2019 - розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 10.04.2019 до податкової накладної № 15 від 20.11.2012;

- 23.04.2019 - розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 5 від 10.04.2019 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011;

- 23.04.2019 - розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 6 від 10.04.2019 до податкової накладної № 40 від 28.12.2011;

- 02.05.2019 - розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 8 від 10.04.2019 до податкової накладної № 28 від 18.08.2011.

В якості підстав позову позивач зазначив, що на виконання затверджених Господарським судом м. Києва мирових угод позивач здійснив перерахування коштів (повернення раніше отриманих авансів) своїм контрагентам: ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України», ДП НАК «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр», ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія»; відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України факт повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг є підставою для коригування суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача шляхом складання розрахунку коригування до податкової накладної, який реєструється в Єдиному реєстрі податкових накладних; згідно із абз. 2 п. 192.1 ст. 192 ПК України у випадку зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється отримувачем товарів/послуг, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу; на підставі вказаних норм позивач склав та надіслав контрагентам для реєстрації розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, проте податковим органом в реєстрації було відмовлено; відмова в прийнятті до реєстрації розрахунків коригування не відповідає обставинам проведення коригування податкових зобов`язань та суперечить як нормам ПК України, так і Положенням Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 1246 від 29.12.2010; ст. 102 ПК України самостійно не встановлює жодних граничних строків для здійснення платником податків коригування податкових зобов`язань та податкового кредиту, тому посилання відповідача на ст. 102 ПК України є декларативним; в спірних правовідносинах відсутні умови для застосування п. 6 Порядку № 1246, оскільки податкові накладні, до яких позивачем складалися розрахунки коригування, підлягали реєстрації та були зареєстровані; таким чином дії відповідача підлягають визнанню протиправними.

Справу відповідно до протоколу автоматизованого розподілу було передано судді Пащенку К.С.

03.06.2019 ухвалою суду було відкрито провадження в адміністративній справі № 640/9350/19, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання; залучено Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України» (адреса: 03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 54, ідентифікаційний код 31169745), Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» (адреса: 36019, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 53, ідентифікаційний код 01432552), Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» (адреса: 79000, м. Львів, площа Міцкевича, буд. 8, ідентифікаційний код 01432606) до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

01.07.2019 до суду від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа-1 просить суд прийняти законне та обґрунтоване рішення з дотриманням вимог чинного законодавства України та зазначає, що позовні вимоги відповідають чинному законодавству; відмова відповідача в реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних є незаконною; ст. 102 ПК України не передбачає обмежень у строках проведення відповідних коригувань податкових зобов`язань та податкового кредиту з ПДВ; п. 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 1246 від 29.12.2010, не може бути застосований до спірних відносин, оскільки податкові накладні, до яких були складені розрахунки коригування, підлягали реєстрації та були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

09.10.2019 до суду від позивача надійшло клопотання про заміну відповідача - Державної фіскальної служби України на її правонаступника - Державну податкову службу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2020 задоволено клопотання вих. № 0943 від 03.10.2019 «Про заміну сторони у справі» представника ТОВ "ІСТ Юроуп Петролеум" Лупето В.Є. (директора); замінено відповідача Державну фіскальну службу України (адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 39292197) правонаступником - Державною податковою службою України (адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 43005393).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням загальних зборів учасників від 26.10.2017 ТОВ «Голден Деррік» (ідентифікаційний код юридичної особи 35251246) було вирішено змінити найменування ТОВ «Голден Деррік» на ТОВ «Іст Юроуп Петроліум».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.04.2017 у справі № 910/10529/14 за заявою ДП НАК «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» і ТОВ «Голден Деррік» про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення затверджено на стадії виконання рішення Господарського суду м. Києва від 26.12.2014 № 910/10529/14 укладену між ДП НАК «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» і ТОВ «Голден Деррік» мирову угоду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.04.2017 у справі № 910/22593/16 за позовом ПАТ «НАК «Надра України» до ТОВ «Голден Деррік» про стягнення 3 236 932,80 грн. затверджено мирову угоду між ПАТ «НАК «Надра України» та ТОВ «Голден Деррік».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.04.2017 у справі № 910/22595/16 за позовом ПАТ «НАК «Надра України» до ТОВ «Голден Деррік» про стягнення 9 809 050,00 грн. затверджено мирову угоду між ПАТ «НАК «Надра України» та ТОВ «Голден Деррік».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.12.2017 у справі № 910/22594/16 за заявами ПАТ «НАК «Надра України» та ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» про затвердження мирової угоди в процесі виконання судового рішення у справі № 910/22594 за позовом ПАТ «НАК «Надра України» до ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» про стягнення 5 453 046,00 грн. затверджено мирову угоду між ПАТ «НАК «Надра України» та ТОВ «Іст Юроуп Петролеум».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.01.2018 у справі № 910/23630/16 за заявами ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» та ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» про затвердження мирової угоди у справі за позовом ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» до ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» про стягнення 1 800 000,00 грн. затверджено умови мирової угоди від 07.12.2017, укладеної між ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» (стягувач) та ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» (боржник) про стягнення 1 827 000,00 грн.

Як стверджує позивач і не заперечують інші учасники справи, на виконання затверджених Господарським судом м. Києва мирових угод позивач здійснив перерахування коштів (раніше отриманих авансів) своїм контрагентам, а саме:

1) ПАТ «НАК «Надра України»:

- на виконання мирової угоди по справі № 910/22595/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.04.2017, позивач перерахував 331 872,86 грн. (ПДВ 55 312,14 грн.);

- на виконання мирової угоди по справі № 910/22593/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.04.2017, позивач перерахував 109 516,22 грн. (ПДВ 18 252,70 грн.);

- на виконання мирової угоди по справі № 910/22594/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.12.2017, позивач перерахував 35 095,44 грн. (ПДВ 5 849,24 грн.);

2) ДП «НАК Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр»:

- на виконання мирової угоди по справі № 910/10529/14, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.04.2017, позивач перерахував 624 767,82 грн. (ПДВ 104 127,97 грн.);

3) ДП «НАК «Надра України» «Західукргеологія»:

- на виконання мирової угоди по справі № 910/23630/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.01.2018, позивач перерахував 30 450,00 грн. (ПДВ 5 075,00 грн.).

За вказаними господарськими операціями позивачем було складено та направлено ПАТ «НАК «Надра України», ДП «НАК Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр», ДП «НАК «Надра України» «Західукргеологія» для здійснення ними реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних та вартісних показників, а саме:

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.04.2019 до податкової накладної № 4 від 18.10.2012;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 10.04.2019 до податкової накладної № 15 від 20.11.2012;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 5 від 10.04.2019 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 6 від 10.04.2019 до податкової накладної № 40 від 28.12.2011;

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 8 від 10.04.2019 до податкової накладної № 28 від 18.08.2011.

Відповідач відмовив в реєстрації вказаних розрахунків коригування кількісних та вартісних показників, зазначивши в квитанціях, що документ не може бути прийнятий - порушено вимоги ст. 102 ПК України та п. 6 Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 1246 від 29.12.2010, а саме: дата складення розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж на 1095 календарних днів дату складення податкової накладної, до якої складено такий розрахунок коригування.

Не погоджуючись із такими діями відповідача позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює ПК України.

Відповідно до пп. 16.1.2, 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України (в редакції станом на 2011 рік) платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до Державної податкової адміністрації України є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше двадцяти календарних днів, наступних за датою їх виписки.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відповідно до п.п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом державної податкової служби в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Згідно із п. 7 Порядку № 1246 (в редакції станом на 2011 рік) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до Державної податкової служби здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, та проводиться їх реєстрація.

Для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації продавцю видається квитанція в електронній формі у текстовому форматі, у якій зазначаються реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про продавця, дата та час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис Державної податкової служби, підлягає шифруванню та надсилається продавцеві засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в Державній податковій службі (п. 8 Порядку № 1246).

Згідно із п. 11 Порядку № 1246 квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, надсилається протягом операційного дня продавцеві.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем було складено та подано на реєстрацію до податкового органу наступні податкові накладні:

- податкову накладну № 28 від 18.08.2011 (покупець: ДП ПАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія»; номенклатура товарів/послуг продавця: авансовий платіж за геолого-економічний огляд сировини для виробництва будівельних матеріалів Західних областей України згідно із договором № 262/10 від 08.09.2010 та додаткової угоди № 23 від 29.07.2011; загальна сума 1 800 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 300 000,00 грн.);

- податкову накладну № 16 від 20.12.2011 (покупець: ПАТ «НАК «Надра України»; номенклатура товарів/послуг продавця: за геологорозвідувальні роботи на Краснополянському родовищі згідно із договором № 206/10 від 08.09.2010; загальна сума 5 453 046,00 грн., в т.ч. ПДВ 908 841,00 грн.);

- податкову накладну № 40 від 28.12.2011 (покупець: ДП ПАТ «НАК «Надра України»; «Полтавське нафтогазове регіональне геологічне підприємство»; номенклатура товарів/послуг продавця: за виконання робіт по спорудженню пошукової свердловини№ 1 Токарської площі згідно із договором № 673/11/1 від 14.06.2011; загальна сума 7 000 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1 166 666,67 грн.);

- податкову накладну № 4 від 18.10.2012 (покупець: ПАТ «НАК «Надра України»; номенклатура товарів/послуг продавця: за геологорозвідувальні роботи на Октябрському родовищі згідно із договором № 364/10 від 24.12.2010; загальна сума 2 300 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 383 333,33 грн.);

- податкову накладну № 15 від 20.11.2012 (покупець: ПАТ «НАК «Надра України»; номенклатура товарів/послуг продавця: за геологорозвідувальні роботи на Родниківській площі Октябрського родовища згідно із договором № 363/10 від 24.12.2010; загальна сума 1 500 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 250 000,00 грн.).

Вказані податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчать наявні в матеріалах справи квитанції.

Згодом, в рамках судових спорів між позивачем та ПАТ «НАК «Надра України», ДП «НАК Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр», ДП «НАК «Надра України» «Західукргеологія», Господарським судом м. Києва було затверджено ряд мирових угод.

Так, ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.04.2017 у справі № 910/10529/14 за заявою ДП НАК «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» і ТОВ «Голден Деррік» про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення затверджено на стадії виконання рішення Господарського суду м. Києва від 26.12.2014 у справі № 910/10529/14 укладену між заявою ДП НАК «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» і ТОВ «Голден Деррік» мирову угоду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.04.2017 у справі № 910/22593/16 за позовом ПАТ «НАК «Надра України» до ТОВ «Голден Деррік» про стягнення 3 236 932,80 грн. затверджено мирову угоду між ПАТ «НАК «Надра України» та ТОВ «Голден Деррік».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.04.2017 у справі № 910/22595/16 за позовом ПАТ «НАК «Надра України» до ТОВ «Голден Деррік» про стягнення 9 809 050,00 грн. затверджено мирову угоду між ПАТ «НАК «Надра України» та ТОВ «Голден Деррік».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.12.2017 у справі № 910/22594/16 за заявами ПАТ «НАК «Надра України» та ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» про затвердження мирової угоди в процесі виконання судового рішення у справі № 910/22594 за позовом ПАТ «НАК «Надра України» до ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» про стягнення 5 453 046,00 грн. затверджено мирову угоду між ПАТ «НАК «Надра України» та ТОВ «Іст Юроуп Петролеум».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.01.2018 у справі № 910/23630/16 за заявами ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» та ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» про затвердження мирової угоди у справі за позовом ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» до ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» про стягнення 1 800 000,00 грн. затверджено умови мирової угоди від 07.12.2017, укладеної між ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» (стягувач) та ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» (боржник) про стягнення 1 827 000,00 грн.

Як стверджує позивач і не заперечують інші учасники справи, на виконання затверджених Господарським судом м. Києва мирових угод позивач здійснив перерахування коштів (раніше отриманих авансів) своїм контрагентам, а саме:

4) ПАТ «НАК «Надра України»:

- на виконання мирової угоди по справі № 910/22595/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.04.2017, позивач перерахував 331 872,86 грн. (ПДВ 55 312,14 грн.);

- на виконання мирової угоди по справі № 910/22593/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.04.2017, позивач перерахував 109 516,22 грн. (ПДВ 18 252,70 грн.);

- на виконання мирової угоди по справі № 910/22594/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.12.2017, позивач перерахував 35 095,44 грн. (ПДВ 5 849,24 грн.);

5) ДП «НАК Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр»:

- на виконання мирової угоди по справі № 910/10529/14, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.04.2017, позивач перерахував 624 767,82 грн. (ПДВ 104 127,97 грн.);

6) ДП «НАК «Надра України» «Західукргеологія»:

- на виконання мирової угоди по справі № 910/23630/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.01.2018, позивач перерахував 30 450,00 грн. (ПДВ 5 075,00 грн.).

За вказаними господарськими операціями позивачем було складено та направлено ПАТ «НАК «Надра України», ДП «НАК Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр», ДП «НАК «Надра України» «Західукргеологія» для здійснення ними реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних та вартісних показників, а саме:

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.04.2019 до податкової накладної № 4 від 18.10.2012 (покупець: ПАТ «НАК «Надра України»; номенклатура товарів/послуг продавця, кількість чи вартість яких коригується: за геологорозвідувальні роботи на Октябрському родовищі згідно із договором № 364/10 від 24.12.2010; коригування обсягів постачання без врахування ПДВ: -91 263,52 грн.; сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту: -18 252,70 грн.);

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 10.04.2019 до податкової накладної № 15 від 20.11.2012 (покупець: ПАТ «НАК «Надра України»; номенклатура товарів/послуг продавця: за геологорозвідувальні роботи на Родниківській площі Октябрського родовища згідно із договором № 363/10 від 24.12.2010; коригування обсягів постачання без врахування ПДВ: -276 560,72 грн.; сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту: -55 312,14 грн.);

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 5 від 10.04.2019 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 (покупець: ПАТ «НАК «Надра України»; номенклатура товарів/послуг продавця: за геологорозвідувальні роботи на Краснополянському родовищі згідно із договором № 206/10 від 08.09.2010; коригування обсягів постачання без врахування ПДВ: -29 246,20 грн.; сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту: -5 849,24 грн.);

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 6 від 10.04.2019 до податкової накладної № 40 від 28.12.2011 (покупець: ДП «НАК Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр»; номенклатура товарів/послуг продавця: за виконання робіт по спорудженню пошукової свердловини№ 1 Токарської площі згідно із договором № 673/11/1 від 14.06.2011; коригування обсягів постачання без врахування ПДВ: -520 639,85 грн.; сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту: -104 127,97 грн.);

- розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 8 від 10.04.2019 до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 (покупець: ДП ПАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія»; номенклатура товарів/послуг продавця: авансовий платіж за геолого-економічний огляд сировини для виробництва будівельних матеріалів Західних областей України згідно із договором № 262/10 від 08.09.2010 та додаткової угоди № 23 від 29.07.2011; коригування обсягів постачання без врахування ПДВ: -25 375,00 грн.; сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту: -5 075,00 грн.).

Відповідач відмовив в реєстрації вказаних розрахунків коригування кількісних та вартісних показників, зазначивши в квитанціях, що документ не може бути прийнятий - порушено вимоги ст. 102 ПК України та п. 6 Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 1246 від 29.12.2010, а саме: дата складення розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж на 1095 календарних днів дату складення податкової накладної, до якої складено такий розрахунок коригування.

Надаючи правову оцінку таким діям відповідача суд входить із наступного.

Особливості визначення бази оподаткування в окремих випадках, зокрема, порядок коригування податкових зобов`язань та податкового кредиту, визначені ст. 192 ПК України.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України (в редакції, станом на 10.04.2019) якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

- отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Складені платником податку розрахунки коригування до податкових накладних, складених до 1 лютого 2015 року, розрахунки коригування до податкових накладних, які не підлягали наданню отримувачу (покупцю) - платнику податку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником (продавцем). Зазначене не поширюється на розрахунки коригування, що передбачають зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику (зменшення податкового зобов`язання постачальника та податкового кредиту отримувача), складені після 1 липня 2015 року до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року на отримувача (покупця) - платника податку, які підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) товарів/послуг.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Згідно із п.п. 192.1.1. п. 191.1 ст. 191 ПК України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Аналіз наведених норм свідчить про відсутність у них умов, що пов`язували б обов`язок коригування податкових зобов`язань з податку на додану вартість при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг з датою виникнення таких зобов`язань.

Положення п. 192.1 ст. 192 ПК України встановлюють особливості коригування зобов`язань за податковими накладними, що складені до 1 лютого 2015 року, однак до них не належать строки давності, на які посилається відповідач у справі.

Так, відповідач в квитанціях до розрахунків коригування вказав дві правові підстави відмови позивачу в прийнятті розрахунків коригування до реєстрації - ст. 102 ПК України та п. 6 Порядку №1246.

Натомість ст. 102 ПК України окремо не встановлює граничний строк безпосередньо для процесу здійснення платником податків коригування податкового кредиту та податкових зобов`язань, але має три пункти, в яких є посилання на строк, тривалістю у 1095 календарних днів - п. 102.1, п. 102.4 та п. 102.5.

Пункт 102.1. ст. 102 ПК України станом на дату направлення розрахунків коригування має наступний зміст: «Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.».

Таким чином, п. 102.1 ст. 102 ПК України регламентує строки реалізації податковим органом свого права на самостійне визначення суми грошових зобов`язань платнику податків, але не встановлює жодних прямих обмежень для платника податку щодо здійснення коригування даних податкової накладної.

Пунктом 102.4 ст. 102 ПК України передбачено строки стягнення податковим органом грошового зобов`язання, визначеного на підставі п.102.1. ст. 102 ПК України. Так, згідно із вказаним пунктом у разі, якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Пунктом 102.5 ст. 102 ПК України встановлено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Водночас розрахунок коригування ПДВ не є заявкою про повернення надмірно сплачених грошових коштів; з матеріалів справи слідує, що ні позивач, ні його контрагенти не подавали заяв про повернення з бюджету надміру сплачених грошових коштів.

Таким чином системний аналіз наведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що ст. 102 ПК України самостійно не встановлює жодних граничних строків для здійснення платником податків коригування податкових зобов`язань та податкового кредиту, а тому відповідач безпідставно відмовив позивачу в проведенні реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з посиланням саме на ст. 102 ПК України.

Суд акцентує увагу, що ПК України взагалі не містить прямої норми, яка б обмежувала платника податків в строках здійснювати коригування податкових зобов`язань та податкового кредиту.

Як зазначалось вище, порядок коригування податкових зобов`язань та податкового кредиту встановлений ст. 192 ПК України, яка не містить умов, що пов`язували б обов`язок коригування податкових зобов`язань з податку на додану вартість при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг з датою виникнення таких зобов`язань.

Аналогічної правової позиції притримується і Верховний Суд, що, як приклад, відображено в постановах від 17.04.2018 по справі № 803/940/16 та від 19.04.2018 по справі № 810/30/16. Так, у вказаних постановах, зокрема, зазначено: «Верховний Суд вважає правильним застосування до спірних правовідносин положень пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, згідно з якими якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних…

...Аналіз наведених норм свідчить про відсутність у них умов, що пов`язували б обов`язок коригування податкових зобов`язань з податку на додану вартість при поверненні товару з датою виникнення таких зобов`язань.».

Верховний Суд у вищевказаних постановах також приходить до висновку про хибність позиції відповідача (податкового органу), що ґрунтується на застосуванні до спірних правовідносин норм ст. 102 ПК України. При цьому Верховний Суд зазначає наступне: «Суд не приймає до уваги твердження відповідача у касаційній скарзі про те, що у разі, якщо повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг відбувається після спливу 1095 днів з періоду, в якому були визначені податкові зобов`язання з податку на додану вартість, то платник податків - продавець таких товарів/послуг не може застосовувати норми пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України і відкоригувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість. Таке твердження ґрунтується на помилковому тлумаченні зазначених у касаційній скарзі норм податкового законодавства.».

Іншою підставою відмови в реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних стало посилання відповідача на п. 6 Порядку № 1246.

Даний пункт (в редакції, чинній на дату складення розрахунків коригування до податкових накладних), має наступний зміст: «Розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 р. та не підлягала реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) та розрахунок коригування».

Тобто пунктом 6 Порядку № 1246 врегульована процедура реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної, яка відповідає наступним ознакам: а) складена до 01.02.2015; б) не підлягала реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Але обставини справи не відповідають умовам застосування п.6 Порядку №1246. Так, відповідно до п.11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України з 01.07.2011 обов`язкова реєстрація податкових накладних запроваджується для платників податку на додану вартість, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Податкова накладна № 4 (показники якої відкориговані розрахунком коригування № 3 від 10.04.2019) була складена позивачем 18.10.2012. Станом на цю дату діяла вимога ПК України щодо реєстрації в ЄРПН податкових накладних, в яких сума ПДВ перевищувала 10 000 грн. За податковою накладною № 4 від 18.10.2012 загальна сума ПДВ складала 250 000,00 грн. Тобто ця податкова накладна підлягала обов`язковій реєстрації в ЄРПН.

Податкова накладна № 15 (показники якої відкориговані розрахунком коригування № 4 від 10.04.2019) була складена позивачем 20.11.2012. Станом на цю дату діяла вимога ПК України щодо реєстрації в ЄРПН податкових накладних, в яких сума ПДВ перевищувала 10 000 грн. За податковою накладною № 15 від 20.11.2012 загальна сума ПДВ складає 383 333,33 грн. Тобто і ця податкова накладна підлягала обов`язковій реєстрації в ЄРПН.

Податкова накладна № 16 (показники якої відкориговані розрахунком коригування № 5 від 10.04.2019) була складена позивачем 20.12.2011. З 01.07.2011 діяла вимога ПК України щодо реєстрації в ЄРПН податкових накладних, в яких сума ПДВ перевищувала 100 000 грн. За податковою накладною №16 від 20.12.2011 загальна сума ПДВ складає 908 841,00 грн. Тобто ця податкова накладна також підлягала обов`язковій реєстрації в ЄРПН.

Податкова накладна № 40 (показники якої відкориговані розрахунком коригування № 6 від 10.04.2019) складена позивачем 28.12.2011. Як і у випадку з попередньою податковою накладною, станом на дату складання податкової накладної № 40 від 28.12.2011 діяла вимога ПКУ щодо реєстрації в ЄРПН податкових накладних, в яких сума ПДВ перевищувала 100 000 грн. За цією податковою накладною загальна сума ПДВ складає 1 166 666,67 грн. Тобто і ця податкова накладна також підлягала обов`язковій реєстрації в ЄРПН.

Податкова накладна № 28 (показники якої відкориговані розрахунком коригування № 6 від 07.03.2019) була складена позивачем 18.08.2011. Оскільки з 01.07.2011 відповідно до вимог ПКУ обов`язковій реєстрації в ЄРПН підлягали податкові накладні, в яких сума ПДВ перевищувала 100 000,00 грн., а загальна сума ПДВ за цією податковою накладною складає 300 000,00 грн., тому податкова накладна № 28 від 18.08.2011 також підлягала обов`язковій реєстрації в ЄРПН.

Отже, застосування такої умови п. 6 Порядку №1246, як відсутність законодавчо встановленої вимоги щодо обов`язкової реєстрації податкової накладної в ЄРПН на момент її складання, не виявляється можливим, так як податкові накладні, до яких 10.04.2019 складені розрахунки коригування, відповідно до вимог ПК України, підлягали обов`язковій реєстрації в ЄРПН в момент їх складання.

Пунктом 201.10. ст. 201 ПК України (в редакції, чинній станом на дату складання позивачем податкових накладних) передбачено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної в електронному вигляді до Державної податкової адміністрації України є дата та час, зафіксовані у квитанції.

В матеріалах справи наявні копії квитанцій, які свідчать про факт реєстрації позивачем зазначених вище податкових накладних.

Таким чином, в спірних правовідносинах відсутні умови для застосування положень п.6 Порядку №1246, оскільки податкові накладні, до яких позивачем складалися розрахунки коригування, підлягали реєстрації в ЄРПН та були зареєстровані в ньому. А оскільки відсутні умови для застосування п.6 Порядку № 1246, тому відсутні умови для застосування і ст. 102 ПКУ, так як ця стаття самостійно не регулює питання строків здійснення коригування показників податкової накладної, а лише містить строк, на який зроблено посилання в п. 6 Порядку № 1246.

За таких обставин, приймаючи до уваги необґрунтованість дій відповідача, щодо не прийняття розрахунків коригування, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання їх протиправними.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли їх було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, а саме:

- 23.04.2019 - розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.04.2019 до податкової накладної № 4 від 18.10.2012;

- 23.04.2019 - розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 10.04.2019 до податкової накладної № 15 від 20.11.2012;

- 23.04.2019 - розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 5 від 10.04.2019 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011;

- 23.04.2019 - розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 6 від 10.04.2019 до податкової накладної № 40 від 28.12.2011;

- 02.05.2019 - розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 8 від 10.04.2019 до податкової накладної № 28 від 18.08.2011, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 19, пункту 20 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому що втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Обрана судом форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідачів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини підлягає застосуванню судами як джерело права.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24.03.1988) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

При цьому, суд застосовує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 01.07.2003 по справі "Суомінен проти Фінляндії", відповідно до яких, саме орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Крім того, суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України", в якому Суд зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

В даному випадку, задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Державної податкової служби України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі розрахунків коригування кількісних і вартісних показників в операційні дні, коли їх було надіслано засобами електронного зв`язку, а саме:

- 23.04.2019 - розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.04.2019 до податкової накладної № 4 від 18.10.2012;

- 23.04.2019 - розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 10.04.2019 до податкової накладної № 15 від 20.11.2012;

- 23.04.2019 - розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 5 від 10.04.2019 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011;

- 23.04.2019 - розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 6 від 10.04.2019 до податкової накладної № 40 від 28.12.2011;

- 02.05.2019 - розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 8 від 10.04.2019 до податкової накладної № 28 від 18.08.2011, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Принагідно суд акцентує увагу, що згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними і обґрунтованими, а відтак - підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.04.2019 до податкової накладної № 4 від 18.10.2012;

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 10.04.2019 до податкової накладної № 15 від 20.11.2012;

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 5 від 10.04.2019 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011;

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 6 від 10.04.2019 до податкової накладної № 40 від 28.12.2011;

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 8 від 10.04.2019 до податкової накладної № 28 від 18.08.2011.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ідентифікаційний код - 43005393) прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли їх було надіслано засобами електронного зв`язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, а саме:

- 23.04.2019 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 10.04.2019 до податкової накладної № 4 від 18.10.2012;

- 23.04.2019 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 10.04.2019 до податкової накладної № 15 від 20.11.2012;

- 23.04.2019 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 5 від 10.04.2019 до податкової накладної № 16 від 20.12.2011;

- 23.04.2019 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 6 від 10.04.2019 до податкової накладної № 40 від 28.12.2011;

- 02.05.2019 - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 8 від 10.04.2019 до податкової накладної № 28 від 18.08.2011.

4. Стягнути з Державної податкової служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ідентифікаційний код - 43005393) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Юроуп Петроліум» (, адреса: 04123, м. Київ, вул. Западинська, буд. 13-А) судові витрати в сумі 9 605,00 грн. (дев`ять тисяч шістсот п`ять гривень).

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко