Справа № 120/1604/20-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

14 квітня 2020 р. Справа № 120/1604/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, перевіривши матеріали позовної заяви Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "СХК Вінницька промислова група" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),

ВСТАНОВИВ:

10.04.2020 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про застосування до ТОВ "СХК Вінницька промислова група" заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Частиною 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу, та чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).

У відповідності до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку, що позовну заяву належить повернути позивачеві з огляду на таке.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Частиною 3 статті 43 КАС України визначено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (ч. 4 ст. 55 КАС України).

Відповідно до підпункту 19 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02 червня 2016 року № 1401-VIII.

Відтак підпунктом 11 пункту 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Суд звертає увагу на те, що підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України врегульовані лише питання представництва.

Водночас, самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Враховуючи наведене, допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку передбачених статтею 44 КАС України процесуальних прав, можливий за умови сукупної наявності зазначених умов.

Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Аналогічна правова позиція наведена, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 520/9672/19.

Так, судом встановлено, що позовну заяву Державної екологічної інспекції у Вінницькій області підписано першим заступником начальника Ігорем Осадчуком.

Отже, адміністративний позов від імені суб`єкта владних повноважень подано до суду не керівником, який відповідно до закону вправі діяти без додаткового уповноваження, а іншою посадовою особою державного органу.

При цьому слід зазначити, що в якості доказу на підтвердження повноважень діяти від імені Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до матеріалів позовної заяви додано наказ від 13.03.2020 року за № 37-к/тм "Про надання щорічної основної відпустки ОСОБА_1 " з якого слідує, що начальник Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_1 відбуває у щорічну основну відпустку тривалістю 15 календарних днів з 17.03.2020 року по 31.03.2020 року включно, а також копію наказу від 02.05.2019 року № 37-ОД "Про затвердження розподілу обов`язків між начальником Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, першим заступником начальника та заступником начальника", в якому передбачено, що в разі відсутності начальника Інспекції його обов`язки виконує перший заступник начальника Інспекції (пункт 4 Розподілу обов`язків).

Із наведених документів слідує, що перший заступник начальника Інспекції І. Осадчук мав право виконував обов`язки керівника, тобто здійснювати самопредставництво юридичної особи, в період з 17.03.2020 року по 31.03.2020 року.

Однак судом з`ясовано, що даний адміністративний позов поданий позивачем (зданий на пошту) 08.04.2020 року, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на поштовому конверті, в якому відповідні матеріали надійшли до суду (трекінг номер поштового відправлення 111).

В той же час до позовної заяви не додані жодні докази, які б підтверджували право першого заступника начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області звертатися до суду з відповідним позовом станом на 08.04.2020 року.

Тобто, дана позовна заява подана до суду за підписом посадової особи поза межами строку виконання цією особою обов`язків начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області. Інших документів щодо підтвердження повноважень заступника начальника І. Осадчука на підписання від імені Інспекції позовної заяви станом на 08.04.2020 року не подано.

З огляду на викладене вважаю, що подана 08.04.2020 року позовна заява Державної екологічної інспекції у Вінницькій області підписана особою, яка не підтвердила свого права на підписання станом на дату подання такої заяви, а тому відповідний позов підлягає поверненню на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Зазначена самим позивачем у позовній заяві дата - 17.03.2020 року для суду не має жодного значення, позаяк положення статті 160 КАС України, в яких містяться вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, не передбачають наявність такого обов`язкового реквізиту позовної заяви як дата її підписання позивачем. В даному випадку, як уже наголошувалось судом вище, датою подання позовної заяви є дата подання її на пошту, тобто 08.04.2020 року. Відповідно, станом на таку дату мають бути підтверджені повноваження особи на право підписання відповідної заяви.

Крім того, на підтвердження того факту, що позовні матеріали формувалися позивачем уже в квітні 2020 року, тобто після того, коли підписант позовної заяви уже не виконував обов`язки начальника Інспекції, а не 17.03.2020 року, свідчить і долучений до позовної заяви фіскальний чек про надіслання на адресу відповідача копії позовної заяви з доданими до неї документами, який датований 03.04.2020 року.

Відповідно до ст. 17 Закон України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У висновках Європейського Суду з прав людини, які викладені в рішеннях від 28.05.1985 року в справі Ашингдейн проти Сполученого Королівства та від 13.02.2001 року в справі Кромбах проти Франції, ЄСПЛ наголосив, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду.

У рішеннях від 20.05.2010 року в справі Пелевін проти України та від 30.05.2013 року в справі Наталія Михайленко проти України ЄСПЛ зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Виходячи із системного аналізу норм КАС України слід зазначити, що державою встановлено доступні, чіткі та передбачувані процесуальні правила (обмеження), за дотримання яких особа може реалізувати право на судовий захист. Цих правил при зверненні до суду Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області не дотримано.

Відтак, ураховуючи те, що до позовної заяви Державної екологічної інспекції у Вінницькій області не додано документів на підтвердження повноважень першого заступника начальника інспекції - І.Осадчука на момент подачі такої позовної заяви до суду - 08.04.2020 року, суд доходить висновку, що позовна заява підписана особою, яка не мала права її підписувати.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини восьмої статті 169 КАС повернення позовної заяви з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені належним чином, не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, не є обмеженням доступу позивача до правосуддя та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на судовий захист шляхом судового розгляду справи учасником справи особисто або через представника.

Керуючись ст. 55, 57, 59, 160, 169, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "СХК Вінницька промислова група" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження, визначені ст. 295 КАС України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович