Справа № 221/471/20
Суддя: Безрук Т. В.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 221/471/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, інспектора УПП у Запорізькій області Савченка Ігоря Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, обґрунтовуючи вимоги тим, що 19.01.2020 року близько 10.20 год. він керував автомобілем Тата державний номер НОМЕР_1 на авто шляху Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя у Запорізькій області, де його було зупинено інспектором УПП в Запорізькій області Савченком І.Г. (відповідачем), який склав стосовно нього постанову про притягнення до адмінвідповідальності по ч.2 ст.122 КУпАП за порушення вимог п.9.8 ПДР України: за керування транспортним засобом поза населеним пунктом без увімкнутого світла фар. Постановою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425грн.

Позивач визнав, що керував без увімкнутого світла фар поза населеним пунктом, однак вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Відповідальність за його дії передбачена іншою статтею КУпАП.

При складанні постанови він оспорив її, зазначивши, що не згоден з порушенням, та попросив перенести розгляд справи на інший день. Однак, всупереч вимогам ст.254 КУпАП, відповідач не склав стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення та наклав стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн, не врахувавши обставин правопорушення, його особи, не надавши можливості скористатися правової допомогою, тощо.

Вважаючи постанову незаконною та необґрунтованою, просив її скасувати.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Відповідач, інспектор роти УПП у Запорізькій області Савченко І.Г., будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав.

Від представника відповідача, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що 19.01.2020 року близько 10.20 год. під час несення служби на стаціонарному посту автомобільної дороги Бориспіль Дніпро - Запоріжжя у Запорізькій області інспектором УПП, ОСОБА_2 , було зупинено позивача, який керував автомобілем Тата державний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з керуванням ним транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом всупереч вимогам п.9.8 Правил дорожнього руху України.

Стосовно позивача було винесено постанову про притягнення до адмінвідповідальності по ч.2 ст.122 КУпАП за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами. Інспектор поліції діяв в межах повноважень, встановлених Законом України «Про Національну поліцію», притягнув позивача до адмінвідповідальності з метою застосування заходів, спрямованих на запобігання адміністративним правопорушенням. Просив у позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що постанова про притягнення позивача до адмінвідальності підлягає скасування, а позов- задоволенню, з таких підстав.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1995239 від 19.01.2020 р., 19.01.2020 року о 10.28 год на а/ш Н-08 Бориспіль Дніпро - Запоріжжя позивач керував транспортним засобом Т713.23 НОМЕР_1 за межами населеного пункту та не ввімкнув ближнього світла фар, чим порушив п.9.8 ПДР, за що передбачена відповідальність, передбачена ч.2 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

За вимогами п.9.8 Правил дорожнього руху України, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено накладення стягнення у разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

При цьому, слід зазначити, що правила користування зовнішніми освітлювальними приладами встановлені частиною 19 Правил дорожнього руху України, а правила застосування попереджувальних сигналів - ч.9 ПДР країни. Тобто, порушення п.9.8 ПДР України не є підставою притягнення до адмінвідповідальності по ч.2 ст.122 КУпАП, що свідчить про невірну кваліфікацію дій позивача, а відповідно, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку, у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, обов`язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 18.07.2019 р. у справі 216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адмінвідповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідачі, на яких законом покладено обов`язок доказування вини позивача, не надали доказів та не обґрунтували правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адмінвідповідальності по ч.2 ст.122 КУпАП, а матеріали справи не містять належних доказів його вини.

З наданих позивачем документів встановлено, що відповідач, склавши стосовно нього постанову, не обгрунтував свого рішення, не надав достатніх належних та допустимих доказів його вини, тому, враховуючи принцип презумпції невинуватості особи у вчиненні правопорушення, закріплений Конституцією України, суд вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.8-10, 77, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, інспектора УПП у Запорізькій області Савченка Ігоря Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1995239 від 19.01.2020 року, складену інспектором поліції УПП у Запорізькій області Савченком Ігорем Геннадійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Безрук