Справа № 185/3103/17(2-а/185/255/17)
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2020 року

м. Київ

справа №185/3103/17(2-а/185/255/17)

адміністративне провадження №К/9901/44943/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 (колегія у складі суддів Шлай А.В., Чабаненко С.В., Прокопчук Т.С.)

у справі № 185/3103/17(2-а/185/255/17)

за позовом ОСОБА_1

до Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області,

третя особа - Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради,

про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати йому пенсії за віком на пільгових умовах Список № 1;

- зобов`язати відновити виплату пенсії з моменту припинення її виплати, тобто з 01.11.2016.

2. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.07.2017 позов задоволено. Визнано протиправними дії Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.11.2016. Зобов`язано Павлоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відновити виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.11.2016.

3. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовлено.

4. У касаційній скарзі представник позивача, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017, а постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.07.2017 залишити в силі.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.10.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника позивача.

6. Відповідач надав заперечення на касаційну скаргу, у якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

7. У зв`язку із ліквідацією вказаного суду справу передано Верховному Суду.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач з грудня 2015 року перебував на обліку Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

9. Зі змісту листа Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради від 19.10.2016 №2917/08 вбачається, що позивачу було повідомлено про скасування його довідки № від 21.12.2015 на підставі п. 3 та абзацу 8 ч.1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Зазначено, що згідно інформації Держприкордонслужби України Івангородський С.М. з 01.01.2016 до 22.03.2016 (80 дн.), з 26.03.2016 до 19.06.2016 (84 дн.) та з 25.06.2016 виїхав до тимчасово окупованої території України. Одночасно повідомлено, що відповідно до пп.4 п.12 та п.18 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365, соціальні виплати йому будуть припинені та повторне призначення їх можливе лише через шість місяців після такого припинення. Відповідно з 01.11.2016 ОСОБА_1 припинено виплату пенсії.

10. Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся із позовом до суду.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

11. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що припинення виплати позивачу пенсії у зв`язку з відсутністю довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення суперечить принципам, які закріплені в Конституції України та підставам, наведеним в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

12. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем не було порушено пункту 5 частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки припиняючи виплату пенсії позивачу строком на шість місяців, він керувався положеннями Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

13. При цьому зазначив, що скасування довідки внутрішньо переміщеної особи позивачем у встановленому порядку не оскаржувалося, а тому виплати пенсії позивачу можуть бути поновленні не раніше 01.05.2017.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14. Представник позивача у касаційній скарзі наголошує на тому, що в статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено виключний перелік підстав для припинення виплати пенсії, і відповідач припинив виплату пенсії не у порядку, передбаченому законом.

15. Зазначає, що припинення виплати пенсії позивачу у зв`язку із не підтвердженням місця його проживання та скасування довідки внутрішньо переміщеної особи на підставі положень Постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» є такими, що суперечать положенням Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.

17. З 22.11.2014 набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

18. Зокрема, відповідно до статті 7 цього закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

19. У пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

20. Тобто, за приписами наведеної норми умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк».

21. Згідно п.6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 (в редакції Постанови КМ № 352 від 08.06.2016) (далі Порядок №509) довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту.

22. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

23. За приписами п.7.1 Порядку №509 у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

24. Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці.

25. У статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

26. За змістом конституційних норм, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

27. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

28. Особливу увагу варто звернути на те, що у преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

29. Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

30. Водночас Суд зазначає, що непідтвердження фактичного місця проживання не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а Постанова КМУ № 365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем.

31. У цьому випадку наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи потребує від пенсіонера на відміну від інших громадян України здійснення додаткових дій, не передбачених законами щодо пенсійного забезпечення, зокрема ідентифікація особи, надання заяви про поновлення виплати пенсії, яка була припинена органом Пенсійного фонду без законних на те підстав.

32. Зазначена правова позиція висловлена у Рішенні Верховного Суду від 03.05.2018 у зразковій справі № 805/402/18, залишеному без змін Постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018

33. Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав для припинення позивачеві виплати пенсії. Скасування довідки про взяття на облік як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території не є підставою для припинення пенсії позивачу.

34. З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення відповідачем вимог статті 19 Конституції України та частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки з листопада 2016 року позивачу припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення та за відсутності законодавчо встановлених підстав.

35. Відповідно до ст. 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

36. За подання касаційної скарги сплачено судовий збір у сумі 768 грн (а.с.-76), однак останній на підставі ст. 139 КАС України не підлягає стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, оскільки сплачений Благодійним фондом «Право на захист», а не позивачем.

Керуючись ст. 341, 345, 352, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року у справі 185/3103/17(2-а/185/255/17) скасувати.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб