Справа № 240/5392/20
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

09 квітня 2020 року м. Житомир справа № 240/5392/20

категорія 109020100

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Чернова Г.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 до Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулись вказані особи та просять:

- визнати протиправною бездіяльність Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області щодо неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення їм земельних ділянок у власність кожному для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки за кадастровим номером :03:002:1001 площею 77,0314 га, розташованої за межами Мотовилівської сільської ради, що увійшла до складу Любарської об`єднаної територіальної громади Житомирської області;

- зобов`язати Любарську селищну раду Любарського району Житомирської області повторно розглянути проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та за відсутності визначених законом підстав для відмови прийняти рішення про затвердження проекту щодо відведення їм земельних ділянок у власність площею по 2,0 га кожному для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки за кадастровим номером :03:002:1001 площею 77,0314 га, розташованої за межами Мотовилівської сільської ради, що увійшла до складу Любарської об`єднаної територіальної громади Житомирської області.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позов поданий з метою захисту прав та інтересів тридцяти восьми позивачів, однак заявлені ними позовні вимоги, що об`єднані позивачами в одну позовну заяву, направлені на захист індивідуального права кожного позивача на отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Зокрема, у прохальній частині позову міститься вимога про зобов`язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту щодо відведення їм окремих земельних ділянок у власність площею по 2,0 га кожному для ведення особистого селянського господарства.

Наведене підтверджується зокрема і тим, що в матеріалах справи містяться окремі клопотання від кожного позивача, з якими вони звертались до Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області, та окремі листи відповідача по кожному клопотанню.

Таким чином, оскільки спір стосується особистого права кожного позивача на отримання у власність земельної ділянки, предметом доказування у даній справі має бути встановлення конкретних обставин реалізації такого права кожним позивачем, зокрема, встановлення факту того, що не мало місця використання такого права до звернення до відповідача з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки з обраним цільовим призначенням. Той факт, що позивачі у справі є учасниками АТО, не свідчить про їх безумовне право на отримання у власність землі. Як було зазначено, наявність такого права підлягає перевірці стосовно кожного позивача.

Посилання позивачів на ту обставину, що ними було виготовлено спільний проект землеустрою, не спростовує вищенаведеного висновку, оскільки вона підлягає судом оцінці під час розгляду справи в світлі індивідуального права кожного з позивачів на отримання земельної ділянки у власність.

Відтак, виготовлення колективного проекту землеустрою не є таким, що свідчить про виникнення двосторонніх спірних правових відносин у цій справі, суб`єктами яких є з однієї сторони Любарська селищна рада Любарського району Житомирської області, а з іншої сторони - тридцять вісім позивачів.

Крім того, приписами ст.118 чинного Земельного кодексу України не передбачено права колективного подання клопотань громадянами України для отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, тобто діє принцип індивідуалізації права власності, на що також вказує словосполучення "особистого селянського господарства".

Зважаючи на це, суд як орган, діяльність якого направлена на захист особистих порушених прав, процесуально позбавлений можливості перевіряти порушення колективного права на одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Лише стосовно кожної конкретної особи, з врахуванням індивідуальних обставин реалізації її відповідного права, суд правомочний надати правову оцінку діям, рішенням або бездіяльності відповідача, в тому числі і з урахуванням обставин виготовлення та подання "колективного" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який долучений до позову.

Відповідно до п.6 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог.

Оскільки позивачами порушено правила об`єднання позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути позивачам.

Необхідно також окремо наголосити, що позивачі вже звертались до суду з ідентичним позовом (справа № 240/3695/20), який був повернутий їм на підставі п.6 ч.4 ст.169 КАС України.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 до Любарська селищна рада Любарського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернути позивачам (представнику позивачів).

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г.В. Чернова