Справа № 643/13234/19
Суддя: Майстренко О. М.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/333/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 року Московський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря судового засідання Постульга О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 4 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській області лейтенанта поліції Йовик В`ячеслава Євгеновича про визнання дій протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 до суду з адміністративним позовом до інспектора поліції 4 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській області лейтенанта поліції Йовик В.Є. в якому просить визнати дії інспектора поліції 4 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській області лейтенанта поліції Йовик В.Є. протиправними та скасувати постанову інспектора поліції 4 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській області лейтенанта поліції Йовик В`ячеслава Євгеновича серії ЕАВ № 1362596 від 25.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривен.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою інспектора поліції 4 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській області лейтенанта поліції Йовик В.Є. серія ЕАВ № 1362596 від 25.07.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривен.

Відповідно до даної постанови водій ОСОБА_1 25.07.2019 року о 14 годині 58 хвилин керуючи автомобілем Chevrolet Aveo, ДНЗ - НОМЕР_1 проїхала перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора ,що забороняє рух і попереджає по наступну зміну сигналів чим порушила п.8.7.3 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП .

Позивач зазначає, що 25 липня 2019 року приблизно о 15.30 керуючи автомобілем Chevrolet Aveo, ДНЗ - НОМЕР_1 , рухалась по трасі М-03 Київ - Харків -Должанське по території смт. Пісочин. Позивач рухалась у загальному потоці автомобілів смуги попутного напрямку у бік м. Харків, швидкість руху автомобіля по населеному пункту була приблизно 50 км на годину та керування було дуже уважним.

Після проїзду кількох регульованих перехресть тільки на зелений сигнал світлофора та як наслідок цілком нормальної дорожньої обстановки (не було аварійних ситуацій, не було екстреного гальмування ні з її боку, ні з боку інших учасників дорожнього руху) позивачку зупинив на посту (Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, Полтавське шосе 208А) інспектор поліції УПП в Харківській області 4 батальйону 6 роти лейтенант Йовик В.Є., який повідомив , що позивач начебто, порушила п. 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху України, проїхавши перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора. При цьому, на місці, на якому її зупинив інспектор поліції перехрестя не було, та інспектор не міг побачити таке порушення. На заперечення позивача інспектор поліції Йовик В.Є. відповів, що таке порушення він побачив в монітор відеоспостереження за перехрестями смт. Пісочин, при цьому ж яким саме фіксуючим приладом чи способом цей факт було встановлено та зафіксовано позивачці останнім не повідомлялось, на якому саме перехресті здійснила порушення також не було повідомлено.

Зауваження та заперечення позивачки щодо оформлення адміністративного правопорушення ОСОБА_3 проігнорував та продовжив наполягати на оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідач, в порушення вимог ст. 279 КУпАП, приймаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, не роз`яснив , яка справа підлягає розгляду, не роз`яснив права та обов`язки, не вирішив клопотання про складання протоколу про адміністративне правопорушення і про залучення захисника, не дослідив докази, не з`ясував наявність пом`якшуючих і обтяжуючих обставин.

Порушуючи вимоги ст. 276 КУпАП, відповідач виніс постанову на дорозі, де зупинив , а не в приміщенні відповідної адміністративно-територіальної одиниці, як роз`яснено рішенням Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26,05.2015 року за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ради з прав людини щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 276 КУпАП в частині розгляду справи за місцем правопорушення.

Позивач вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1265954 від 25.07.2019 року незаконною та необґрунтованою, такою, що суперечить нормам діючого законодавства та порушує її права, дії інспектора поліції 4 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській області лейтенанта поліції Йовик В.Є. протиправними та постанова інспектора поліції 4 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській області лейтенанта поліції Йовик В`ячеслава Євгеновича серії ЕАВ № 1362596 від 25.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривен є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивачка направила суду заяву, в якій просив розглядати справу в її відсутність, на підставі наявних в матеріалах справи документах .

Відповідач в судове засідання не з`явився, від відповідача до суду письмового відгуку та заперечень на позов не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1362596 від 25.07.2019 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривен.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - у вигляді, накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно ж до п.8.7.3 ґ Правил дорожнього руху України жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів

Відповідно п. 8.10. Правил дорожнього руху України встановлено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Та п. 8.11. зазначає, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

За правилами ст. 2 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень має бути прийняте на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст.72, 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем суду не надано жодних доказів на спростування посилань позивача , а також не надходило жодних клопотань про їх витребування чи допит будь-яких свідків.

За приписами п.3 ч.1 ст.288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями. Встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем всупереч вказаному вище на спростування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано в постанові жодних достатніх, належних та допустимих доказів, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, відповідно і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В іншій частині позову суд відмовляє, за безпідставністю, оскільки нормами адміністративного судочинства за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, в повноваження місцевого загального суду не входить визнання дій незаконними та противоправними.

На підставі ст.ст. 243, 245, 251, 258, 268, 285 КУпАП, керуючись ст.ст. 9,14,19,72,77, 90, 139, 246, 250, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - частково задовольнити.

Скасувати постанову інспектора поліції 4 батальйону 6 рота Управління ПП у Харківській області лейтенанта поліції Йовик В`ячеслава Євгеновича серії ЕАВ № 1362596 від 25.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривен.

В іншій частині позову -відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Майстренко О.М.