Справа № 340/228/19
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2020 року справа № 340/228/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький у порядку загального позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративний позов комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» (далі Підприємство) до Східного офісу Державної аудиторської служби України (далі Служба) про визнання протиправними та скасування листа-вимоги, попередження та розпорядження,

В С Т А Н О В И В:

Підприємство звернулось до суду з заявою до Служби про визнання протиправними та скасування листа-вимоги, попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства та розпорядження стосовно зупинення операцій з бюджетними коштами від 16 січня 2019 року (Том 1 а.с.4-7).

Ухвалою суду від 12 березня 2020 року закрито провадження у справі в частині вимоги щодо визнання нечинним та скасування порушення №2 стосовно зайво нарахованої і виплаченої заробітної плати лікарям сумісникам за невідпрацьований робочий час у оскарженому листі-вимозі (Том 3 а.с.173-174).

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги заяви.

Зазначив, що Підприємство жодним чином не порушило вимог бюджетного законодавства, правильно вело бухгалтерський облік та складало фінансову звітність.

Стверджує, що у позивача не існувало обов`язку перерахувати до обласного бюджету утриману з працівників зайво нараховану заробітну плату та сплачену заборгованість за спожиті комунальні послуги у минулих звітних періодах.

Пояснив, що несвоєчасне підвищення тарифу за проживання у гуртожитку не пов`язане з бездіяльністю Підприємства, оскільки до цього причетні інші державні органи.

Тому, позивач змушений був покривати у повному обсязі витрати за спожиті комунальні послуги та енергоносії.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (Том 1 а.с.243-247).

У судовому засіданні представники Служби пояснили, що позивач несвоєчасно підвищував тарифи за проживання у гуртожитку, що призвело до покриття витрат сторонніх фізичних осіб та втрат фінансових ресурсів.

Водночас зазначили, що, отримавши кошти шляхом утримання з заробітної плати працівників та оплати заборгованості за спожиті комунальні послуги у попередньому бюджетному періоді не перерахував їх до обласного бюджету.

Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (Том 3 а.с.172).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, у період з 28 вересня по 21 грудня 2018 року Служба провела ревізію фінансово-господарської діяльності Підприємства за період з 01 січня 2015 року по 01 жовтня 2018 року (Том 1 а.с.10-99).

За її наслідками складено акту, в якому зазначено виявлені порушення.

Програма ревізії передбачала і перевірку стану усунення порушень та недоліків, які виявлені попередніми ревізіями (Том 3 а.с.99-101).

16 січня 2019 року Служба склала лист-вимогу про усунення трьох порушень (Том 1 а.с.10-102).

Ними є: 1) кошти отримані шляхом утримання із заробітної плати працівників за попередній бюджетний період у сумі 139900 грн. (зайво нарахована заробітна плата та сплата з неї єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) та оплата заборгованості за спожиті комунальні послуги у сумі 46340 грн. не перераховані до обласного бюджету, чим завдано матеріальну шкоду на суму 186240 грн.; 2) зовнішнім сумісникам зайво нарахована та виплачена заробітна плата за невідпрацьований робочий час у загальній сумі 7830 грн., що призвело до зайвого нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 2210 грн., чим завдано матеріальну шкоду Підприємству у сумі 10040 грн.; 3) в результаті несвоєчасного підвищення тарифу за проживання в гуртожитку кошти, які надходили від мешканців, не у повному обсязі покривали витрати за спожиті комунальні послуги і енергоносії, що призвело до покриття витрат сторонніх фізичних осіб та втрат фінансових ресурсів на суму 104640 грн.

16 січня 2019 року відповідач склав попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства і розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами №3 до 14 лютого того ж року (Том 1 а.с.103-104, Том 3 а.с.87-88)

У попередженні зазначено про три порушення, наслідки яких мали бути усунуті упродовж 30 днів.

Підстава прийняття розпорядження порушення №1 в частині неперерахування до обласного бюджету коштів у сумі 139900 грн.

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Що стосується порушення №1 листа-вимоги, то суд зазначає наступне.

Так, кошти у сумі 139900 грн. складаються з двох доданків: 98728,25 грн. та 41171,75 грн.

Перший доданок кошти, які повернуті у 2012 році з заробітної плати працівників, як зайво нараховані, що встановлено попередньою ревізією від 2011 року.

Служба визнає, що повернення коштів мало місце у лютому 2012 року.

Другий доданок кошти повернуті упродовж 2016-2018 років з заробітної плати працівників, як зайво нараховані у грудні 2016 року, у грудні 2017 року, у грудні 2018 року.

Свідок ОСОБА_1 , яка обіймає посаду головного бухгалтера Підприємства, показала, що у зв`язку із завершенням бюджетного року заробітна плата за грудень нараховується і виплачується завчасно (до 15 числа).

У подальшому з`ясовується, що працівники перебували на лікуванні (з 15 по 31 грудня), що зобов`язує перерахувати заробітну плату.

Надлишково виплачена заробітна плата в обох випадках не утримувалась на підставі заяв працівників.

Представник Служби визнала, що працівники Підприємства не писали заяви про утримання коштів.

Отже, виплата заробітної плати працівникам у наступних звітних періодах зменшувалась на суму зайво сплачених коштів у попередніх періодах.

У такий спосіб відбулось повернення надмірно виплачених коштів.

Служба наполягає, що кошти у сумі 139900 грн. мали бути перераховані до обласного бюджету, як повернуті видатки попередніх звітних періодів.

Відповідач зазначає, що Підприємство, не повернувши кошти, допустило порушення припису пункту 43 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі Порядок), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228.

Цією нормою права передбачено, що розпорядники мають право провадити діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду, а вищі навчальні заклади та наукові установи, заклади охорони здоров`я також в межах бюджетних асигнувань, затверджених планами використання бюджетних коштів і помісячними планами використання бюджетних коштів, за наявності витягу, доведеного органом Казначейства, що підтверджує відповідність цих документів даним бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів органів Казначейства.

Приписами пункту 6 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України встановлено, що бюджетне асигнування повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

Приписами частини 1 статті 3 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Механізм повернення надмірно сплачених працівникам коштів, який застосувало Підприємство, вказує, що працівники у періодах нарахування заробітної плати отримували останню у розмірі, який зменшувався на суму зайво сплачених коштів у попередніх періодах.

Це призвело до зменшення витрат поточних звітних періодів без фактичного повернення надмірно сплачених коштів у минулих звітних періодах (працівники не писали заяви про повернення зайво отриманих коштів).

Тому, у Підприємства не виник обов`язок перерахувати до обласного бюджету кошти у сумі 139900 грн.

У порушенні №1 листа-вимоги зазначено, що Підприємство не перерахувало до обласного бюджету кошти у сумі 46340 грн., які отримало, як оплату заборгованості за спожиті комунальні послуги.

Служба зазначає про порушення позивачем припису пункту 43 Порядку.

Судом встановлено, що ця сума коштів складає заборгованість мешканців гуртожитку щодо квартирної плати станом на 01 січня 2016 року, 01 січня 2017 року та 01 січня 2018 року.

Станом на ці дати у Підприємства не існувало заборгованості з постачальниками енергоносіїв та води, які їх поставлялися до гуртожитку.

Строк сплати квартирної плати за користування кімнатами гуртожитку за грудень місяць завершується 10 січня.

Свідок ОСОБА_1 пояснила, що кошти постачальникам енергоносіїв та води сплачуються зі спеціального рахунку, на який перераховували кошти користувачі житла.

Ці факти визнаються представниками сторін.

Отже, суд зробив висновок, що станом на 01 січня 2016 року, 01 січня 2017 року та 01 січня 2018 року у користувачів житла не існувало заборгованості з квартирної плати перед Підприємством, оскільки така заборгованість могла обліковуватись з 11 січня.

Таким чином, сплативши квартирну плату за грудень у січні, такі надходження стали бюджетними асигнуваннями поточного звітного періоду, що виключає потребу повернення їх до обласного бюджету відповідно до приписів статті 43 Порядку.

Отже, Служба зробила помилковий висновок, зазначивши у листі-вимозі порушення №1.

Що стосується порушення №3 листа-вимоги, то суд зазначає наступне.

Так, на думку Служби, тариф за проживання в гуртожитку не покривав витрати за спожиті комунальні послуги та енергоносії, що призвело до покриття витрат сторонніх фізичних осіб та втрат фінансових ресурсів Підприємства за 9 місяців 2018 року на суму 104640 грн.

Позивач визнав фактичні обставини, однак зазначив, що тариф за проживання затверджується Кіровоградською обласною радою (далі Рада) після розгляду цього питання її комісією з питань власності.

Між підвищенням комунальних послуг та енергоносіїв та прийняттям Радою відповідного рішення про збільшення тарифу за проживання у гуртожитку проходить певний проміжок у часі.

Служба зазначає, що, формуючи тариф за проживання у гуртожитку, не мали враховувати плату за комунальні послуги та енергоносії.

Відповідач зазначає, що Підприємство у цьому питанні порушило приписи частини 3 статті 13 Бюджетного кодексу України та пункту 19 Порядку.

Ці норми права не визначають порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі Порядок 2) затверджено постановою Уряду України №869 від 01 червня 2011 року.

Відповідно до приписів пунктів 2, 4, 6 та 27 Порядку 2 (в редакції, яка діяла упродовж 2018 року) тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі тариф на послуги) є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку.

Тариф на послуги враховує вартість отриманих послуг з централізованого постачання холодної води (з урахуванням втрат та витрат води у внутрішньобудинкових системах), водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) в обсягах, визначених за приладами обліку або відповідно до Методики розроблення технологічних нормативів використання питної води житлово-експлуатаційними підприємствами та організаціями, затвердженої в установленому порядку.

Тариф на послуги для гуртожитків, що призначаються для проживання одиноких громадян (житловими приміщеннями спільно користуються кілька осіб, які не перебувають у сімейних стосунках), розраховується згідно з цим Порядком. Вартість послуг з розрахунку на ліжко-місце визначається як добуток тарифу на норму житлової площі для однієї особи в гуртожитку.

Під час розрахунку нормативних витрат виконавцем та субпідрядником враховуються:

середньомісячні витрати з оплати праці (далі заробітна плата) та середньомісячні матеріальні витрати на рік окремо за статтями експлуатаційних витрат;

плановані трудовитрати, що не можуть перевищувати розмір, передбачений нормами часу та нормами обслуговування для робітників і виробничого персоналу, що встановлюються Мінрегіоном.

Вартість додаткових послуг, що не пов`язані з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій і надаються у гуртожитках для проживання сімей, визначається понад розмір плати за послуги на підставі договорів, укладених відповідними надавачами послуг з наймачами та (або) власниками житлових приміщень у гуртожитках.

Отже, у тариф за проживання в гуртожитку не мали включатись витрати за спожиті мешканцями комунальні послуги і енергоносії.

Таким чином, суд зробив висновок, що Служба зробила правильний висновок, зазначаючи у листі-вимозі порушення №3.

Тому, лист-вимогу належить скасувати частково.

Що стосується розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами, то суд зазначає наступне.

Перш за все, воно вичерпало дію 14 лютого 2019 року, тому не може бути скасоване, оскільки вже не породжує жодних обов`язків.

Розпорядження прийнято на підставі порушення №1 листа-вимоги в частині неперерахування до обласного бюджету коштів у сумі 139900 грн.

Суд визнав протиправним і скасував лист-вимогу в частині порушення №1.

Тому, протиправним є і розпорядження, так як похідне від листа-вимоги.

Що стосується попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства, то суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено правомірність листа-вимоги в частині порушення №3.

У частині порушення №2 Підприємство не оскаржує лист-вимогу.

Отже, Підприємство допустило порушення бюджетного законодавства.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 117 Бюджетного кодексу України передбачено, що за порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу може бути застосований такий захід впливу як попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства застосовується в усіх випадках виявлення порушень бюджетного законодавства. Виявлені порушення бюджетного законодавства мають бути усунені в строк до 30 календарних днів.

Таким чином, попередження прийнято правомірно.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про часткове задоволення позову.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 3842 грн. (Том 1 а.с.235).

Підприємство сплатило його за розгляд двох позовних вимог.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 листа-вимоги Східного офісу Державної аудиторської служби України від 16 січня 2019 року, який прийнято відносно комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради».

Визнати протиправним розпорядження Східного офісу Державної аудиторської служби України про зупинення операцій з бюджетними коштами №3 від 16 січня 2019 року, яке прийнято відносно комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради».

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного офісу Державної аудиторської служби України на користь комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» судові витрати у сумі 3842 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей