Справа № 120/895/20-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 квітня 2020 р. Справа № 120/895/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" до Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (далі - позивач) з адміністративним позовом до Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані бездіяльністю Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації у надані інформації на запит про надання інформації №259 від 05.09.2019.

Ухвалою від 03.03.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

26.03.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що в даному випадку мало місце продовження строку розгляду запиту, а не відмова у його розгляді. Також, відповідачем було надіслано розрахунок на поштову адресу позивача щодо оплати 60 аркушів інформації. Однак, така оплата позивачем проведена не була. Крім того, відповідач також зазначив, що позивач значно перевищив розмір наданої правничої допомоги, адже усі позовні заяви мають однотипний характер в яких змінюється лише номер і дата запиту.

30.03.2020 представником позивача також подано додаткові письмові пояснення, в яких останній підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.

05.09.2019 ТОВ "Вінпродтрейд" звернулось до Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації, як розпорядника інформації, в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації", із запитом №259 про надання інформації, у якому просило:

1. Зареєструвати та розглянути даний запит.

2. Надати інформацію про використання бюджетних коштів, а саме:

2.1. Яку кількість хлібобулочних виробів було закуплено Відділом освіти Літинської райдержадміністрації на підставі договору, який було укладено в результаті проведення процедури закупівлі від 08.02.2017 по предмету закупівлі: Хлібобулочні вироби (ідентифікатор закупівлі UA-2017-02-08-000082-a, договір за №1)?

2.2. Коли і на яку суму було укладено договір?

2.3. За якою ціною було закуплено хлібобулочні вироби (вказати ціну за 1кг/ 1 шт.)?

2.4. Чи мінялася протягом терміну виконання договору ціна закупівлі хлібобулочних виробів за 1 кг/ 1 шт. ?

2.5. У разі зміни ціни вказати на якій підставі та згідно яких підтверджуючих документів наданих ТОВ «Бонус-У» було змінено ціну, надати копії цих документів.

2.6. Вказати змінену ціну та вказати яку кількість хлібобулочних виробів було закуплено по змінених цінах.

2.7. Яка сума бюджетних коштів була використана на закупівлю хлібобулочних виробів по вищевказаному договору?

3. Надати інформацію, у якій вказати яким суб`єктом господарювання було виготовлено дану продукцію (із зазначенням назви виробника та його юридичної адреси).

4. Надати копії посвідчень про якість, декларації виробника і (або) іншого документу, який посвідчує якість продукції, що постачалася ТОВ «Бонус-У».

5. Надати інформацію, де вказати адресу електронної пошти на яку можливо надіслати запит на інформацію відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

6. Надати відповідь на вказаний запит та надати інформацію вказану в запиті у встановлений законодавством термін, шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ «Вінпродтрейд»: вул. Волошкова, 51 А, м. Вінниця, 21034 та електронного листа (у pdf. форматі) на e-mail ТОВ «Вінпродтрейд»: v-p- .

Листом №01-19/813 від 13.09.2019 відповідач у відповідь на запит позивача на отримання публічної інформації повідомив, що строк розгляду запиту на інформацію від 05.09.2019 року №259 продовжено.

Крім того, листом від 22.10.2019 за №01-19/1006 відповідач повідомив, що інформація на запити від 31.07.2019 №210, від 06.08.2019 №213, від 13.08.2019 №227, від 16.08.2019 №233, від 20.08.2019 №238, від 28.08.2019 №249, від 30.08.2019 №251, від 05.09.2019 №256, від 10.09.2019 №267, від 16.08.2019 №272, від 18.09.2019 №274 займає 60 аркушів, а тому одержати запитувану інформацію можливо лише після сплати витрат на копіювання або друк запитуваних документів. До даного листа відповідачем додано Рахунок №1 від 22.09.2019 та Заявку №1 від 22.09.2019.

Разом із тим, вважаючи, що відповідачем допущено бездіяльність у наданні інформації на запит про надання інформації №259 від 05.09.2019, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI.

За визначенням статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Одним зі шляхів забезпечення доступу до інформації є її надання за запитами на інформацію (частина 2 статті 5 Закону № 2939-VI).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 цього Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Положеннями статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 4 ст. 20 Закону №2939-VI).

В даному ж випадку, листом №01-19/813 від 13.09.2019 відповідач у відповідь на запит позивача на отримання публічної інформації повідомив, що строк розгляду запиту на інформацію від 05.09.2019 року №259 продовжено відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону №2939-VI.

В той же час, жодних доказів, які б підтверджували надання відповідачем відповіді на запит ТОВ "Вінпродтрейд" від 05.09.2019 року №259 навіть по спливу 20 робочих днів, в матеріалах справи не міститься, а відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано.

При цьому, у відзиві на позовну заяву представник позивача зазначає, що листом від 22.10.2019 за №01-19/1006 на поштову адресу позивача було надіслано рахунок на оплату витрат на копіювання 60 аркушів документів, які надаються на запит на інформацію. Однак, така оплата позивачем проведена не була.

Разом із тим, суд наведені вище посилання представника відповідача оцінює критично, адже як слідує зі змісту листа від 22.10.2019 за №01-19/1006, останній стосується запитів на інформацію від 31.07.2019 №210, від 06.08.2019 №213, від 13.08.2019 №227, від 16.08.2019 №233, від 20.08.2019 №238, від 28.08.2019 №249, від 30.08.2019 №251, від 05.09.2019 №256, від 10.09.2019 №267, від 16.08.2019 №272, від 18.09.2019 №274.

При цьому, жодних відомостей про те, що надісланий відповідачем рахунок на оплату витрат на копіювання або друк запитуваних документів №1 від 22.09.2019 стосується запиту ТОВ "Вінпродтрейд" від 05.09.2019 року №259, в даному листі від 22.10.2019 за №01-19/1006 не зазначено.

Таким чином, враховуючи те, що станом на дату розгляду даної адміністративної справи в матеріалах справи відсутні будь-які докази надання відповідачем відповіді на запит ТОВ "Вінпродтрейд" від 05.09.2019 року №259, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації, яка полягає у не наданні у строк, встановлений ст. 20 Закону №2939-VI, відповіді на запит ТОВ "Вінпродтрейд".

Крім того, з приводу посилань представника відповідача на необхідність сплати ТОВ "Вінпродтрейд" витрат на копіювання та друк документів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до статті 21 Закону №2939-VI інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

З буквального тлумачення положень частини другої статті 21 Закону №2939-VI випливає, що у разі, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з копіюванням документів понад встановлений обсяг. Тобто, копії десяти сторінок документу надаються безкоштовно.

Конституційний Суд України в ухвалі від 25 червня 2013 року №29-у/2013, якою відмовив у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина" щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої, третьої статті 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" зазначив, що положення частини другої статті 21 Закону викладені чітко, зрозуміло і передбачають відшкодування запитувачем фактичних витрат на копіювання та друк документів понад встановлену Законом кількість сторінок, а тому не потребують офіційної інтерпретації.

За таких обставин, 10 перших сторінок у відповідь на запит про надання публічної інформацію надаються безкоштовно, тоді як відшкодування запитувачем фактичних витрат на копіювання і друк документів має здійснюватися з одинадцятої сторінки.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.01.2020 по справі №818/40/17 та від 27.01.2020 по справі №815/2873/18.

Крім того, в постанові від 27.01.2020 по справі №815/2873/18 Верховний Суд також звернув увагу на пункт 11 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» де зазначено, що:

«Відповідно до частини другої статті 21 Закону №2939-VІ у разі, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. У наведеному положенні під фактичними витратами маються на увазі усі витрати, що здійсненні при копіюванні та/або друкові документів обсягом більш як 10 сторінок, тобто запитувач інформації зобов`язаний відшкодувати витрати на виготовлення всіх сторінок запитаної інформації, крім перших десяти сторінок.

При цьому питання щодо надання розпорядником інформації перших десяти сторінок документа (частини інформації) безкоштовно одночасно з повідомленням запитувача про необхідність відшкодування витрат або повідомленням про відмову в задоволенні запиту у зв`язку з невідшкодуванням відповідних витрат прямо Законом №2939-VІ та іншими чинними нормативно-правовими актами не врегульовано.

Однак, враховуючи міжнародно-правові стандарти у сфері доступу до публічної інформації, вважаємо, що належною практикою є надання за вимогою запитувача перших 10 сторінок безкоштовно одночасно з повідомленням про необхідність відшкодування витрат на виготовлення копій решти документів.»

Таким чином, враховуючи усі вище викладені обставини, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у не наданні інформації на запит №259 від 05.09.2019, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом в рішенні.

З огляду на вищевикладені положення, а також беручи до уваги обставини, встановлені в ході розгляду даної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути запит ТОВ "Вінпродтрейд" про надання інформації №259 від 05.09.2019 та надати відповідь з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

В той же час, підстави для зобов`язання відповідача даним судовим рішенням надати запитувану інформацію саме на електронну адресу ТОВ "Вінпродтрейд", на думку суду, відсутні, адже запитувач інформації - ТОВ "Вінпродтрейд" у запиті самостійно визначив способи надсилання відповіді, а саме: шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ «Вінпродтрейд»: вул. Волошкова, 51 А, м. Вінниця, 21034 та електронного листа (у pdf. форматі) на e-mail ТОВ «Вінпродтрейд»: v-p- .

При цьому, судом також враховано посилання представника позивача на положення ч. 5 ст. 19 Закону №2939-VІ, якими визначено можливість зазначення у запиті лише електронної адреси, що, як зазначає представник позивача, відповідно до п. 10.3 постанови Пленуму ВАСУ №10 від 29.09.2016 свідчить про можливість обрання виключно електронної форми листування з розпорядником інформації і, відповідно, отримання відповіді на запит тільки на електронну адресу.

Разом із тим, на думку суду, наведені вище посилання представника позивача були б доречними у випадку, якщо ТОВ «Вінпродтрейд» у запиті №259 від 05.09.2019 зазначило лише електронну адресу.

В той же час, як уже зазначалось судом вище, у запиті №259 від 05.09.2019 позивач самостійно визначив способи надсилання відповіді, а саме: шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ «Вінпродтрейд»: вул. Волошкова, 51 А, м. Вінниця, 21034 та електронного листа (у pdf. форматі) на e-mail ТОВ «Вінпродтрейд»: v-p- .

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Що стосується відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Приписами частини 4-6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено, що в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 02.01.2020 року № 406, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 20.02.2020 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 03.02.2020 року, платіжне доручення за № 2401 від 31.01.2020 року про сплату 3990 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.2020 між позивачем ТОВ "Вінпродтрейд" в особі його директора Продана П.М. та адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Якименко та партнери" в особі його президента Якименка О.О. укладено Договір №259 про надання правової допомоги.

За умовами цього договору (пункти 1.1, 1.2. та 2.1) адвокатське об`єднання приймає на себе доручення Клієнта надавати останньому та в його інтересах оплатну правову допомогу, на умовах, визначених цим Договором, а саме складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації, у частині доступу до публічної інформації, у зв`язку з ненаданням інформації на запит №259 від 05.09.2019 Відділом освіти Літинської районної державної адміністрації.

Вартість правової допомоги (гонорар) за цим договором зазначається в акті приймання-передачі наданих послуг.

Згідно висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 09.04.2019 року по справі №826/2689/15, надання належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, з урахуванням тривалості розгляду справи, є підставою для задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.

В даному випадку доказом понесення витрат позивачем на правничу допомогу є платіжне доручення №2520 від 24.02.2020, згідно якого на виконання умов Договору №259 від 05.09.2019 позивач сплатив гонорар у розмірі 3990 грн.

Як видно з акта приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги №259 від 05.09.2019, а також детального опису робіт (наданих послуг), адвокатом надано позивачеві такі юридичні послуги: складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації, у частині доступу до публічної інформації, у зв`язку із ненаданням інформації на запит №259 від 05.09.2019 Відділом освіти Літинської районної державної адміністрації - вартістю 3990 грн.; складність справи - звичайна; затрачено 6 годин часу; вартість 1 години часу витраченої на надання послуг становить 665 грн. Таким чином, загальна вартість наданих послуг відповідно до Договору становить 3990 грн. та розраховувалось наступним чином: 665,00 (грн.) х 6 (год.) = 3990 грн.

Надання вказаних адвокатських послуг повністю підтверджується матеріалами справи.

В той же час, положеннями ч. 3 ст. 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи те, що даний адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2660 грн. та понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1401 грн.

Що ж до клопотання позивача про встановлення на підставі ч. 1 ст. 382 КАС України судового контролю за виконанням судового рішення, то суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки при прийнятті рішення судом не встановлено обставин, які б ставили під сумнів добросовісність дій відповідача в процесі виконання цього рішення.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації, яка полягає у ненаданні інформації на запит Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" №259 від 05.09.2019.

Зобов`язати Відділ освіти Літинської районної державної адміністрації повторно розглянути запит Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" про надання інформації №259 від 05.09.2019 та надати відповідь з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

В решті позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1401 (одну тисячу чотириста одну) гривню та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2660 (дві тисячі шістсот шістдесят) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (вул. Волошкова, 51-А, м. Вінниця, Вінницька область, 21034, );

Відділ освіти Літинської районної державної адміністрації (вул. Героїв Чорнобиля, 15, смт. Літин, Вінницька область ).

Повний текст рішення складено 14.04.2020.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна