Справа № 160/13031/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд. у складі головуючого судді - Віхрової В.С., розглянувши у місті Дніпрі в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства «Будівельні матеріали та будівництво» про стягнення заборгованості, -
21.12.2019 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням уточнень) до Приватного акціонерного товариства «Будівельні матеріали та будівництво» (надалі - відповідач), в якій просить суд:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не сплачував кошти, призначені на покриття виплати та доставки пенсій застрахованим особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списками №1, №2, що призвело до утворення заборгованості у вказаному розмірі.
У відповідності до ч.6 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.
У відповідності до ч.1 ст.173 КАС України, підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.
Згідно положень ст.ст.175, 182 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У строк, встановлений судом, позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач - заперечення.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст.192 КАС України).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито спрощене провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 р. суд ухвалив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 19.02.2020 р. о 09:30 год.
17.02.2020 р. засобами електронного зв`язку до суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі з додатками.
18.02.2020 р. засобами електронного зв`язку до суду від відповідача надійшло клопотання про надання часу для отримання копії позову з додатками, проведення з органом пенсійного фонду звірки розрахунків та підготовки до справи.
У зв`язку із чим, підготовче судове засідання 19.02.2020 р. було відкладено до 09:30 год. 02.03.2020 р.
Представником позивача 19.02.2020 р. були подані письмові пояснення по справі з додатками аналогічні тим, які були надіслані на електронну адресу суду 17.02.2020 р.
Ухвалою суду від 19.02.2020 р. позовну заяву було залишено без руху для надання доказів надіслання примірника позову з додатками на адресу ПрАТ «Будівельні матеріали та будівництво», а також зазначення належного відповідача по справі.
20.02.2020 р. засобами електронного зв`язку, 21.02.2020 р. через канцелярію суду від позивача на виконання ухвали суду від 19.02.2020 р. надійшли докази належного надіслання позову з додатками та зазначення належного відповідача по справі (найменування підприємства). При цьому, вимоги позову, в частині зазначення організаційно-правової форми відповідача, залишились незмінними.
Ухвалою суду від 21.02.2020 р. суд ухвалив продовжити розгляд справи, підготовче судове засідання призначено на 09:30 год. 02.03.2020 р.
27.02.2020 р. через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого проти вимог позову заперечує зазначаючи наступне. Суми відшкодування пільгових пенсій перевищують Фонду заробітної плати підприємства. До набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підприємство вже не мало виробництва із шкідливими та важкими умовами праці, а з 2006 року зовсім припинило виробництво. Стягнення з підприємства витрат на доставку і виплату пільгових пенсій призводить до подвійної сплати обов`язкових платежів до ПФУ, пов`язаних з виплатою та доставкою пенсій. Механізм відшкодування пільгових пенсій є занадто тяжким для підприємства, оскільки відшкодовуються витрати на виплату пільгових пенсій за минулі періоди роботи робітників, які вже в період їх роботи були відшкодовані державі. Нарахування пільгових пенсій суперечить чинному законодавству, підприємство не згодне з цим нарахуванням. Вказане означає, що при встановленні зобов`язання підприємства сплачувати внески у розмірі 100% від вказаного об`єкта були порушені положення Основ законодавства, здійснено розширене тлумачення обов`язків підприємства. Відбувається перекладання функцій і обов`язків держави на окремі суб`єкти господарювання, що суперечить концепції регулювання даної сфери держави, ряду приведений нормативних актів, положень Основ законодавства і Конституції України. Управління праці та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради у листопаді 2010року та у липні 2012 року здійснено перевірки стану соціального захисту працюючих в шкідливих умовах праці та стану атестації робочих місць за умовами праці. За результатами перевірки встановлено ряд істотних порушень. Листом від 16.12.99 № 01-3/2586-02-6 Міністерство праці та соціальної політики України роз`яснювало, що відповідно до ст13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день у виробництвах, на роботах, посадах і за професіями, передбаченими у відповідних Списках № 1 і 2 і за результатами атестації робочих місць. Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92, визначав, що атестація робочих місць проводиться в терміни, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу в 5 років. Результати цієї процедури (як уперше проведеної, так і черговий) застосовуються при обчисленні стажу, що надає право на пільгову пенсію, протягом наступних 5 років. Однак необхідно відзначити - за умови, якщо протягом цього часу на підприємстві в корені не змінювалися умови і характер праці. Умови праці на підприємстві були змінені. Підприємством були ліквідовані робочі місця із шкідливими умовами праці і атестацію продовжувати на наступні п`ять років не було сенсу. Підприємство практично не працювало внаслідок відсутності замовлень, робочі 80% часу не знаходилися на своїх робочих місцях. Відповідач пояснює, що для призначення пільгової пенсії повинні бути не просто вагомі, а чітко визначені законодавством підстави. Важливо тут і дотримувати вимог Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при численні стажу роботи, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Міністерством праці і соціальної політики. Крім викладеного, для підтвердження або спростування атестації робочих місць, відповідач направив до Державної установи «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» запит щодо проведення досліджень умов праці робітників підприємства у 1992 р. та у 1999 р. Листом № 01/21-1830 від 05.09.2019 р. ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» повідомив, що така інформація в архівних матеріалах відсутня. Заявлену суму позову відповідач вважає такою, що не відповідає дійсності. Не всі розрахунки, які вказані в клопотанні були надані відповідачу, як того вимагає чинне законодавство та п.6.4. розділу 6 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 19.12.2003р. № 21-1. Направлення розрахунків здійснюється позивачем на попередню адресу підприємства. При цьому, відповідач вказує, що неодноразово повідомляв позивача про зміну найменування та місцезнаходження підприємства. Також вказана інформація міститься у ЄДРПОУ з 2017 року. У листуванні між позивачем і відповідачем, вказується правильна адреса і назва підприємства, що підтверджується перепискою. Крім того, відповідач звертає увагу суду, що сума боргу не збігається із сумами наданих розрахунків.
У підготовче судове засідання 02.03.2020 р. відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Для повторного виклику представника відповідача у судове засідання, розгляд справи відкладено до 10:15 год. 23.03.2020 р.
12.03.2020 р. від позивача надійшли додаткові пояснення по справі та відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої вимоги позову підтримує та просить їх задовольнити.
У підготовче судове засідання 23.03.2020 р. сторони не прибули, попередньо надіслали на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні у зв`язку із оголошенням карантину на території держави, свої правові позиції по суті спору залишили незмінними.
Суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити розгляд справи по суті на 08.04.2020 р. о 10:20 год.
У судове засідання 07.04.2020 р. сторони не прибули, позивачем повторно було надіслано на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження у зв`язку із оголошенням карантину на території держави, вимоги позову підтримав.
Суд визнає поважними причини неявки сторін у судове засідання 08.04.2020 р. у зв`язку із оголошенням загальнодержавного карантину згідно постанови КМУ №211 від 11.03.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу CODIV-19» та впровадження низки заходів на виконання рішення уряду відносно даного питання.
Разом з тим, враховуючи законодавчо визначені гарантії щодо розгляду справи належним судом у розумний строк, а також те, що суду надано достатньо часу для подання сторонами у справі доказів в обґрунтування та заперечення позову, вжито усі необхідні заходи щодо реалізації прав осіб на доступ до правосуддя і судовий захист, а також згоду представника позивача на розгляд справи у письмовому провадженні, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті, тому можливо здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження, за наявними в матеріалах справи доказами, право суду на яке передбачено ст.205 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17.02.2000 № 1461-III порядок внесення плати на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій змінено. А саме - норму, що регулювала дане питання у ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виключено та врегульовано порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом введення окремого виду збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування».
Зокрема, у відповідності до вимог Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, незалежно від форми власності, повинні сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у 100 % розмірі від об`єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до ч. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.01.2004 року за №64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списками №1, 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у встановлених відсоткових розмірах.
Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.
Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (пп. 6.4, 6.5, 6.7 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, зі змінами та доповненнями).
Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.
Таким чином, на відповідача покладено обов`язок в повному обсязі відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списками №1, №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Матеріалами справи підтверджується, а саме розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з 2018 р. за списками №1, №2, довідкою-підтвердженням про наявність заборгованості щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за липень 2018-листопад 2019 року, що заборгованість відповідача за період з 01.07.2018 р. по 01.12.2019 р. за Списком № 1 становить 330697,88 грн.
Так, до суду надані наступні розрахунки, якими відповідачу нараховані суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій:
з 2018 року по Південному та Заводському районах Публічне акціонерне товариство "Будівельні матеріали та будівництво" в особі представника Кулік В.С. отримало 22.01.2018 р.;
з лютого 2018 року по Дніпровському району Публічне акціонерне товариство "Будівельні матеріали та будівництво" в особі головного бухгалтера Зайцевої Л.Т. отримало 26.02.2018 р.;
з вересня 2018 року по Дніпровському району Публічне акціонерне товариство "Будівельні матеріали та будівництво" в особі головного бухгалтера Зайцевої Л.Т. отримало 23.10.2018 р.;
з січня 2019 року по ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Публічне акціонерне товариство "Будівельні матеріали та будівництво" в особі головного бухгалтера Зайцевої Л.Т. отримало 14.01.2019 р.;
з березня 2019 року по Головному управлінню ПФУ в Дніпропетровській області Публічне акціонерне товариство "Будівельні матеріали та будівництво" в особі представника Кулік В.С. отримало 20.03.2019 р.;
з квітня 2019 та корегування за березень 2019 року по ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Публічне акціонерне товариство "Будівельні матеріали та будівництво" в особі головного бухгалтера Зайцевої Л.Т. отримало 19.04.2019 р.;
з червня 2019 року по ГУ ПФУ в Дніпропетровській області направлено до Публічного акціонерного товариства "Будівельні матеріали та будівництво" засобом поштового зв`язку 15.07.2019 р.;
з липня 2019 року по ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Публічне акціонерне товариство "Будівельні матеріали та будівництво" отримало в особі головного бухгалтера Зайцевої Л.Т.;
з серпня 2019 року по ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Публічне акціонерне товариство "Будівельні матеріали та будівництво" в особі представника Кулік В.С. отримало 29.08.2019 р.;
з вересня 2019 р. по ГУ ПФУ в Дніпропетровській області направлено до Публічного акціонерного товариства "Будівельні матеріали та будівництво" засобом поштового зв`язку 25.10.2019 р. та отримано підприємством 31.10.2019 р.;
з жовтня 2019 року по ГУ ПФУ в Дніпропетровській області направлено до Публічного акціонерного товариства "Будівельні матеріали та будівництво" засобом поштового зв`язку 25.10.2019 та отримано підприємством 31.10.2019 р.;
з листопада 2019 року по ГУ ПФУ в Дніпропетровській області направлено до Публічного акціонерного товариства "Будівельні матеріали та будівництво" засобом поштового зв`язку 21.11.2019 р. та отримано підприємством 23.11.2019 р.
Отримання розрахунків підтверджується наданими до суду:
супровідними листами: від 18.01.2018 № 1733/14/37, від 20.02.2018 № 113/05-06, від 18.10.2018 № 1813/05-06/16, від 28.01.2019 № 250/05-06/16, від 12.03.2019 № 1019/05-06/16, від 10.04.2019 № 1528/05-06/16, від 18.06.2019 № 3235/05-06/11, від 08.07.2019 № 3588/05-06/11, від14.08.2019 № 4732/05-06/16, від 05.09.2019 № 5199/05-06/11, від 16.10.2019 № 6266/05-06/11, від 08.1 1.2019 № 6783/05-06/11, від 09.01.2018 № 08/05-06/16 з відмітками про отримання;
рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з відмітками про отримання, поштові реєстри.
Сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у розмірі 330697,88 грн., призначених на пільгових умовах відповідачем у добровільному порядку не сплачена.
Суд зазначає, що суду не надані докази оскарження відповідачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до п. «а», «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
У відзиві на позовну заяву про оскарження розрахунків відповідачем не зазначено.
З таких обставин, суд вважає узгодженими суми, що вказані в означених розрахунках.
Натомість, позивачем до суду надані розрахункові документи на підтвердження нарахування пільгових пенсій по кожному пенсіонеру.
Також, суд встановив, що Акт звірки між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та ПАТ "Будівельні матеріали та будівництво" про залишки заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій станом на 01.01.2019 Головним управлінням направлено супровідним листом від 09.01.2019 № 08/05-06/16 та отримано представником відповідача - головним бухгалтером Зайцевою Л.Т. 14.01.2019 р.
Підписаний відповідачем примірник Акту в матеріалах справи відсутній.
Акт звірки між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Приватним акціонерним товариством "Будівельні матеріали та будівництво" про залишки заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій станом на 01.01.2020 Головним управлінням направлено супровідним листом від 17.01.2020 № 2873/05-06/11 засобом поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням 20.02.2020 р.
Підписаний відповідачем примірник Акту в матеріалах справи відсутній.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, отримавши розрахунок за серпень 2019 р. (супровідний лист №4732/05-06/16 від 14.08.2019 р.), листом №144/01 від 09.08.2019 р. висловлюючи незгоду з сумами, які нараховані органом пенсійного фонду, звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з проханням надати обґрунтування щодо сум підвищених пільгових пенсій та зазначили щодо відсутності правових підстав для відшкодування сум фактичних витрат по пенсіонеру ОСОБА_1
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області листом від 30.09.2019 № 5795/05-06/11, вказавши норми закону, якими передбачено порядок відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії на пільгових умовах, порядок перерахунків пенсій у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму, надало роз`яснення щодо зазначених розрахунків та новопризначеної пенсії ОСОБА_1 за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 р. по справі № 160/9099/18, яке набрало законної сили 14.02.2019 р. про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, передбачену п. "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи машиністом дублюючого агрерату в ВАТ "Будівельні матеріали та будівництво" з 05 липня 1993 року по 16 грудня 2002 року.
Така назва підприємства та адреса місцезнаходження міститься у листуванні між сторонами та розрахунках фактичних витрат.
Ідентифікаційний номер 01235047.
Отже, підприємство змінило місцезнаходження та організаційно-правову форму підприємства. При цьому, інформація щодо реорганізації та/або перетворення, ліквідації підприємства відсутня.
Доказів повідомлення органу пенсійного фонду про зміну відповідачем не надано, а навпаки підтверджується отримання розрахунків за певний період саме згідно адреси листування.
Тому, твердження відповідача щодо неотримання розрахунків за вересень-листопад 2019 р., не відповідають фактичним обставинам та спростовуються матеріалами справи.
При цьому, матеріалами справи підтверджено отримання відповідачем розрахунків, які становлять суму боргу, про наявність такого боргу відповідач обізнаний. Крім того, під час судового розгляду справи суд надав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи з метою формування своєї правової позиції зі спірного питання та захисту своїх прав та інтересів.
Проте, на підтвердження доводів, викладених у відзиві, відповідачем не долучені належні та достатні докази. Фактично відзив зводиться до міркувань про незгоду з вимогами закону, що обтяжують становище підприємства, чого недостатньо для формування судом висновків про необґрунтованість вимог органу пенсійного фонду щодо стягнення спірної суми боргу.
Відтак, враховуючи, що станом на поточну дату відповідач був належним чином повідомлений про підстави нарахування сум фактичних витрат на виплату на доставку пільгових пенсій у розмірі 330697,88 грн., які є узгодженими, добровільно відповідачем не сплачені, а також те, що у спростування наявності обов`язку сплачувати такі суми у суду відсутні, суд дійшов висновку, що сума боргу має бути стягнута у судовому порядку.
Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не спростовують.
Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Виходячи з фактичних обставин справи та вищенаведених положень законодавства, чинного на момент утворення заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
За наслідками розгляду даної справи, судові витрати, які підлягають розподілу відсутні.
Керуючись ст.ст.9, 72-77, 90, 132, 139, 246-247, 249, 255, 297 КАС України, суд, -
Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства «Будівельні матеріали та будівництво» про стягнення заборгованості, - задовольнити;
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова