Справа № 464/1197/20
Суддя: Горбань О. Ю.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/1197/20
пр.№ 2-а/464/63/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2020 Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Бігун Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу справу за позовом ОСОБА_1 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом про скасування постанови № 11 від 20 лютого 2020 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП.

Мотивує позов тим, що 31 січня 2020 року відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП, в якому вказано, що вона будучи продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, 8, здійснила продаж алкоголю (горілка «За волю» 0,25 л.) в заборонений, ухвалою ЛМР № 4710 від 11.03.2019, час доби.

20.02.2020 Адміністративна комісія Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради розглянула протокол Сихівського ВП ГУНП у Львівській області від 31.01.2020 та притягнула її до адміністративної відповідальності. Просить визнати протиправною та скасувати вказану постанову про накладення адміністративного стягнення на неї за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, оскільки адміністративне правопорушення вона не вчиняла, алкоголь у заборонений час не продавала, в її присутності протокол не складався, жодних документів вона не підписувала, надавала інші пояснення.

Ухвалою суду від 04 березня 2020 року відкрито провадження у справі.

Від відповідача 13 березня 2020 року надійшов відзив на позовну заяву, суть якого зводиться до невизнання позову. 20.02.2020 на засіданні Адміністративної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради розглянутий протокол про адміністративне правопорушення, складений Сихівським ВП ГУНП у Львівській області 31.01.2020, відповідно до якого, ОСОБА_1 , будучи продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж алкоголю (горілка «За волю» 0,25 л.) в заборонений, ухвалою ЛМР № 4710 від 11.03.2019, час доби, що є порушенням ч.2 ст.156 КУпАП. Факт продажу алкоголю підтверджується наявними в матеріалах справи поясненнями ОСОБА_2 від 31.01.2020 та поясненнями ОСОБА_1 від 31.01.2020, рапортом майора поліції Сихівського ВП ГУНП у Львівській області Бринь Р.Б. Вказує, що ОСОБА_1 була присутня на засіданні адміністративної комісії, дала пояснення, які зафіксовані у протоколі засідання від 20.02.2020 про те, що вона продала алкоголь через неуважність. За наслідками розгляду адміністративного протоколу винесено постанову від 20.02.2020 № 11 в межах повноважень. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що 31.01.2020 в магазин, в якому вона працює продавцем зайшли працівники поліції і звинуватили її у продажі алкоголю у заборонений час. Наполягає, що вона не здійснювала продаж алкоголю, про що вказала працівникам поліції. Після отримання виклику вона прибула на засідання комісії і намагалась пояснити про те, що вона не здійснювала продаж, нічого не підписувала, протокол у її присутності не складався, копію їй не вручали. Вона надавала інші пояснення. В останнє судове засідання позивач, її представник Зазуляк Й.М. не прибули. На адресу суду надійшла заява адвоката Зазуляка Й.М. про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. При проведенні судового засідання 19.03.2020 представником позивача долучені письмові пояснення Мокросноп А.С.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за їх відсутності.

У зв`язку із неявкою сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності у галузі торгівлі.

Встановлено, що 31 січня 2020 року ДОП Сихівського ВП ГУНП у Львівській області складено протокол серії ВАБ № 303461, відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж алкоголю (горілка «За волю» 0,25 л.) в заборонений, ухвалою ЛМР № 4710 від 11.03.2019, час доби. (а.с.32)

20.02.2020 Адміністративною комісією Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради розглянуто протокол Сихівського ВП ГУНП у Львівській області від 31.01.2020, за результатами якого винесено постанову № 11 від 20.02.2020, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. (а.с.28)

Ч.1 ст.2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.156 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Відповідно до вимог ст.218 КУпАП, адміністративні комісії виконавчих органів сільських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, зокрема, передбачені частиною 2 статтею 156 КУпАП.

Беручи до уваги положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що відповідачем не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, а саме при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення відсутні належні докази, що в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» у заборонений час відбулась реалізація горілка «За волю».

Позивач, заперечуючи вчинення адміністративного правопорушення вказує, що 31 січня 2020 року, близько 09.15 год. у магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» зайшло троє працівників поліції у формі та повідомили, що вона здійснила продаж алкогольних напоїв у заборонений час. Жодний протокол у її присутності не складався, копія їй не вручалась, пояснення в неї не відбирались. Протилежного суду не надано.

Згідно з ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 від підпису протоколу, подання пояснень, отримання протоколу відмовилась, що засвідчили поняті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Разом з тим, до справи долучені письмові пояснення ОСОБА_3 , який вказав, що він участі у складанні протоколу 31.01.2020 не приймав, прізвище « ОСОБА_1 » йому не відомо, 31.01.2020 працівників поліції не бачив, цілий день він перебував вдома, протокол не підписував.

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення від імені ОСОБА_1 ., однак такі нею не підписані, позивач категорично заперечує їх зміст, встановити автора таких пояснень не надається можливим.

З рапорту від 31.01.2020 за підписом ОСОБА_7 вбачається, що продавцем магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" є ОСОБА_1., а пояснення надавала ОСОБА_1 (а.с.33)

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу (ст. 280 КУпАП).

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 74 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представник відповідача посилається на те, що факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 , рапортом, письмовими поясненми ОСОБА_1 , протоколом про адміністративне правопорушення та тим, що позивач на засіданні адміністративної комісії пояснила, що даний факт з нею трапився випадково.

Разом з тим, суд не бере до уваги вказані доводи відповідача, оскільки при розгляді справи відносно позивача комісія не переконалась і не перевірила належність, достовірність та допустимість доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. На переконання суду, вільні пояснення ОСОБА_2 , котрий ніби-то придбав алкоголь у позивача у заборонений час, містять описки такий не є свідком, оскільки не був попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, за завідомо неправдиві показання свідка; рапорт також містить описки, а письмові пояснення і протокол про адміністративне правопорушення не підписані ОСОБА_1 . Жодних розрахункових документів, чеків на реалізацію алкогольних напоїв матеріали справи не містять, а відповідачем при винесенні оскаржуної постанови не надано оцінки відсутності таких.

На переконання суду, наведене в сукупності в жодній мірі не підтверджують скоєння позивачем правопорушення, встановленого ч. 2 ст. 156 КУпАП, тоді як встановлення факту порушення можливо лише при дослідженні в сукупності з відповідними належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про протиправність оскржуваної постанови відповідача, у зв`язку з ненаданням останнім належних, достовірних, допустимих доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

За таких обставин оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 4-14, 77, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2020 року № 11 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП, скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Сихівська районна адміністрація ЛМР, м.Львів, пр.Червоної Калини, 66.

Рішення суду виготовлено та підписано 08.04.2020.

Суддя О.Ю.Горбань