Справа № 212/8699/18
Суддя: Чорний І. Я.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/8699/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі головуючого - судді Чорного І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Поперечної А.С.,

без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами, розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в міста Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2018 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою судді від 19 листопада 2018 року відкрито провадження за адміністративним позовом, та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В своєму адміністративному позові ОСОБА_1 просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № 264 про накладення адміністративного стягнення від 05 листопада 2018 року, якою було притягнуто ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.164-1, ч.4 ст.165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 гривень 00 копійок.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив що 05 листопада 2018 року заступник начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області Сікіріна І.В. розглянувши протоколи від 24 жовтня 2018 року № 264, № 265 і додані до них матеріали справи про адміністративні правопорушення щодо нього винесла постанову № 264 про накладення адміністративного стягнення, якою постановила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст. 164-1, ч.4 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та наклала адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 гривень 00 копійок.

Позивач вважає зазначену постанову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню з тих підстав, що Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, всупереч нормам податкового законодавства, а саме ст. 56, 86 ПКУ, порушуючи його право на оскарження акту перевірки, не виконавши свого обов`язку щодо розгляду відповідних заперечень та надання відповіді на них, передчасно та упереджено надав оцінку висновкам податкового органу, викладених у акті документальної планової виїзної перевірки від 24 жовтня 2018 року № 62161/04-36-13-05/ НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на підставі чого були складені протоколи № 264, № 265 про адміністративні правопорушення від 24 жовтня 2018 pоку, що внаслідок призвело до протиправного винесення постанови № 264 про накладення адміністративного стягнення від 05 листопада 2018 року.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій він свої вимоги за адміністративним позовом підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи він був судом повідомлений належним чином. В своєму відзиві наданому суду 21 січня 2019 року представник відповідача вимоги за адміністративним позовом не визнав, просив суд відмовити в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Дніпропетровській області у повному обсязі.

Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що 05 листопада 2018 року заступник начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Сікіріна І.В., розглянувши протоколи від 24 жовтня 2018 року № 264, № 265 і додані до них матеріали справи про адміністративні правопорушення щодо позивача ОСОБА_1 який працює фізичною особою-підприємцем, винесла постанову № 264 про накладення адміністративного стягнення та застосувала відносно позивача ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень 00 копійок за порушення ч.1 ст. 164-1, ч.4 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до зазначеної постанови № 264 від 05 листопада 2018 року, відповідачем було встановлено наступне: неналежне ведення обліку доходів і витрат за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, в частині включення до декларації перекручених даних, в результаті чого занижений чистий оподатковуваний доход за 2016 рік на суму 315 гривень 23 копійки та за 2017 рік 788104 гривні 13 копійок, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік у сумі 56 гривень 74 копійки, та за 2017 рік 141858 гривень 74 копійки в порушення п.п. 177.4.5. п. 177.4, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) та підтверджено актом перевірки від 24 жовтня 2018 року № 62161/04-36-13-05/ НОМЕР_1 , відповідальність передбачена ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; та платник податків занизив базу нарахування, а саме суму доходу (прибутку) в межах максимальної величини єдиного соціального внеску, за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, що призвело до порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в результаті чого донараховано єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік у сумі 69 гривень 35 копійок, та за 2017 рік 94409 гривень 14 копійок у порушення п.п. 2 п. 1 ст. 7, ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI (зі змінами та доповненнями), що підтверджено актом перевірки № 62161/04-36-13-05/ НОМЕР_1 від 02 жовтня 2018 року, відповідальність передбачена частиною 4 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований 20 грудня 1995 року виконавчим комітетом Криворізької міської ради та перебуває на обліку в Криворізькій північній ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

У період з 26 вересня 2018 року по 09 жовтня 2018 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 п. 77.1 п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, згідно з наказами від 27.08.2018 року № 4883-п, від 04.10.2018 року № 5667-п, направлень від 26 вересня 2018 року № 11528, від 05 жовтня 2018 року № 11746 проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року.

За результатами документальної планової виїзної перевірки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області складено акт від 24.10.2018 року №62161/04-36-13-05/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлені порушення:

- п. 51.1 ст. 51, абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), податкові розрахунки за формою 1-ДФ за І кв. 2015 року, ІV кв. 2016 року, І кв. 2017 року, ІІІ кв. 2017 року надані з помилками та з недостовірними відомостями;

- п. 177.4.5 п. 177.4, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік на суму 315,23 грн. та за 2017 рік 788 104,13 грн., в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 20016 рік у сумі 56,74 грн. та за 2017 рік 141 858,74 грн.;

- пп. 2 п. 1 ст. 7 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого донараховано єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік у сумі 69,35 грн. та за 2017 рік 94 409,14 грн.;

- п. 1.2 п. 16-1 прим. 1 підр. 10 р. ХХ, ст.. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого донараховано військового збору за 2016 рік в сумі 4,73 грн. та за 2017 рік 11 821,56 грн.;

- п. 198.5 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), в частині не включення до складу податкового зобов`язання сум від товарів/послуг, що не використовуються у господарській діяльності, чим занизив показник обсягу постачання у 2016 році на суму 315 грн. (ставка 20%), у 2017 році на суму 5 507 грн. (ставка 20%), в результаті чого занижено до сплати суми податку на додану вартість: листопад 2016 року 63 грн., січень 2017 року 55 грн., лютий 2017 року -122 грн., березень 2017 183 грн., квітень 2017 року 167 грн., червень 2017 року 420 грн., серпень 2017 року 13 грн., вересень 2017 року 58 грн., листопад 2017 року 83 грн. Всього за період 2016-2017 роки 1 164 грн.;

- п. 201.1 п. 201.2 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), в частині відсутності реєстрації податкових накладних, що вимагає п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України.

30 жовтня 2018 року не погодившись з висновками акту перевірки від 24 жовтня 2018 року № 62161/04-36-13-05/ НОМЕР_1 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із запереченнями, якими просив здійснити перегляд висновків акту.

За результатом розгляду заперечень Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області листом від 08 листопада 2018 року № 67994/04-36-13-05, акт документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року від 24 жовтня.2018 року № 62161/04-36-13-05/ НОМЕР_1 залишено без змін, а заперечення без задоволення.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України).

Підпунктом 14.1.36. п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до п.162.1 ст. 162 ПК України, платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

За приписами норм п. 44.1 та п. 44.3 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб-підприємців визначений ст. 177 ПК України.

Згідно із п. 177.2 ст. 177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Пунктом 177.4 ст. 177 ПК України визначено перелік витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів фізичною особою підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування.

Таким чином, за приписами Податкового кодексу України підставами для віднесення до складу витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.

Як встановлено в ході перевірки та зафіксовано у акті, позивач, нібито, безпідставно та неправомірно задекларував витрати у розмірі 782597 гривень 73 копійки, у зв`язку з тим, що витрати на утримання, технічне обслуговування і ремонт вантажного автомобіля не включаються до складу витрат, пов`язаних з провадженням господарської діяльності, чим порушено вимоги п.п. 177.4.5. п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України.

Разом з тим, під час розгляду справи судом встановлено, що у період, який перевірявся, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснював свою підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування. Основним видом економічної діяльності є вантажний автомобільний транспорт.

Так підставою винесення постанови Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № 264 про накладення адміністративного стягнення від 05 листопада 2018 року, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст. 164-1, ч.4 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 680 гривень 00 копійок, є порушення зафіксовані актом перевірки № 62161/04-36-13-05/ НОМЕР_1 від 02 жовтня 2018 року зокрема порушення ФОП ОСОБА_1 : п. 177.4.5 п.177.4,п.177.2 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в наслідок чого донарахований податок на доходи фізичних осіб за 2016р.у сумі 56,74 грн. та за 2017р. -141858,74 грн.; п.п.2 п.1 ст.7, ст.9 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (зі змінами та доповненнями) занижене єдиний внесок за 2016р. на суму 69,35 грн. та за 2017р. -94409,14 грн.; п.1.2.п.16-1прим. 1 підр. 10 XX ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого донараховано військовий збір за 2016р. у сумі 4,73 грн. та за 2017р.-11821,56 грн. а також зменшення ОСОБА_1 оподатковуваного доходу на суму амортизаційних відрахувань по визначених у п.п. 177.4.6 п.177.4 ст.177 Кодексу основних засобах подвійного призначення, а також включення до складу витрат, пов`язаних з провадженням його господарської діяльності, витрати на їх утримання, технічне обслуговування і ремонт основних засобів. Що полягало в тому, що ФОП ОСОБА_1 , у 2017 році безпідставно та неправомірно задекларовано витрати у розмірі 782597,73 грн., в зв`язку з тим, що витрати на утримання, технічне обслуговування і ремонт вантажного автомобіля не включається до складу витрат, пов`язаних з провадженням господарської діяльності, чим порушено вимоги п.п. 177.4.5 п.177.4 ст.177 ПКУ.

Водночас, рішеннями Дніпровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року по справі № 160/474/19 та рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року по справі №160/1544/19, які набрали законної сили, позови Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Дніпропетровській області задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Зазначеними рішеннями суду було встановлено, що транспортні засоби, які використовуються позивачем у господарській діяльності, не є основними засобами подвійного призначення, не відносяться під визначення вантажних автомобілів, а відносяться до спеціалізованих транспортних засобів, що підтверджується також свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів. Крім того встановлено, що позивачем у період 2016-2017 років правомірно задекларовані витрати на зазначені транспортні засоби, відповідно висновки податкового органу щодо від`ємної різниці між отриманим доходом та понесеними витратами, є не обґрунтованими, та такими, що спростовуються встановленими обставинами та матеріалами справи.

Крім цього, вищевказаними рішеннями встановлено, що контролюючий орган ГУ ДФС у Дніпропетровській області під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 та в процесі складання акту перевірки № 62161/04-36-13-05/ НОМЕР_1 від 02 жовтня 2018 року помилково класифікував сідлові тягачі як вантажні автомобілі у тому числі й подвійного призначення, виключив витрати на обслуговування та ремонт сідлових тягачів та напівпричепів які не є вантажними автомобілями, та виключив витрати на придбання бензину для обслуговування та ремонту транспортних засобів платника податків.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З системного аналізу матеріалів справи та норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позивачем було правомірно задекларовані витрати в 2016-2017 роках на утримання, технічне обслуговування і ремонт автомобілів, що також встановлено рішеннями Дніпровського окружного адміністративного суду, відповідно контролюючий орган під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 та в процесі складання акту перевірки № 62161/04-36-13-05/ НОМЕР_1 від 02 жовтня 2018 року помилково класифікував транспортні засоби, які використовувалися позивачем, що в подальшому стало підставою для винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що на думку суду є підставою для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № 264 про накладення адміністративного стягнення від 05 листопада 2018 року, якою було притягнуто ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст. 164-1, ч.4 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07 квітня 2020 року.

Суддя: І.Я. Чорний