Справа № 1740/2428/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
10 квітня 2020 р. м. Рівне №1740/2428/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О.не з`явився,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про ухвалення додаткового судового рішення,
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.02.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2019, позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення від 11.09.2018 №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-98 від 11.09.2018, рішення № від 11.09.2018 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та податкове повідомлення-рішення від 11.09.2018 №.

Додатковим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2020, стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Рівненській області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) грн.

Верховний Суд постановою від 24.03.2020 у справі № 1740/2428/18 відповідно до статті 52 КАС України здійснив заміну відповідача у справі Головне управління ДФС у Рівненській області на Головне управління ДПС у Рівненській області.

Вказаним судовим рішенням Верховного Суду касаційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області задоволено частково. Додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2020 скасовано. Справу № 1740/2428/18 направлено на новий розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.

Верховний Суд зазначив, що суди попередніх інстанцій, висновуючись з наявності підстав для винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат в повному обсязі, не надали оцінку договору про надання професійної правничої допомоги, не встановили обсяг наданих послуг згідно з цим договором та додатком до договору (розрахунком суми гонорару за надану професійну правничу допомогу).

Суд першої інстанції визнав обґрунтованою заяву позивача про стягнення судових витрат у повному обсязі без врахування того, що розрахунок суми гонорару за надану професійну правничу допомогу від 17.08.2018 утримує в собі послуги щодо представництва прав та обов`язків клієнта у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Суди попередніх інстанцій не звернули увагу на положення пункту 4 частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та не надали оцінки заявленим до відшкодування витратам за юридичні послуги щодо досудового врегулювання спору в Головному управління ДФС в Рівненській області, чи є це витратами, пов`язаними з розглядом справи.

Верховний Суд звернув увагу на відсутність в матеріалах справи акта приймання-передачі наданих адвокатом послуг з конкретизацією наданих послуг по видам, обсягу витраченого часу тощо. Судами попередніх інстанцій не оцінені первинні документи, надані позивачем в підтвердження понесених витрат на правову допомогу, на відповідність вимогам частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Також Верховний Суд в постанові від 24.03.2020 вказав, що суди попередніх інстанцій при вирішенні питання про розподіл судових витрат не застосували критерії, з врахуванням яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Адміністративна справа № 1740/2428/18 надійшла з Верховного Суду до Рівненського окружного адміністративного суду 01.04.2020.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено справу до розгляду головуючому судді Дорошенко Н.О.

Ухвалою від 09.04.2020 справу прийнято до провадження суддею Дорошенко Н.О.

Відповідно до ч.5 ст. 353 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Під час нового розгляду судової справи в частині вирішення питання про стягнення судових витрат суд встановив та врахував таке.

17.01.2019 представником позивача Дубич Т.В. подано до суду заяву про подання доказів, якими підтверджуються судові витрати, та відшкодування судових витрат, за змістом якої вказував, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 4544,02 грн; крім того, в ході розгляду справи позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 тис. грн. Відтак, просив у разі задоволення позову, відшкодувати ФОП ОСОБА_1 судові витрати в загальній сумі 34544,02 грн, фактично понесені позивачем під час розгляду справи, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.1-2 т.3).

Відповідач у відзиві на позов проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу заперечував, покликаючись на відсутність доказів фактичного надання послуг, платіжних документів, детального опису робіт (наданих послуг).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Рівненській області 4544,02 грн судового збору. Питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн при вирішенні спору по суті судом не вирішувалось.

12.09.2019 ФОП ОСОБА_1 звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000 грн (а.с.83-84 т.3).

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу).

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: судом не вирішено питання про судові витрати (ч.1 п.3).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3).

Суд встановив, що 17.08.2018 між адвокатом Дубич Т.В. (Адвокат) та ФОП ОСОБА_1 (Клієнт) укладено Договір про надання професійної правничої допомоги № 1-ФОП/2018 (а.с.26-28 т.2), відповідно до умов якого Адвокат зобов`язується здійснити представництво та надати інші види правової допомоги Клієнту, що вказані в цьому Договорі, на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору. Безпосередній зміст правової допомоги Адвоката за цим Договором полягає в представництві прав та обов`язків Клієнта при досудовому врегулюванні спору, а також представництві усіх прав та обов`язків Клієнта як позивача у Рівненському окружному адміністративному суді, судах апеляційної та касаційної інстанції у справі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих на підставі Акту перевірки № 1909/17-00-13-05-07/ НОМЕР_1 від 17.08.2018, складеного працівниками ГУ ДФС у Рівненській області. Також Адвокат здійснює представництво прав та інтересів Клієнта в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами у зв`язку з вказаною судовою справою та здійснює надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складанні заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.1.1 Договору).

За надання правової допомоги за цим Договором Клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар (винагороду) в обсязі та на умовах, визначених цим Договором (п.2.1 Договору).

Гонорар за цим Договором визначено сторонами, виходячи з принципів розумності та з врахуванням витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги за цим Договором і погоджено сторонами у фіксованому розмірі в сумі 30 тис. грн (п.2.2 Договору).

Гонорар в сумі 30 тис. грн узгоджено Адвокатом і Клієнтом на підставі Розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, складеного Сторонами, який є невід`ємним Додатком № 1 до цього Договору (п.2.3 Договору).

Відповідно до Розрахунку суми гонорару за надану професійну правничу допомогу від 17.08.2018 (Додаток № 1 до Договору № 1-ФОП/2018 від 17.08.2018), адвокатом Дубич Т.В. та ФОП ОСОБА_1 узгоджено, що за умовами Договору про надання професійної правничої допомоги Адвокат надає Клієнту такі види юридичних послуг узгодженої вартості:

1) Досудове врегулювання спору в Головному управлінні ДФС у Рівненській області, в тому числі підготовка заперечень на Акт перевірки, документів, які додаються до заперечень, участь у їх розгляді, - 5000 грн;

2) Збирання та підготовка доказів, складання та подання до Рівненського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - 5000 грн;

3) Представництво прав та обов`язків Клієнта як позивача у Рівненському окружному адміністративному суді, складання необхідних процесуальних документів, - 10000 грн;

4) Представництво прав та обов`язків Клієнта як позивача у суді апеляційної інстанції, складання необхідних процесуальних документів, - 5000 грн;

5) Представництво прав та обов`язків Клієнта як позивача у суді касаційної інстанції, складання необхідних процесуальних документів, - 5000 грн,

Разом 30000 грн (а.с.29-30 т.2).

Повноваження адвоката Дубич Т.В. як представника позивача в даній судовій справі в Рівненському окружному адміністративному суді підтверджені копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 09.12.2008 №650 та ордером серії РН-571 №019 від 17.08.2018 (а.с.31,32 т.2).

Суд встановив, що ФОП ОСОБА_1 оплачено для ФОП ОСОБА_2 на розрахунковий рахунок у банку грошові кошти: платіжним дорученням № 405 від 17.10.2018 в сумі 10000 грн, платіжним дорученням № 485 від 24.10.2018 в сумі 10000 грн, з призначенням платежу: За надання професійної правничої допомоги згідно з договором № 1-ФОП/2018 від 17.08.2018 (а.с.3,4 т.3).

Також, позивачем надано суду копію квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 15.01.2019, в якому зазначено: «ФОП, Адвокат ОСОБА_3 В. Прийнято від ФОП ОСОБА_1 10000 грн, підстава: Договір 1-ФОП/2018» (а.с.11 т.3).

Інші докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не надані.

Оцінюючи надані докази щодо судових витрат, суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Однак, як встановлено судом, відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги № 1-ФОП/2018 від 17.08.2018 та Розрахунку суми гонорару за надану професійну правничу допомогу від 17.08.2018, який є додатком до вказаного Договору, адвокат Дубич Т.В. зобов`язувався надавати правову допомогу ФОП ОСОБА_1 , яка пов`язана не лише з розглядом даної справи в Рівненському окружному адміністративному суді, а також полягає в представництві прав та обов`язків позивача при досудовому врегулюванні спору, представництві прав та обов`язків клієнта як позивача у судах апеляційної та касаційної інстанцій, складання необхідних процесуальних документів.

Слід зазначити, що відповідно до ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

В спірній ситуації законом не передбачене обов`язкове досудове вирішення спору. Відтак, суд вважає, що надання суб`єкту господарювання правової допомоги в податковому органі за результатами документальної перевірки, у тому числі шляхом підготовки заперечень на акт перевірки, документів, що подаються до заперечень, участь у їх розгляді тощо не є витратами, що пов`язані з розглядом судової справи. Отже, суд вважає, що передбачена розрахунком суми гонорару за надану професійну правничу допомогу сума 5000 грн на досудове врегулювання спору не пов`язана з розглядом даної справи, а тому відсутні підстави для її врахування у складі судових витрат на професійну правову допомогу.

Окрім цього, відповідно до положень пп. «в» п.4 ч.1 ст.322 КАС України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 ч.1 ст.356 КАС України, в резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції зазначаються: новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Отже, судові витрати, понесені сторонами під час розгляду справи в суді апеляційної та касаційної інстанцій, підлягають розподілу, відповідно, судом апеляційної та касаційної інстанцій, а відтак не можуть бути визнані витратами, що пов`язані з розглядом справи у суді першої інстанції.

Таким чином, суд вважає, що передбачена розрахунком суми гонорару за надану професійну правничу допомогу сума 5000 грн на представництво позивача у суді апеляційної інстанції, складання необхідних процесуальних документів, та сума 5000 грн на представництво позивача у суді касаційної інстанції, складання необхідних процесуальних документів, - не пов`язані з розглядом даної справи у суді першої інстанції, а відтак відсутні підстави для їх врахування у складі судових витрат на професійну правову допомогу.

Оцінюючи розмір включених в розрахунок витрат позивача в сумі 5000 грн на збирання та підготовку доказів, складання та подання позовної заяви, а також в сумі 10000 грн на представництво позивача в Рівненському окружному адміністративному суді, складання необхідних процесуальних документів, суд враховує таке.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі наданих адвокатом послуг (виконаних робіт) з конкретизацією наданих послуг за видами, обсягом витраченого часу тощо, а також і інші первинні документи, які б підтверджували зміст та обсяг господарських операцій з надання позивачу адвокатом послуг правничої допомоги.

Разом з тим, суд враховує, що до позовної заяви від 19.09.2018 (а.с.4-21 т.1) було долучено договір про надання професійної правничої допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер адвоката, а також значний обсяг доказів на обґрунтування позовних вимог (а.с.22-250 т.1, а.с.1-181 т.2). За таких обставин, суд вважає, що матеріалами судової справи підтверджено фактичне надання адвокатом позивачу правової допомоги щодо збирання та підготовки доказів, складання та подання позовної заяви. Такі послуги позивачем оплачені, що підтверджується дослідженими судом платіжними дорученнями, а понесені позивачем витрати стосуються судового розгляду даної справи. Отже, суд вважає, що в означеній частині витрати позивача в сумі 5000 грн на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Що стосується витрат в сумі 10000 грн на представництво адвокатом позивача в Рівненському окружному адміністративному суді, складання необхідних процесуальних документів, суд враховує таке.

Ухвалою суду від 25.09.2018 відкрито провадження у справі, визначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.10.2018.

18.10.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву та докази на обґрунтування відзиву (а.с.187-237 т.2). Відповідь на відзив, інші заяви по суті спору позивач не подавав.

Підготовче засідання 25.10.2018 було відкладене на 08.11.2018. Підготовче засідання 08.11.2018 відкладене на 06.12.2018 за клопотанням представника позивача. Підготовче засідання 06.12.2018 відкладено на 17.01.2019 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (а.с.240,244,245,249 т.2).

В підготовчому засіданні 17.01.2019 за участю представника позивача адвоката Дубич Т.В. оголошено перерву до 12.02.2019. Відповідно до протоколу судового засідання, його тривалість з 10:00 до 10:13 (а.с.6-7 т.3).

12.02.2019 представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.10 т.3). Судове рішення у справі від 12.02.2019 ухвалене в письмовому провадженні.

З урахуванням відсутності актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), суд вважає, що матеріалами справи не підтверджене надання позивачу під час судового розгляду справи у суді першої інстанції таких послуг, як складання необхідних процесуальних документів. При цьому, витрачений представником позивача час на участь у підготовчому засіданні 17.01.2019 становить 13 хвилин.

За таких обставин, суд вважає, що заявлені позивачем до відшкодування витрати в сумі 10000 грн на професійну правничу допомогу в частині представництва адвокатом позивача в Рівненському окружному адміністративному суді, складання необхідних процесуальних документів, є неспівмірними з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Позивачем не доведено неминучості таких витрат, а їх розмір не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності.

Оскільки в означеній частині витрати на професійну правничу допомогу не підтверджені належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх розподілу за рахунок відповідача.

Таким чином, за результатами судового розгляду адміністративної справи щодо вирішення питання про судові витрати суд дійшов висновку, що заява позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 5000 грн та не підлягає задоволенню в частині суми 25000 грн.

Керуючись статтями 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування судових витрат задовольнити частково.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) грн.

В присудженні позивачу судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25000,00 грн відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене 10.04.2020.

Суддя Дорошенко Н.О.