Справа № 380/2011/20
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2011/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Коморний О.І.,

секретар судового засідання Бабич Ю.Б.

з участю:

представник позивача не прибув

представник відповідача не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень Галицької митниці Державної митної служби України.

Обставини справи:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій містяться вимоги:

- визнати протиправним та скасувати рішення Галицької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA209000/2020/700012/2 від 21.01.2020;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209180/2020/00043.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивачем 10.01.2020 через ОСОБА_2 , який діяв на підставі Довіреності від 30.08.2019, здійснювалось митне оформлення в режимі імпорту товар - легковий автомобіль марки BMW, моделі Х3, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , призначений для використання на дорогах загального користування, тип двигуна дизельний, об`єм двигуна 1995 см3, потужність 135 kW, колісна формула 4x4, бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2015. Вартість придбаного транспортного засобу складає 7200 доларів США. Вказує, що декларантом ОСОБА_3 оформлено та подано до Галицької митниці митну декларацію UA209180/2020/001260 від 10.01.2020, в графі 42 якої задекларовано ціну товару відповідно до статті 58 Митного кодексу України в розмірі відповідно до ціни рахунку-фактури (інвойсу), а саме суму 7200 доларів США. Однак, Галицька митниця не погодилася із зазначеною декларантом митною вартістю, у зв`язку з чим 22.01.2019 службовою особою Галицької митниці видано картку відмови в прийнятті митної декларації № UA209182/2020/00043, з тих причин, що невірно розраховано митну вартість, неправильно заповнена графа 12, 45 ВМД, МКУ №4494-IV від 13.03.2012 ст. 54, п. 6, пп. 1. Зазначеною карткою митним органом відмовлено в прийнятті поданої для митного оформлення митної декларації та винесено рішення від 21.01.2020 UA 209000/2020/700012/2 про коригування митної вартості товарів. В результаті коригування митна вартість зазначеного товару - легкового автомобіля збільшилась та склала: 13 338 USD (доларів США), що відповідно призвело до надмірної сплати митних платежів. Рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA209000/2020/700012/2 від 21.01.2020 вважає неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки на підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації UA209180/2020/001260 від 10.01.2020 митної вартості товарів та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларантом надано митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Разом з тим вказує, що згідно акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу та додаткового аркушу до Акта UA№209060/2020/000354 від 04.01.2020, встановлено пошкодження транспортного засобу, а саме: пошкодження лако-фарбового покриття, забруднення салону, сидінь, механічні пошкодження (переднього та заднього бампера, капота, передньої оптики, переднього скла, спрацьовані подушки безпеки), показник одометра не встановлено. Таким чином, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.03.2020 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач позов не визнав, долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідно до методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні митного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом від 11.09.2015 № 689, у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом. Вказує, що при перевірці поданої до митного оформлення декларації № UA209180/2020/001260 від 10.01.2020 та документів, долучених до декларації, митним органом встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний транспортний засіб. Вказує, що у наданій до митного оформлення фактурі б/н від 26.06.2019 відсутні відомості умов оплати та платіжних реквізитів оплати продавця. Зазначає, що митниця не могла визначити вартість на базі ціни, встановленої експертом у зв`язку з відсутністю її документального підтвердження, тому вартість визначалася на базі загального рівня цін на подібний товар. Джерелом інформації для визначення митної вартості використано цінову пропозицію щодо продажу даного ТЗ на Інтернет сторінці (сайт) https://autoastat.com/en/vehicle/5UXWY3C54F0E97723-1430094 за ціною 12938 usd + транспортні витрати вказані у фактурі 400 доларів. Вказує, що коригування не здійснювалося. Визначена митна вартість 13 338 доларів. Таким чином вважає, що Галицька митниця Держмитслужби прийняла рішення про коригування митної вартості товару від 21.01.2020 №UA209000/2019/700012/2 з дотриманням вимог чинного законодавства. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Представники сторін в судове засідання не прибули, повідомлені належним чином.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та,

встановив:

26.06.2019 ОСОБА_1 придбано автомобіль марки BMW, моделі Х3, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення 2015, у компанії І/А AUTO SALES (4926 ARENDALE AVE. PHILADELPHIA. PA. 19114) за ціною 7200 USD, що підтверджуються рахунком-фактурою (інвойсом) №б/н від 26.06.2019.

10.01.2020 позивач через ОСОБА_2 , що діяв на підставі Довіреності від 30.08.2019, здійснив митне оформлення в режимі імпорту товар - легковий автомобіль марки BMW, моделі Х3, ідентифікаційний номер (номер кузова) -5 НОМЕР_2 , призначений для використання на дорогах загального користування, тип двигуна дизельний, об`єм двигуна 1995 см3, потужність 135 kW, колісна формула 4x4, бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2015.

Декларантом ОСОБА_3 оформлено та подано до Галицької митниці митну декларацію UA209180/2020/001260 від 10.01.2020, в графі 42 якої задекларовано ціну товару відповідно до статті 58 Митного кодексу України в розмірі відповідно до ціни рахунку -фактури (інвойсу), а саме суму 7200 доларів США.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації №UA209180/2020/001260 від 10.01.2020 митної вартості товарів та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларантом надано митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме:

1. Рахунок-фактуру (інвойс) № б/н від 26.06.2019;

2. Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної

поклажі та багажу та додатковий аркуш до Акта UA№209060/2020/000354 від 04.01.2020, відповідно до якого встановлено пошкодження транспортного засобу, а саме: пошкодження лако-фарбового покриття, забруднення салону, сидінь, механічні пошкодження (переднього та заднього бампера, капота, передньої оптики, переднього скла, спрацьовані подушки безпеки), показник одометра не встановлено;

3. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 18.03.2019;

4. Договір про надання послуг митного брокера б/н від 10.01.2020;

5. Копію митної декларації країни відправлення №19PL402010NU311676 від 08.01.2020;

6. Копію паспорта громадянина України;

7. Копію паспорта для виїзду за кордон.

Однак, Галицькою митницею Державної митної служби України внесено рішення від 21.01.2020 №UA209000/2020/700012/2 про коригування митної вартості товарів. В результаті коригування митна вартість зазначеного товару - легкового автомобіля склала: 13 338 USD (доларів США).

Також Галицька митниця Державної митної служби України видала картку відмови в прийнятті митної декларації № UA209182/2020/00043, з тих підстав, що невірно розраховано митну вартість, неправильно заповнена графа 12, 45 ВМД, МКУ №4494-IV від 13.03.2012 ст. 54, п. 6, пп. 1.

Позивач, не погодившись із рішеннями відповідача, звернувся із даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів.

При вирішенні спору по суті суд керувався наступним.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2019 року №858 "Про утворення територіальних органів Державної митної служби" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з додатком 1, у тому числі Галицьку митницю Держмитслужби. Реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби за переліком згідно з додатком 2, зокрема, Львівську митницю ДФС приєднано до Галицької митниці Держмитслужби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року №227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" затверджено Положення про Державну податкову службу України; Положення про Державну митну службу України.

Установлено, що Державна митна служба, її територіальні органи виконують встановлені законодавчими та іншими нормативно-правовими актами функції та повноваження органів доходів і зборів до внесення до таких актів відповідних змін у частині, що стосується повноважень Державної митної служби, її територіальних органів.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1217-р, Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення з 08.12.2019 Державною митною службою покладених на неї постановою від 06.03.2019 №227 функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи. З 00.00 год. 08.12.2019 згідно з даного розпорядженням Кабінету Міністрів України про початок роботи Державної митної служби України повноваження Львівської митниці ДФС перейшли до Галицької митниці Держмитслужби.

Митний Кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

У відповідності до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 ст. 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до ч. 2 цієї статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно із ч. ч. 3-6 ст. 57 МК України Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч.1 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до 4-5 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

За приписами ч. 1, 2, 4 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Митним органом відмовлено в прийнятті митної декларації та прийнято оскаржуване Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2020/700012/2 від 21.01.2020 з підстав того, що не підтверджена документально вартість даного транспортного засобу, яка на переконання відповідача складає 13338,00 usd.

Зі змісту Карти відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209180/2020/00043 судом встановлено, що позивачем подавалися наступні документи : Рахунок-фактура (інвойс) № б/н від 26.06.2019; Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу та додатковий аркуш до Акта UA№209060/2020/000354 від 04.01.2020; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 18.03.2019; Договір про надання послуг митного брокера б/н від 10.01.2020; Копія митної декларації країни відправлення №19PL402010NU311676 від 08.01.2020; Копія паспорта громадянина України; Копія паспорта для виїзду за кордон.

Як встановлено з матеріалів справи, декларантом надано до митного органу митну декларацію № UA209180.2020.001260 від 10.01.2020 із зазначенням ціни товару 7200 доларів США та на підтвердження ціни також надано рахунок-фактура (інвойс) № б/н від 26.06.2019 де вказано вартість придбання автомобіля 7200 доларів США.

Таким чином, на переконання суду, декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною рахунку рахунок-фактуру (інвойс) № б/н від 26.06.2019 виданого нерезидентом юридичною особою І/А AUTO SALES (4926 ARENDALE AVE. PHILADELPHIA. PA. 19114).

Подані позивачем до митного оформлення документи, зокрема рахунок-фактура (інвойс), за назвою і змістом відповідали вимогам пунктів 1, 3 ч.2 ст.53 Митного кодексу України.

Відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2020/700012/2 від 21.01.2020 з підстав того, що митна вартість заявлена декларантом не може бути визнана у зв`язку з відсутністю документального підтвердження митної вартості та не поданням зокрема платіжних документів, однак не взято до уваги, що на час подання митної декларації рахунок-фактура (інвойс) № б/н від 26.06.2019 є тим документом, що виданий продавцем фірмою І/А AUTO SALES (4926 ARENDALE AVE. PHILADELPHIA. PA. 19114) і який засвідчує дійсну вартість придбаного автомобіля в сумі 7200 доларів США.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 20.02.2018 за результатом розгляду справи №809/1884/16, посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Матеріалами справи підтверджується, що інспектором митниці в якості підстав для коригування заявленої митної вартості зазначено виключно про цінову інформацію з інтернет-сайту www.AutoAStat.com, на якому наявні відомості про те, що фінансова ставка на лот продажу спірного автомобіля становить іншу ціну, ніж було заявлено декларантом при митному оформленні.

Інформація розміщена на сторінці інтернет-сайту www.AutoAStat.com та відомості з таких сайтів не можуть свідчити про реальну вартість товару та не може бути використана, як належне джерело цінової інформації, оскільки адміністратор сайту не несе відповідальності за надану інформацію, вся інформація є показовою, про що зазначено на офіційному сайті www.AutoAStat.com в умовах користування даним сайтом.

Судом встановлено, що за посиланням https://autoastat.com/en/vehicle/5UXWY3C54F0E97723-1430094, міститься інформація про даний транспортний засіб (2015, BMW X3, 5 НОМЕР_2 ), а саме дата продажу - 18.06.2018.

Суд зазначає, що відповідно до поданих матеріалів у справі та не заперечується сторонами, позивач придбав вказаний автомобіль 26.06.2019 у компанії І/А AUTO SALES (4926 ARENDALE AVE. PHILADELPHIA. PA. 19114), тобто через рік після розміщення інформації щодо продажу на сторінці інтернет-сайту www.AutoAStat.com.

Як встановлено судом, на підтвердження пошкодження автомобіля, до митного органу подавався акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу та додатковий аркуш до Акта UA№209060/2020/000354 від 04.01.2020, відповідно до якого встановлено пошкодження транспортного засобу, а саме: пошкодження лако-фарбового покриття, забруднення салону, сидінь, механічні пошкодження (переднього та заднього бампера, капота, передньої оптики, переднього скла, спрацьовані подушки безпеки), показник одометра не встановлено.

Більше того, згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи №346 від 09.01.2020, вартість на кордоні України - без врахування митних платежів та зборів, не розмитненого, не зареєстрованого в Україні автомобіля BMW X3, заводський номер НОМЕР_1 , 2015 року виготовлення, без врахування ремонтних робіт та матеріалів, станом на момент виконання даного дослідження становить 7171, 00 доларів США.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що відсутні докази оплати по наданому договору, оскільки відсутність факту оплати товару не впливає на саму ціну домовленостей між продавцем та покупцем товару.

Слід зазначити, що в межах даної справи саме відповідач повинен довести правомірність всіх складових суми коригування, яку він визначив в спірному рішенні, і в разі недоведеності таке рішення підлягає скасуванню. Відповідач в оскаржуваному рішенні та картці відмови не вказав на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості. Обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом констатований також в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 по справі №809/278/17.

Окрім цього, згідно позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 30.10.2018 по справі №826/25605/15, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Суд зазначає, що під час розгляду справи, відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, натомість позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів необхідними документами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу та протиправність прийнятого митницею рішення та, на підставі такого, картки відмови у прийнятті митної декларації.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку що оскаржувані рішення відповідача прийняті не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, не обґрунтовано, без з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а відповідно підлягають скасуванню.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленим статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідачем доводи позовної заяви не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Галицької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA209000/2020/700012/2 від 21.01.2020;

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Галицької митниці Державної митної служби України № UA209180/2020/00043.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_4 ) судовий збір в сумі 1 681,60 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня, 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 13.04.2020.

Суддя Коморний О.І.