Справа № 120/1018/20-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 квітня 2020 р. Справа № 120/1018/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Тетяни Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінпродтрейд» до Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінпродтрейд» (далі - ТОВ «Вінпродтрейд») звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації (далі - відповідач), у якому просило:

визнати протиправною бездіяльність Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації у наданні інформації на запит про надання інформації № 280 від 20.08.2019 року;

зобов`язати відділ освіти Літинської районної державної адміністрації розглянути запит про надання інформації №280 від 20.09.2029 року та надіслати запитувану інформацію ТОВ «Вінпродтрейд»;

стягнути на його користь судові витрати в розмірі 5 911 грн., що складаються із судового збору в розмірі 1921 грн. та витрат на професійну правничу допомогу 3990 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 20.09.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінпродтрейд» надіслано до розпорядника інформації - Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації запит про надання інформації № 280 від 20.09.2019 року із проханням надати публічну інформацію про використання бюджетних коштів відповідачем.

27.09.2019 року відповідачем надано відповідь про продовження строку розгляду запиту.

Станом на день звернення до суду витребувана інформація надана не була.

Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 11.03.2020 року, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 263 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Копія ухвали направлялась на адресу відповідача, яку він отримав 18.03.2020 року.

Оскільки відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надано, суд вирішує даний спір за наявними матеріалами на підставі ч. 6 ст. 162 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 263 КАС України справи визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас частиною четвертою статті 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши інші докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

20.09.2020 року ТОВ «Вінпродтрейд» звернулося до Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації як розпорядника інформації, в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» із запитом вх. № 280 про надання інформації, у якому просив:

1. Зареєструвати та розглянути даний запит.

2. Надати інформацію про використання бюджетних коштів, а саме:

2.1. Яку кількість м`яса свійської птиці (свіжого та охолодженого) було закуплено відділом Освіти Літинської райдержадміністрації на підставі договору, який було укладено в результаті проведення процедури закупівлі від 18.07.2017 року по предмету закупівлі: М`ясо свійської птиці, свіже та охолоджене (ідентифікатор закупівлі UA-2017-01-18-000487-с, договір за № 9Г укладено 20.01.2017 року на суму 122 200,00 грн.?;

2.2. За якою ціною було закуплено свіже та охолоджене м`ясо свійської птиці (вказати ціну за 1 кг)?;

2.3. Чи мінялася протягом терміну виконання договору ціна м`яса птиці за 1 кг?

2.4. У разі зміни ціни вказати на якій підставі та згідно яких підтверджуючих документів наданих ФОП ОСОБА_1 було змінено ціну, надати копії цих документів. Вказати змінену ціну та вказати, яку кількість масла вершкового було закуплено по змінених цінах;

2.5. Яка сума бюджетних коштів була використана на закупівлю масла вершкового по вищевказаному договору?

3. Надати інформацію, у якій вказати яким суб`єктом господарювання було виготовлено дану продукцію (із зазначенням назви виробника та його юридичної адреси).

4. Надати копії посвідчень про якість, декларації виробника і (або) іншого документу, який посвідчує якість продукції, що постачалася.

5. Надати інформацію, де вказати адресу електронної пошти на яку можливо надіслати запит на інформацію відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

6. Надати відповідь на вказаний запит, надати запитувану інформацію та надати копії запиту даних документів у встановлений законодавством термін, шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ «Вінпродтрейд»: вул. Волошкова, 51 А, м. Вінниця. 21034 та на електрону адресу ТОВ «Вінпродтрейд» (у pdf. форматі): .

Листом Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації № 01-19/858 від 27.09.2019 року у відповідь на запит позивача на отримання публічної інформації повідомило, що запит стосується надання великого обсягу інформації та потребує пошуку серед значної кількості даних та документів, а відповідач відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» продовжує строк розгляду запиту. Про результати буде проінформовано.

На момент подачі адміністративного позову 06.03.2020 року затребувана інформація надана не була.

Вважаючи, що відповідачем допущено бездіяльність у наданні інформації на запит про надання інформації № 280 від 20.09.2019 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI.

За визначенням статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Одним зі шляхів забезпечення доступу до інформації є її надання за запитами на інформацію (частина 2 статті 5 Закону № 2939-VI).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 цього Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Положеннями статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Частиною 1 ст. 20 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною 4 ст. 20 Закону № 2939-VI визначено, що в разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Крім того, в пункті 12.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» зазначено, що перелік підстав для відмови у задоволенні запиту на інформацію, закріплений частиною першою статті 22 Закону № 2939-VI, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону № 2939-VI у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено:

1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації;

2) дату відмови;

3) мотивовану підставу відмови;

4) порядок оскарження відмови;

5) підпис.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що запит № 280 від 20.09.2019 року про надання інформації надійшов до Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації 25.09.2019 року вх. № 631/01-19.

При цьому, у відповіді на запит, Відділом освіти Літинської районної державної адміністрації вказано, що запит стосується великого обсягу інформації та потребує пошуку серед значної кількості даних та документів, а тому відповідачем продовжено строк розгляду запиту.

Таким чином, станом на день звернення з цим позовом до суду 06.03.2020 року доказів того, що запит ТОВ «Вінпродтрейд» розглянуто або ж надано вмотивовану відмову на запит, матеріали справи не містять.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що ненадання запитуваної інформації, володіння якої не заперечується її розпорядником, а також відсутності законних підстав обмеження доступу до неї, а тому свідчить про протиправну бездіяльність відповідача стосовно розгляду вказаного запиту в порядку та строки, визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом в рішенні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлена ТОВ «Вінпродтрейд» вимога щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача у надані інформації на запит про надання інформації № 280 від 20.09.2019 підлягає задоволенню та вважає за необхідне зобов`язати відповідача розглянути заяву ТОВ «Вінпродтрейд» про надання інформації № 280 від 20.09.2019 та надати відповідь, з дотриманням положень Закону України "Про доступ до публічної інформації".

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Що стосується відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Приписами частини 4-6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено, що в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 15.01.2020 року № 280, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 05.03.2020 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 05.03.2020 року, платіжне доручення № 2524 від 24.02.2020 року про сплату 3990 грн. згідно договору № 280 від 15.01.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.2020 між позивачем та адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Якименко та партнери" в особі його президента Якименка О.О . укладено Договір № 280 про надання правової допомоги.

За умовами цього договору (пункти 1.1, 1.2. та 2.1) адвокатське об`єднання приймає на себе доручення Клієнта надавати останньому та в його інтересах оплатну правову допомогу, на умовах, визначених цим Договором, а саме складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації, у частині доступу до публічної інформації, у зв`язку з ненаданням інформації на запит № 280 від 20.09.2019 року Відділом освіти Літинської районної державної адміністрації.

Вартість правової допомоги (гонорар) за цим договором зазначається в акті приймання-передачі наданих послуг.

В даному випадку доказом понесення витрат позивачем на правничу допомогу є платіжне доручення № 2524 від 24.02.2020 року про сплату 3990 грн. згідно договору № 280 від 15.01.2020 року.

Як вбачається з акта приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги № 280 від 15.01.2020 року, а також детального опису робіт (наданих послуг), адвокатом надано позивачеві такі юридичні послуги: складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації, у частині доступу до публічної інформації, у зв`язку із ненаданням інформації на запит № 280 від 20.09.2019 року Відділом освіти Літинської районної державної адміністрації - вартістю 3990 грн.; складність справи - звичайна; затрачено 6 годин часу; вартість 1 години часу витраченої на надання послуг становить 665 грн.

Таким чином, загальна вартість наданих послуг відповідно до Договору становить 3990 грн. та розраховувалось наступним чином: 665,00 (грн.) х 6 (год.) = 3990 грн.

Відповідачем заперечень щодо зазначеного позивачем розміру витрат на оплату правничої допомоги не наведено, не заявлено також і клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано доказів, як і не зазначено обставин, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт.

Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та підтверджуються належними і допустимим доказами.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд приходить до переконання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 3990 грн., що відповідає вимогам розумності та співмірності.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації у ненаданні інформації на запит про надання інформації № 280 від 20.08.2019 року.

Зобов`язати Відділ освіти Літинської районної державної адміністрації розглянути запит про надання інформації № 280 від 20.09.2019 року та надати запитувану інформацію в порядку, визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінпродтрейд» понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 гривень (дві тисячі сто дві гривень 00 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі в сумі 3990 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 10.04.2020 року.

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінпродтрейд» ( , вул. Волошкова, 51А, м. Вінниця, 21034)

відповідач: Відділ освіти Літинської районної державної адміністрації (, вул. Героїв Чорнобиля,15, смт. Літин, Літинський район Вінницька область, 22300)

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна