Справа № 159/923/20
Суддя: Панасюк С. Л.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 рокум. КовельСправа № 159/923/20

Провадження № 2-а/159/49/20

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Панасюка С.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції Левщука Сергія Геннадійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що постановою від 18.11.2019 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. Викладена у постанові суть правопорушення полягає в тому, що позивач, 18.11.2019, о 15 год. 20 хв., керував автомобілем марки «Фольксваген Т4», державний номерний знак НОМЕР_1 , на дорозі МО7 Київ-Ковель-Ягодин 438 км., зі швидкістю 73 км/год., перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України. Позивач вважає постанову незаконною, оскільки правопорушення він не вчиняв. Просить скасувати оскаржувану постанову.

Відповідач вважає оскаржувану постанову обґрунтованою, підстав для її скасування не бачить.

Позов слід задовольнити.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України.

Згідно п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Положеннями ч.3 ст.122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови слідує, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача було проведено з використанням приладу «Трукам ТС000698», яким зафіксовано, що автомобіль, яким керував позивач, рухався зі швидкістю 73 км/год.

Найперше, що в постанові не зазначені повні і точні характеристики приладу, яким вимірювалась швидкість автомобіля, зокрема, його точна і повна назва. Вже одного цього достатньо для визнання постанови необґрунтованою, оскільки факт правопорушення встановлюється виключно на основі вимірювань, здійснених за допомогою технічного приладу. Згаданий прилад має бути, у зв`язку з цим, точно ідентифікованим, без спрощень і довільних перекладів з мови на мову.

Суд також звертає увагу на те, що якщо фіксація дій позивача проводилося вимірювачем швидкості автотранспортних засобів лазерним LTI 20/20 TruCAM, то цей прилад зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом №UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012.

Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.03.2002 року за № 222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі № 972 від 14.06.2016 року, було затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки. Згідно п.п.2.5 цього Порядку, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесені під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п.2.6 Порядку, оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки, затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п.1, були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема засіб за номером У3197-12 прилад «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM».

Отже, засіб вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який був зареєстрованим в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року є нечинним з 02.11.2015.

Отже, вимірювання швидкості руху автомобіля позивача було проведено за допомогою не сертифікованого технічного засобу, який не зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, а відтак в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Виключення засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки може мати лише один правовий наслідок цей прилад від дати виключення, з 02.11.2015, не може використовуватись для вимірювань, наслідком яких є притягнення особи до відповідальності. Незалежно від того, що стало підставою для такого виключення.

Тому, доводи відповідачів, що цей прилад може використовуватись, оскільки він завезений на територію України та введений в експлуатацію до виключення з реєстру не витримують критики і їх слід відхилити.

Державний реєстр засобів вимірювальної техніки для того і створений, щоб у кожний момент мати уніфікований перелік засобів, які належить використовувати для вимірювань. Виключення засобу з такого переліку забороняє використовувати такий засіб для вимірювань з дати виключення, а якщо він усе ж використаний, то показники цього засобу не можуть бути підставою для притягнення особи до відповідальності.

За бажання використовувати «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», відповідні органи у відповідному порядку можуть домогтися включення його в Державний реєстр засобів вимірювальної техніки знову і з дати цього включення продовжити його використовувати.

Таким чином, відповідачі не подали доказів, які доводять вину позивача.

Тому, оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача складу правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, як і не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення такого правопорушення.

Обов`язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Належним способом захисту порушених прав позивача є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст.5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст.245, 251, 280 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1763057 від 18 листопада 2019 року, винесену поліцейським роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції Левщуком Сергієм Геннадійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу і провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий С.Л. ПАНАСЮК