Справа № 540/2131/19
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2131/19
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

при секретарі Ішханяні Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 січня 2020 року (м.Херсон, дата складання повного тексту рішення 11.01.2020р.) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (правонаступник - Чорноморська митниця Держмитслужби) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

10.10.2019 року ТОВ «Строй Мир» звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (правонаступник - Чорноморська митниця Держмитслужби), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA508070/2019/000040/2 від 01.10.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що як зазначає позивач, ним при розмитненні товару, було надано усі передбачені митним законодавством обов`язкові документи, які не містили розбіжностей. Наведені ж митним органом підстави щодо коригування митної вартості є необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим митницею неправомірно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товарів у спірному Рішенні про коригування митної вартості товарів.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11 січня 2020 року адміністративний позов ТОВ «Строй Мир» задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі про коригування митної вартості товарів №UA508070/2019/000040/2 від 01.10.2019 року.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник Чорноморської митниці Держмитслужби 03.02.2020 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції представник позивача не з`явився та 30.03.2020 року надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю в порядку письмового провадження, з підстав з запровадженням карантину.

Представник відповідача в судове засідання суду 2-ї інстанції також не прибув та 07.04.2020 року надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю в порядку письмового провадження, з підстав з запровадженням карантину.

В зв`язку з вказаними вище обставинами, апеляційний суд розглянув справу у відкритому судовому засіданні без участі сторін та за наявними у справі матеріалами (доказами).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

04.12.2018 року ТОВ «Строй Мир» (Покупець) та компанією TAIZHOU YAOYU IMPORT & EXPORT TRADE CO., LTD (Продавець) укладено контракт №UK-CH -04/12/18, предметом якого є поставка сантехнічних виробів та запчастин до них в номенклатурі, кількості та за ціною, визначених у супровідних документах.

Пунктом 3.1 вказаного Контракту №UK-CH-04/12/18 передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах CIF Одеса/Чорноморськ/Южний відповідно до Міжнародних правил роз`яснення торгових термінів «Інкотермс».

27.09.2019 року ТОВ «Строй Мир», з метою розмитнення поставленого товару до митного органу подано:

- митну декларацію №UA508070/2019/001917 за товаром: крани змішувальні сантехнічні марки GROSSE, система душова із змішувачем, у асортименті; матеріал корпусу: моделі GR-535А-NS-570, GR-515А-NS-571, GR-511-NS-571, GR-504D-NS-570 виготовлений зі сплаву на основі заліза (легована корозійностійка сталь): моделі GR-ВВ-535, GR-UA-306, GR-WQ-011, GR-181-439, GR-124-А-135, GR-ТЕ-535, GR-107-426, GR-081-FW-404, GR-124-В-135, GR-WВ-МВ-306, GR-СВ-S-596, GR-086-404, GR-125-193, GR-504-NS-570, GR-UG-СD-305, GR-UG-СW-305 виготовлені зі сплаву на основі цинку (цинк основа), інші елементи мідь, нікель, залізо. Загальною кількістю 2720 шт. Пакування: картоні коробки - код товару 84818011;

- документи, що підтверджували заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: пакувальний лист від 18.06.2019 року; пакувальний лист від 18.06.2019 року; рахунок-фактуру (інвойс) від 18.06.2019 року; коносамент NBS19060631 від 29.06.2019 року; транспортна накладна від 13.08.2019 року №29133; декларацію про походження товару від 18.06.2019р. №ENG0201901; коносамент NBS19060631 від 29.06.2019 року; транспортна накладна від 13.08.2019 року №29133; декларацію про походження товару від 18.06.2019 року №ENG0201901; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 18.06.2019 року №3; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 04.12.2019 року №UК-CH-04/12/18; інші некласифіковані документи: технічні характеристики від 22.01.2019 року.

На електронний запит Херсонської митниці ДФС позивачем також надано і додаткові документи, а саме: прайс-лист постачальника та комерційну (бізнес) пропозицію.

01.10.2019 року уповноваженою особою Митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA508070/2019/000040/2, відповідно до якого визначено вартість товару - у сумі 3,7100 дол. США, а всього - 15009,18 дол. США.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірних рішень відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту вимог п.п.23,24 ч.1 ст.4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом ст.ст.49,50 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (ч.1 та 2 ст.51 МК України).

Так частинами 1 - 3 ст.57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із ч.ч.1 - 2 ст.58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст.58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч.1 ст.64 «Резервний метод» МК України).

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом ч.ч.1-3 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч.5,6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, слід звернути увагу на те, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.ч.5-6 ст.53 МК України).

Згідно із ч.ч.1-3 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

В той же час ч.6 зазначеної статті передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до приписів ч.ч.1 та 2 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою ст.53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (ч.12 ст.264 МК України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, приймаючи спірне рішення від 01.10.2019 року про коригування митної вартості товарів №UA508070/2019/000040/2 відповідач виходив з наступного.

- заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість та складові митної вартості достовірно документально не підтверджено;

- декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності;

- у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 18.06.2019 року №ENG0201901 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий;

- виходячи з положень ст.53 МК України для підтвердження митної вартості декларант разом з митною декларацією зобов`язаний надати страхові документи;

- відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції);

- в ході проведення лабораторних досліджень за цією партією товару було встановлено, що матеріал корпусу товару відрізняється від заявленого в графі 31 МД та технічній характеристиці №б/н від 22.01.2019 року, що ставить під сумнів виконання п.1.1 контракту №UК-CH-04/12/18 від 04.12.2018 року;

- у комерційній пропозиції відправника товару від 13.06.2019 року адресованій ТОВ «Строй мир» відсутня інформація щодо терміну дії цін, тобто не можливо прослідкувати чи діяли зазначені у комерційній пропозиції ціни на день виставлення специфікації до контракту.

Також відповідач зазначив, що декларантом нібито не подані усі необхідні документи, а саме: 1) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 2) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) копію митної декларації країни відправлення.

Як свідчать матеріали, саме у зв`язку із зазначеним, відповідач і скоригував митну вартість товару та визначив її за резервним методом відповідно до ст.64 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 15.08.2019 року №UА500010/2019/22263 (числове значення митної вартості товару становить: 4045,6 кг *3,71 = 15009,176 дол. США).

Щодо начебто встановлення відповідачем тієї обставини, що декларант не подав страхові документи разом із декларацією, судова колегія зазначає наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи та вже зазначалось вище, 04.12.2018 року ТОВ «Строй Мир» (Покупець) та компанією TAIZHOU YAOYU IMPORT & EXPORT TRADE CO., LTD (Продавець) укладено контракт №UK-CH -04/12/18, предметом якого є поставка сантехнічних виробів та запчастин до них в номенклатурі, кількості та за ціною, визначених у супровідних документах.

Відповідно до п.п.3.1, 3.3 контракту від 04.12.2018 №UК-СН-04/12/18 поставка товару здійснюється на умовах CIF/ODESSA/CHORNOMORSK/YUZHNSY згідно Міжнародним правилам тлумачення торгових термінів «Інкотермс». Транспортування товару морем в контейнері.

За офіційними правилами тлумачення торгівельних правил Інкотермс 2010 термін CIF (Вартість, страхування та фрахт) означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. За умовами терміну CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.

Відповідно ж до ч.10 ст.58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (п.5) та витрати на страхування цих товарів (п.7).

Таким чином, оскільки зовнішньоекономічним контрактом №UК-СН-04/12/18 визначено умови поставки, відповідно до яких всі витрати із завантаження, пакування, транспортування та страхування товару вже є включеними продавцем у фактурну вартість товару, то додаткові витрати на страхування та транспортування товару до порту, згідно з вимогами ч.10 ст.58 МК України ТОВ «Строй Мир» не понесло та, відповідно, вимоги Митниці про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірними, а коригування митної вартості, заявленої Товариством, на цій підставі - необґрунтованим.

Що ж стосується доводів відповідача про необхідність коригування митної вартості з підстав відсутності посилання на контракт в рахунку-фактурі на виконання якого він виданий, а прайс-лист має адресний характер, то судова колегія зазначає, що такі обставини ніяким чином не можуть впливати на ціну товару та визначення митних платежів, а отже і не є підставою для коригування митної вартості товару.

Далі, щодо посилань відповідача на положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, відповідно до якого оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції), судова колегія зазначає, що останнім не наведені обставини та докази, яким чином документи, надані позивачем, порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті.

Більш того, відповідно до положень Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст.58-63 цього кодексу.

В свою чергу, відповідно до положень ст.53 МК України декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи.

Разом з тим, митний орган, може додатково витребовувати у декларанта лише тільк ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК.

Як встановлено судами обох інстанцій, на пропозицію митного органу надати необхідні документи протягом 10-ти днів на підтвердження митної вартості товару, позивачем були надані відповідні пояснення та документи.

Факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

До того ж, як вбачається зі змісту графи 33 оскаржуваного рішення, відповідно до якої, за результатами проведеної консультації, митну вартість товару скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 15.08.2019 року №UА500010/2019/22263 (числове значення митної вартості товару становить: 4045,6 кг *3,71 = 15009,176 дол. США).

Також, відповідачем в спірному рішенні зазначено, що попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

Проте, вказана графа оскаржуваного рішення не містить інформації - який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Крім того, як вбачається з наданої відповідачем митної декларації від 15.08.2019 року №UА500010/2019/22263, на підставі якої відповідачем скориговано митну вартість товарів: товар в наведеній декларації не є аналогічним товару задекларованим у декларації №UA UA508070/2019/001917, а саме: відсутність назв моделей та зазначено лише «змішувачі в упаковці» і вказано кількість, також різняться умови поставки CIF (постачання товару за декларацією №UA508070/2019/001917) та СРТ (постачання товару позивача №UА500010/2019/22263).

Таким чином, судова колегія зазначає, що товари за якими скориговано ціну задекларованого позивачем товару, є товарами відмінними за умовами поставки та описом.

Що ж до тверджень митного органу, що в ході проведення лабораторних досліджень за задекларованою партією товару, відповідно до висновку Одеського управління з питань експертиз та досліджень від 25.09.2019р. №122, було встановлено, що матеріал корпусу товару відрізняється від заявленого в графі 31 МД та технічній характеристиці №б/н від 22.01.2019 року, що ставить під сумнів виконання п.1.1 контракту №UК-CH-04/12/18 від 04.12.2018 року, то судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалось вище, позивачем оскаржується рішення про коригування митної вартості №UA508070/2019/000040/2 від 01.10.2019 року.

В свою чергу, як вбачається з п.1101 графи 18 даного спірного рішення №UA508070/2019/000040/2 (митна декларація, заповнена у звичайному порядку), в останній зазначено митну декларацію подану позивачем для митного оформлення №UA508070/2019/001917.

При цьому, судова колегія зазначає, що в даній митній декларації №UA508070/2019/001917 зазначено товар: крани змішувальні сантехнічні марки GROSSE, система душова із змішувачем, у асортименті; матеріал корпусу: моделі GR-535А-NS-570, GR-515А-NS-571, GR-511-NS-571, GR-504D-NS-570 виготовлений зі сплаву на основі заліза (легована корозійностійка сталь): моделі GR-ВВ-535, GR-UA-306, GR-WQ-011, GR-181-439, GR-124-А-135, GR-ТЕ-535, GR-107-426, GR-081-FW-404, GR-124-В-135, GR-WВ-МВ-306, GR-СВ-S-596, GR-086-404, GR-125-193, GR-504-NS-570, GR-UG-СD-305, GR-UG-СW-305 виготовлені зі сплаву на основі цинку (цинк основа), інші елементи мідь, нікель, залізо. Загальною кількістю 2720 шт., що відповідає висновку Одеського управління з питань експертиз та досліджень від 25.09.2019 року №122, а саме, що основний матеріал виготовлених зразків №№1-8, 11-15, 19,20 сплав на основі цинку, а зразків №№9, 10, 16-18 сплави на основі заліза (легована корозійна сталь).

Разом з тим, в даному висновку №122, на який посилається відповідач, зазначено, що експертами проведено дослідження товарів зазначених в митній декларації №UA508070/2019/001546, а не в митній декларації поданій позивачем для митного оформлення №UA508070/2019/001917.

При цьому, судова колегія зазначає, що в рішенні про коригування митної вартості №UA508070/2019/000040/2 вказаний вище №UA508070/2019/001546 прописаний в п.1701 графи 18, т.б. зазначений документ є актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу.

Зазначене також підтверджується наявною в матеріалах справи карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA508070/2019/00147, відповідно до якої, позивачем при митному оформленні подано, серед іншого, декларацію №UA508070/2019/001917 та окремо акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA508070/2019/001546.

Відповідно до п.1.1. та 1.2. розділу ІІІ «Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення» (затв. наказом МФ України від 12.12.2012р. №1316), огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення проводиться у присутності особи, яка переміщує ці товари, транспортні засоби через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем, а у разі її відсутності - за умови залучення не менше ніж двох понятих. Як поняті запрошуються особи, не заінтересовані у результатах огляду (переогляду). Працівники митних органів не можуть бути понятими.

За результатами огляду складається Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, форма якого затверджена наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. №636 «Про затвердження форми Акта про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу» (зареєстр. у МЮ України 19.06.2012р. за №1004/21316).

При цьому, зі змісту п.1.7. розділу ІІІ цього Порядку №1316, огляд проводиться виключно посадовими особами митних органів, у посадових інструкціях яких визначені відповідні права та обов`язки.

Таким чином, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції, висновку, що посилання відповідача на висновок Одеського управління з питань експертиз та досліджень від 25.09.2019 року №122 фактично не знайшли свого належного обґрунтування, оскільки зазначений висновок стосується акту №UA508070/2019/001546, складеного посадовою особою відповідача, а не поданої позивачем митної декларації №UA508070/2019/001917, товар за якою, в свою чергу, співпадає з товаром який перевірявся експертним центром та фактично перевозився і розмитнювався.

Отже, з урахуванням наведеного, судова колегія, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що декларантом були надані відповідачу усі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору, на підставі яких останній мав можливість встановити дійсну вартість імпортованого товару, який переміщався через митний кордон України.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 січня 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 14.04.2020р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко