Справа № 206/1076/20
Суддя: Маштак К. С.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/1076/20
Провадження № 2-а/206/33/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.04.2020 суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С., перевіривши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону № 1 взводу № 2 ГУПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Боголіба М.К. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
12.03.2020 позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, яка ухвалою судді від 17.03.2020 була залишена без руху, як така, що не відповідала вимогам ст.ст. 123, 160, 161, 286 КАС України, позивачу було надано строк 10 днів з дня вручення ухвали від 17.03.2020 для усунення недоліків, а саме:
1)зазначити в позовній заяві відомості про вжиття заходів забезпечення доказів, або позову до подання позовної заяви, якщо такі вживалися або зазначити, що такі не вживалися;
2) зазначити в позовній заяві інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви щодо кожного доказу, долученого до позовної заяви;
3) надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причини несвоєчасного звернення до адміністративного суду.
07.04.2020 на адресу суду від позивача надійшла позовна заява про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (уточнена). Разом з позовною заявою позивач подав заяву про поновлення процесуального строку на оскарження постанови серії АР № 885625 від 10.12.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Дана заява мотивована тим, що постанова, що оскаржується прийнята відповідачем 10.12.2019, але отримана позивачем лише 26.02.2020.Оскаржити постанову у встановлений ч. 2 ст. 286 КАС України строк позивач не встиг, так як вже 05.03.2020 захворів і з високою температурою тіла знаходився вдома. Швидку допомогу не викликав, так як вона на той час до хворих з температурою не виїжджала. До сімейного лікаря позивач не звертався, так як завдяки високій температурі тіла не міг вийти з дому. Факт хвороби та її наслідки може підтвердити ОСОБА_2 . Позивач вважає, що за таких обставин його провина у пропуску процесуального строку на оскарження постанови відсутня, в зв`язку із чим позивач просив визнати поважною причину пропуску ним процесуального строку на оскарження постави від 10.12.2019, поновити цей строк та на підтвердження факту його хвороби викликати та допитати свідка ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Як передбачає ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.
Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України не зловживаючи ними.
Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини вважаються врегульованими.
Згідно з висновками, викладеними у п.п. 23, 25 Рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України», суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.
Так, позивач в уточненій позовній заяві та заяві про поновлення процесуального строку на оскарження постанови зазначив, що постанову було виписано на нього 10.12.2019, однак отримав він її на поштовому відділенні 26.02.2020.
Натомість, про існування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 885625 ОСОБА_1 стало відомо ще 10.12.2019, адже цю постанову було винесено в його присутності, оскільки його особу було встановлено з посвідчення водія АЕВ 619114, а отримувати постанову Дмитрієв С.А. відмовився з власної ініціативи.
З приводу того, що 05.03.2020 ОСОБА_1 хворів та не міг вийти з дому, то слід зазначити, що дана обставина повинна доводитися у спосіб, передбачений ст. 94 КАС України, а саме за допомогою письмових доказів, таких як листок непрацездатності (довідка) або інший документ встановленого зразка із закладу охорони здоров`я.
Покази ОСОБА_2 не можуть бути належним доказом на підтвердження хвороби позивача, оскільки ОСОБА_2 може бути заінтересована у вирішенні даного спору, оскільки проживає з позивачем за однією адресою та її покази, враховуючи, що вона не є лікарем та не має відповідних медичних знань, не можуть достовірно свідчити про наявність з 05.03.2020 у позивача хвороби.
Доводи позивача з приводу того, що 05.03.2020 він не міг викликати собі швидку допомогу, так як вона на той час до хворих з температурою не приїжджала, суддя не бере до уваги, оскільки постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 № 211 було введено карантин лише з 12.03.2020, а тому жодних обмежувальних заходів 05.03.2020 в Україні введено ще не було.
В той же час, позивачем не зазначено у позові та не доведено підстави неподання адміністративного позову до суду з 26.02.2020 по 04.03.2020 включно та з 06.03.2020 по 10.03.2020 включно.
До того ж, слід зазначити, що позивач міг подати позовну заяву до суду за допомогою засобів електронного зв`язку, а саме на електронну пошту суду або за допомогою підсистеми «Електронний суд».
Також, позивач не був позбавлений можливості направити позовну заяву поштою особисто або через свого представника.
Додержання процесуальної форми, змісту та порядку подання позовної заяви є однією з обов`язкових вимог законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини»).
Прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.98 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001. У них зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави. Якщо в законі визначено порядок учинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного законодавства повинен дисциплінувати осіб, котрі звертаються до суду, та не допускати входження процесу в безладний рух, оскільки право на суд не є абсолютним.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 22.05.2019 року у справі № 705/5060/18.
Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, також, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.
Отже, установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Таким чином, суддя вважає, що поважні причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним адміністративним позовом відсутні, зазначені ним причини є недоведеними та неповажними, а отже і відсутні підстави для поновлення строку.
Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Оскільки, вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду мають бути визнані суддею неповажними, то відповідно до ч. 2 ст. 123, п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовну заяву необхідно повернути позивачу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 122, 123, 160, 169, 241, 242, 248, 286 КАС України,
Визнати підстави для поновлення строку ОСОБА_1 для звернення до адміністративного суду - неповажними.
Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону № 1 взводу № 2 ГУПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Боголіба М.К. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що за змістом ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом. Копію позовної заяви залишити в суді.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Третього апеляційного адміністративного суду, що відповідає приписам пункту 15.11 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя К.С. Маштак