Справа № 260/446/20
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/446/20 пров. № А/857/3362/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Качмара В.Я., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до Агропромислово-торгового підприємства «Бобовище» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Закарпатській області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року про повернення позовної заяви (суддя першої інстанції Рейті С.І., м. Ужгород),

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Агропромислово-торгового підприємства «Бобовище» щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою суду від 25.02.2020, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 283 КАС України, позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви до 16:30 год. 26.02.2020.

У зв`язку з невиконанням ухвали про залишення позовної заяви без руху ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Із таким судовим рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на те, що строк звернення до суду порушено не було. Копію ухвали позивач отримав лише 2 березня 2020 року, що унеможливило відповідне реагування на вказану ухвалу.

Оскільки апеляційну скаргу подано на ухвалу судді про повернення позовної заяви, суд відповідно до вимог частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений строк не виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На думку колегії суддів, зазначений висновок суду є наслідком неповного з`ясування судом обставин справи та неналежного застосування норм процесуального права.

Статтею 283 КАС України передбачено особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів.

Так, частиною 1 цієї статті встановленою, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо:

1) зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків;

2) підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків;

3) надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі;

4) зобов`язання керівника підприємства провести інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, які перебували або перебувають під митним контролем чи використовувалися цим підприємством разом із товарами, які були поміщені у відповідний митний режим;

5) стягнення коштів за податковим боргом;

6) зобов`язання платника податків, який має податковий борг, укласти договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості цього платника на орган доходів і зборів.

Згідно частини 2 вказаної статті заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити:

1) найменування адміністративного суду;

2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника;

3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті;

4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника;

5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються;

6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

Частиною 3 зазначеної статті встановлено, що у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Як видно з матеріалів справи, судом було винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху 25 лютого 2020 року.

Цього ж дня копію цього рішення надіслано позивачеві поштовим зв`язком.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача про винесення вказаного рішення у строк до 26 лютого 2020 року.

Апеляційний суд зауважує, що, враховуючи скорочені строки для виконання вказаної ухвали, доцільно було б скористатися альтернативними способами надіслання копії судового рішення і повідомити позивача про недоліки позовної заяви шляхом надіслання копії ухвали на офіційну електронну адресу позивача.

Отже, доводи апелянта про позбавлення його права реагування на вказану ухвалу у зв`язку з неотриманням копії ухвали від 25 лютого 2020 року є доречними.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин справи.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 312, 320 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області задовольнити.

Скасувати ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року про повернення позовної заяви та прийняти постанову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. Я. Качмар
Д. М. Старунський