Справа № 420/2704/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2704/20
УХВАЛА
10 квітня 2020 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 13.01.2018 року по 15.08.2018 рік та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Одеського окружного адміністративного суду 30 березня 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 13.01.2018 року по 15.08.2018 рік включно;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 13.01.2018 року по 15.08.2018 рік включно в сумі 26 831,34 грн.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року вищевказаний позов залишений без руху з підстав не сплати позивачем судового збору та надано позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви.
Розглянувши вищевказану заяву, суд зазначає наступне.
Як вказано у п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) №100 від 12 червня 2018 року, позивача звільнено відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням пункту 1 частини восьмої цієї ж статті у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я). З 15 серпня 2018 року позивача виключено зі списків особового складу частини та таких видів забезпечення: з речового забезпечення при військовій частині НОМЕР_2 , забезпечення РАО при військовій частині НОМЕР_3 та грошового забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 .
Водночас, суд зазначає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності у ОСОБА_1 статусу військовослужбовця (або військовозобов`язаного чи резервіста, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори) на момент подання позовної заяви та надання заяви на виконання вимог ухвали суду.
Таким чином, на момент звернення до суду з даною позовною заявою, позивач звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Відтак, станом на дату звернення з позовною заявою (30.03.2020 року) позивач не є військовослужбовцем та, відповідно, не належить до визначених пунктом 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суб`єктів, які звільненні від сплати судового збору.
Посилання позивача на те, що право на отримання індексації грошового забезпечення виникло під час проходження військової служби, а тому пов`язане з виконанням військового обов`язку не спростовує наведеного висновку, оскільки визначальною обставиною для застосування п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» є наявність у особи статусу військовослужбовця (або військовозобов`язаного чи резервіста, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори) на момент подання відповідної позовної заяви.
Даний висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 05.06.2019 року у справі №620/4299/18 та в постанові від 06.12.2018 року у справі №522/8827/17.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Суд зазначає, що в ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року, зазначалося про необхідність надання до суду ОСОБА_1 , доказів сплати судового збору згідно ч.3 ст.161 КАС України.
Станом на 10 квітня 2020 року позивачем вищевказані вимоги не виконано. З клопотанням про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви, клопотаннями про звільнення від сплати судового збору, розстрочення або відстрочення сплати судового збору, ОСОБА_1 не звертався.
Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що згідно з приписами ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.
За таких обставинах, в силу п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 13.01.2018 року по 15.08.2018 рік та зобов`язання вчинити певні дії слід визнати неподаним та повернути позивачу.
Керуючись ст.169, 243, 248 КАС України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 13.01.2018 року по 15.08.2018 рік та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Стефанов