Справа № 753/18106/15
Суддя: Мицик Ю. С.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/121/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Пугач Д.С.

за участю:

представника позивача Власенко І.І.

представник відповідача Сметанюка Р.М.

позивач не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві у м. Києві про скасування постанови від 31.08.2015 про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2015 до Дарницького районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі- позивач, ОСОБА_1 ) із скаргою до Заступника начальника ДПІ у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, ДПІ у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якій просив скасувати постанову від 31.08.2015 про накладення на нього адміністративного стягнення і закрити справу у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. На обгрунтування позову вказав, що 08.09.2015р. водієм приватного підприємства «Шериф-Еліт Груп», керівником якого є позивач, поштовим пересиланням була отримана спірна постанова, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. В основу постанови покладено протокол від 21.08.2015 № 35/26-51-17-02. Спірною постановою встановлено неутримання, не нарахування та не перерахування єдиного соціального внеску за період 01.01.2014 по 30.06.2015 в сумі 886 209,39 грн. та подання звітів з неповними даними сум нарахованого єдиного внеску, Акт 4917/26-51-22-03 від 21.08.2015, чим порушено ч. 1 ст. 165 -1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач вказує, що оскаржувана постанова прийнята та складена безпідставно та незаконно виходячи з наступного. Як вбачається з постанови та протоколу, вони складені та прийняті на підставі Акту 4917/26-51-22-03 від 21.08.2015. Вказаний Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки приватного підприємства «Шериф-Еліт груп» () з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.06.2015. В той же час, у протоколі вказано, що правопорушення вчинено 21.08.2015 о 15 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 3. Позивач заперечуючи проти вказаного, посилається на те, що 21.08.2015 о 15 год. 30 хв., він не знаходився за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 3, та фізично не міг вчинити інкриміноване адміністративне правопорушення. Оскільки позивач не визнав порушення, що ставилось йому за вину, зазначив, що законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не порушував, та відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності з законом, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав. Просив поновити йому строк на звернення до суду з позовом, посилаючись на те, що він пропущений з поважних причин, внаслідок його перебування у відрядженні у іншому місті, що підтверджується письмовими доказами.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф. від 01.10.2015 скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків /а.с. 9-10/.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф. від 03.11.2015 скаргу ОСОБА_1 було визнано неподаною та повернуто позивачу /а.с. 13/.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2015 ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01.10.2015 скасовано, вказану справу направлено до Дарницького районного суду м. Києва для продовження розгляду /а.с. 33-35/.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03.11.2015 скасовано, вказану справу направлено до Дарницького районного суду м. Києва для продовження розгляду /а.с. 63-64/.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А. від 03.02.2016 було відкрито провадження у справі.

18.04.2016 представником державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві подано письмові заперечення проти позову. Зокрема, представник відповідача зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню, оскільки протокол № 35/26-51-17-02 від 21.08.2015 був складений відповідно до вимог КУпАП, направлений засобами поштового зв`язку у встановленому законодавством порядку, справа була розглянута у встановлений КУпАП строк. При розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення заступником начальника ДПІ у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Рубан М.О., як посадовою особою, уповноваженою приймати постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, було перевірено всі надані матеріали про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 на відповідність нормам чинного законодавства, зокрема статті 256 КУпАП. Крім того було складено Акт № 204 про неможливість вручення вказаного протоколу та Акту перевірки, оскільки ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці /а.с. 160-161/.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.05.2016 зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/5981/16 за позовом Приватного підприємства «Шеріф-Еліт Груп» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування вимоги від 01.12.2015 року за №Ю- та рішення від 01.12.2015 року за № /а.с. 169-170/.

01.02.2017 вказану справу у зв`язку з закінченням повноважень судді Каліушка Ф .А передано до провадження судді ОСОБА_3 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями /а.с. 174/.

26.07.2017 вказану справу у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 передано до провадження судді ОСОБА_4 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями /а.с. 179/.

13.05.2019 вказану справу у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_4 передано до провадження судді Мицик Ю.С. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями /а.с. 192/.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С. від 16.05.2019 було прийнято вказану справу до провадження та призначено до розгляду по суті /а.с. 193-194/.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.02.2020 було замінено первісного відповідача Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві на правонаступника - Головне управління ДФС у м. Києві.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.03.2020 було прийнято відмову представника позивача ОСОБА_1 - Власенко Інни Іванівни від позову в частині вимог до заступника начальника ДПІ у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Рубана Максима Олександровича та закрито провадження в цій частині.

Представник позивача у судовому засіданні поданий позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, що в ньому викладені. Додатково просила врахувати, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2018, частково було задоволено позов Приватного підприємства «Шериф-Еліт Груп», визнано незаконною та скасовано вимогу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) від 01.12.2015 № Ю-; визнано незаконним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 01.12.2015 № про застосування штрафних санкцій за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 31.08.2015 першим заступником начальника ДПІ у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Рубаном Максимом Олександровичем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 013472 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, шляхом накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 , будучи директором Приватного підприємства «Шериф-Еліт Груп» не утримав, не нарахував, та не перерахував єдиний соціальний внесок за період 01.01.2014 по 30.06.2015 в сумі 886 209,39 грн. та подав звіти з неповними даними сум нарахованого єдиного внеску, Акт 4917/26-51-22-03 від 21.08.2015, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.165-1 КУпАП.

Частина 1 ст. 165-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

При винесенні оскаржуваної постанови відповідач враховував Акт документальної планової виїзної перевірки Приватного підприємства «Шериф-Еліт Груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 30.06.2015 № 4917/26-51-22-03 від 21.08.2015.

З даного акту вбачається, що перевіркою встановлено порушення приватним підприємством «Шериф-Еліт Груп»:

- статті 134, підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлено завищення витрат та в результаті чого заниження підприємством об`єкта оподаткування прибутку підприємства за 2013 рік у розмірі 149 400,00 гривень, що призвело до заниження податку на прибуток за період 2014 року у розмірі 892,00 гривень;

- пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України підприємством занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 29 880,00 гривень, в тому числі по періодах:

- за січень 2014 року - 19 920,00 гривень;

- за лютий 2014 року - 9 960,00 гривень;

- перевіркою дотримання обов`язків щодо подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1 ДФ) встановлено, що підприємство за період 3-4 квартали 2014 року в Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, у сум утриманого з них податку (форма 1ДФ), поданих до податкової інспекції, не відображало прийнятих та звільнених 148 охоронців, а також за перевіряємий період виплачувало охоронцям тіньову заробітну плату, яку за період 1-4 квартали 2014 року, 1-2 квартали 2015 року не відображало в Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) поданих до податкової інспекції, чим порушено пункту 176.2 б, пункт 176.2 статті 176 Податкового кодексу України.

Перевіркою своєчасності, достовірності, повноти нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб встановлено, що підприємство за перевіряємий період виплачувало охоронцям тіньову заробітну плату, яку не відображало в податковій звітності та як податковий агент не утримувало та не перераховувало до бюджету податок з доходів фізичних осіб. Так, підприємством не утримано та не перераховано податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2014 по 30.06.2015 у розмірі 319 911,18 гривень, не відображено тіньову заробітну плату в податкових розрахунках (форми 1ДФ) чим порушено підпункт 168.1.1 підпункт 168.1.2 пункту 168.1 статті 168, та пункту 176.2 «а», «б» статті 176 Податкового кодексу України.

Перевіркою своєчасності, достовірності, повноти нарахування, утримання та сплата військового збору встановлено, що підприємство за перевіряємий період виплачувало охоронцям тіньову заробітну плату, яку не відображало в податковій звітності та як податковий агент не утримувало та не перераховувало до бюджету військовий збір. Так, підприємством не утримано та не перераховано військовий збір за період з 03.08.2014 по 30.06.2015 у розмірі 31 405,27 гривень, у тому числі за 2014 рік у розмірі 6454,13 гривень, за перше півріччя 2015 року - 24 949,14 гривень, чим порушено підпункт 168.1.2, підпункт 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, та пункту 176.2 «а» статті 176 Податкового кодексу України.

Перевіркою своєчасності, достовірності, повноти нарахування, утримання та сплати єдиного внеску встановлено, що підприємство за перевіряємий період виплачувало охоронцям тіньову заробітну плату, яку не відображало в податковій звітності та як податковий агент не нараховувало та не перераховувало до бюджету єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Для роботодавців, встановлений у розмірі 37,19 % до бази нарахування єдиного внеску (заробітної плати) у розмірі 807 995,27 гривень, та не утримувало та не перераховувало до бюджету єдиний внесок для працівників встановлюється у розмірі 3,6% бази нарахування єдиного внеску (заробітної плати) у розмірі 78 214,12 гривень.

Так, підприємством не утримано та не перераховано єдиного внеску за період з 01.01.2014 по 30.06.2015 у розмірі 886 209,39 гривень, чим порушено частину другу статті 6 Закону України від 08.07.2010 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Як вбачається із акту, основним видом господарської діяльності приватного підприємства «Шериф-Еліт Груп» за КВЕД є діяльність приватних охоронних служб (80.10). Застосування до позивача штрафних санкцій ґрунтується на обставинах виплати позивачем тіньової заробітної плати охоронцям, яку не відображено в податковій звітності, внаслідок чого позивачем як податковим агентом не нараховано та не перераховано до бюджету єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування для роботодавців.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок (пункт 3 частини першої статті 1 Закону).

Частиною першою статті 4 Закону визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах передбачених законодавства, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 частини першої статті 6 Закону передбачено, що платник єдиного внеску має право безоплатно отримувати від органів доходів і зборів та Пенсійного фонду в межах їх компетенції інформацію, необхідну для виконання обов`язків, покладених на платника згідно з цим Законом, а також для підтвердження надходження до Пенсійного фонду сплачених платником сум єдиного внеску.

Пунктами 1 та 2 частини другої зазначеної статті передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платник єдиного внеску зобов`язаний вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком. Зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (частина третя статті 9 Закону).

Пунктом 8 статті 9 Закону передбачено, що платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Статтею 20 Закону передбачено, що реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону. Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

На кожну застраховану особу заводиться персональна облікова картка, до якої включаються такі відомості, зокрема: 1. частина картки, що відображає загальний страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування: ідентифікаційний номер платника (крім осіб, які через релігійні або інші переконання відмовилися від ідентифікаційного номера); рік, за який внесено відомості; розмір єдиного внеску за відповідний місяць; сума сплаченого єдиного внеску за відповідний місяць.

З наведено вбачається, що Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування нараховуються на доходи (виплати) фізичних осіб. Інформація щодо таких осіб є персоніфікованою, тобто ведеться в розрізі не тільки кожного страхувальника, а й застрахованої особи.

Наявність відомостей про сплату застрахованою особою внесків, встановлених Законом дає підстави на реалізацію гарантій, встановлених останнім.

Абзацом 6 частини першої статті 1 Закону передбачено, що одним із принципів збору та ведення обліку єдиного внеску є захист прав та законних інтересів застрахованих осіб.

За таких обставини, здійснення нарахувань по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування обумовлює встановлення обставин нарахування та/або виплат доходу конкретній особі, на суми яких (якого) відповідно до зазначеного Закону нараховується єдиний внесок.

Судом з відкритим доступом до єдиного реєстру судових рішень оглянуто постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2017 у справі № 826/9573/16, якою позовні вимоги приватного підприємства «Шериф-Еліт Груп» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

З мотивувальної частини зазначеної постанови вбачається, що «відсутність встановлених осіб, яким нараховувався та/або виплачувався дохід, навіть, у так званих «конвертах», зумовлює неможливість нарахування єдиного внеску та його персоніфікований облік відносно кожної застрахованої особи з метою та на виконання цілей і завдань Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Актом перевірки не встановлено осіб, яким було нараховано та/або виплачено дохід, а відтак, неможливо: встановити обґрунтований факт здійснення позивачем нарахувань та/ або виплат коштів конкретним фізичним особам, здійснити персоніфікацію сплаченого єдиного внеску.

Суд звертає увагу, що за висновками акту перевірки в частині додержання підприємством трудового законодавства (стор. 19 - 20 акту перевірки) жодних порушень не виявлено.

Більш того документально підтверджених відомостей про порушення та розслідування кримінальних проваджень по факту вчинення ПП «Шериф-Еліт Груп» порушень у сфері трудового та/або податкового законодавства в частині описаного епізоду правопорушення, відповідальність за які передбачена статтями Кримінального кодексу України (стаття 172 «Грубе порушення законодавства про працю», стаття 212 «Ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів») відповідач до суду не подав.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що нарахування штрафних санкції за зазначених умов, є передчасним та безпідставним, що стало підставою для задоволення позовних вимог.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2018 року у справі № 826/5981/16, яке набрало законної сили 19.02.2019. Вказаним рішенням визнано незаконною та скасовано вимогу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) від 01.12.2015 № Ю-; визнано незаконним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 01.12.2015 № про застосування штрафних санкцій за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок. Відмовлено у задоволенні вимог в частині відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначеною постановою, яка набрала законної сили, встановлено, що відповідач діяв поза межами наданої йому чинним законодавством компетенції, що суперечить вимогам частини другої статті 19 Конституції України та ПК України, що було підставою для задоволення позовних вимог в частині скасування вимоги від 01.12.2015 № Ю- та рішення від 01.12.2015 № .

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оскільки виявлені під час перевірки та зазначені у Акті обставини, не знайшли свого підтвердження, суд приходить до висновку, що заступником начальника ДПІ у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Рубаном М.О., не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для її правильного вирішення.

Зазначені обставини свідчать на користь позиції позивача про те, що його неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне скасувати постанову серії АА № 013472 від 31.08.2015 винесену заступником начальника ДПІ у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Рубаном М.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, шляхом накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії АА № 013472 від 31.08.2015 винесену заступником начальника ДПІ у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Рубаном М.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, шляхом накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.