Справа № 460/1852/20
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2020 року м. Рівне №460/1852/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач), в якому просив:

визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Рівненській області перерахувати належне позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01.01.2020 з урахуванням визнаного за позивачем постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі №460/784/19 права на доплату за вислугу років у розмірі 80% від посадового окладу працюючого за відповідною посадою судді та з урахуванням зарахованих на підставі цього судового рішення до стажу роботи позивача відповідних періодів трудової діяльності і навчання, що потягнуло за собою збільшення розміру доплати за вислугу років із 70% до 80% від посадового окладу судді;

зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області перерахувати належне позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01.01.2020 з урахуванням визнаного за позивачем постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі №460/784/19 права на доплату за вислугу років у розмірі 80% від посадового окладу працюючого за відповідною посадою судді та з урахуванням покладеного цим же судовим рішенням на боржника зобов`язання зарахувати до стажу роботи позивача відповідні періоди його трудової діяльності і навчання, що потягнуло за собою збільшення розміру доплати за вислугу років із 70% до 80% від посадового окладу судді.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 вказав, що постановою Верховної Ради України №1515-VIII від 08.09.2016 він був звільнений з посади судді Апеляційного суду Рівненської області у зв`язку із поданням заяви про відставку, після чого йому було призначено довічне грошове утримання. Вказав, що судовим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі № 460/784/19, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2019, за ним було визнано право на доплату за вислугу років у розмірі 80% від посадового окладу судді. У зв`язку з цим Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області було зобов`язано зарахувати (включити) до стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на відставку судді, отримання щомісячного довічного грошового утримання і доплату за вислугу років, половину періоду навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. І. Франка 2 роки 5 місяців і 26 днів (з 25 серпня 1979 року по 17 серпня 1984 року), що, включаючи час роботи позивача на посадах судді, слідчого та прокурора протягом 31 року 11 місяців і 14 днів, у сукупності склало 34 роки 5 місяців і 10 днів.

Крім цього, зобов`язано відповідний орган Пенсійного фонду зарахувати (включити) до стажу роботи позивача, який дає право на доплату за вислугу років, 11 місяців і 26 днів його роботи на посаді секретаря судового засідання народного суду Жидачівського району Львівської області (з 5 вересня 1978 року по 1 вересня 1979 року), що, включаючи час роботи на посаді судді, слідчого, прокурора та половину строку навчання (разом 34 роки 5 місяців і 10 днів), у сукупності склало 35 років 5 місяців і 6 днів, і потягнуло за собою збільшення розміру його доплати за вислугу років із 70% до 80% від посадового окладу.

Починаючи з 28.02.2019 зобов`язано орган Пенсійного фонду здійснити позивачу перерахунок (збільшити) розмір доплати за вислугу років із 70% до 80% від посадового окладу та зобов`язано перерахувати належне позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в цілому, виходячи з розміру його доплати за вислугу років 80% від посадового окладу.

Позивач вказав, що ГУ ПФУ в Рівненській області як правонаступник Рівненського об`єднаного управління ПФУ Рівненської області судове рішення виконало.

У зв`язку зі зміною з 01.01.2020 розміру суддівської винагороди, позивач 28.01.2020 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок належного йому щомісячного довічного утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2020, з урахуванням обставин, встановлених вищевказаним судовим рішенням. Проте, відповідач відмовився задовольнити заяву позивача від 28.01.2020 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням визнаного за ним судовим рішенням права на доплату за вислугу років у розмірі 80% від посадового окладу працюючого за відповідною посадою судді, покликаючись фактично на те, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі № 460/784/19 носить разовий характер, стосується лише попередньої довідки про суддівську винагороду і таке рішення було відповідачем виконане.

Позивач з такою поведінкою відповідача не погодився, вважає, що орган ПФУ зобов`язаний був перерахувати належне йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в цілому, виходячи із визнаного судовим рішенням права на доплату за вислугу років у розмірі 80% від посадового окладу працюючого за відповідною посадою судді, що й зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі відповідно до статті 263 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав з підстав, наведених у відзиві (а.с.22-23). Покликаючись до положень статті 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2017, постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 "Про затвердження Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами пенсійного фонду України", відповідач вказав, що 28.01.2020 позивач звернувся до управління із заявою про перерахунок довічного грошового утримання, долучивши довідку № 74/20 від 20.01.2020, видану Рівненським апеляційним судом, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. З 01.01.2020, відповідно до поданої заяви та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу проведено перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Отже, для розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до довідки від 20.01.2020 № 74/20, врахована суддівська винагорода - 58961,10 грн, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, яка складається з посадового окладу - 34683,00 грн та доплати за вислугу років в розмірі 70% від посадового окладу - 24278,10 грн. Відповідач звернув увагу, що у довідці №74/20 від 20.01.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка видана позивачу, доплата за вислугу років становить 70%.

Також відповідач зауважив, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі № 460/784/19 відмовлено ОСОБА_1 в частині позовних вимог про зобов`язання всі подальші перерахунки щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводити, виходячи з права на те, що розмір доплати за вислугу років починаючи з 28.02.2019 складає 80% від посадового окладу судді.

На підставі викладеного, відповідач вважає відсутніми правові підстави щодо проведення позивачу перерахунку доплати за вислугу років із 70% до 80% від посадового окладу, а тому просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

З`ясувавши доводи та аргументи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, що наведені сторонами в заявах по суті справи, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.05.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2019, у справі №460/784/19 за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області зарахувати (включити) ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку судді, отримання щомісячного довічного грошового утримання та доплату за вислугу років, половину періоду навчання у Львівському державному університеті ім. І. Франка 2 роки 5 місяців і 26 днів (з 25 серпня 1979 року по 17 серпня 1984 року), а також зарахувати (включити) до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, 11 місяців і 26 днів роботи на посаді секретаря судового засідання народного суду Жидачівського району Львівської області (з 5 вересня 1978 року по 1 вересня 1979 року) та збільшити розмір доплати за вислугу років з 70 % до 80 % від посадового окладу.

Зобов`язано Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області зарахувати (включити) ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку судді, отримання щомісячного довічного грошового утримання і доплату за вислугу років, половину періоду навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. І. Франка 2 роки 5 місяців і 26 днів (з 25 серпня 1979 року по 17 серпня 1984 року), що, включаючи час роботи ОСОБА_1 на посадах судді, слідчого та прокурора протягом 31 року 11 місяців і 14 днів, у сукупності складе 34 роки 5 місяців і 10 днів.

Зобов`язано Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області зарахувати (включити) ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, 11 місяців і 26 днів його роботи на посаді секретаря судового засідання народного суду Жидачівського району Львівської області (з 5 вересня 1978 року по 1 вересня 1979 року), що, включаючи час роботи ОСОБА_1 на посаді судді, слідчого, прокурора та половину строку навчання (разом 34 роки 5 місяців і 10 днів), у сукупності складе 35 років 5 місяців і 6 днів, і тягне за собою збільшення розміру доплати ОСОБА_1 за вислугу років із 70% до 80% від посадового окладу.

Зобов`язано Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України починаючи з 28.02.2019 здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, збільшивши розмір доплати за вислугу років із 70% до 80% від посадового окладу і провести виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру доплати за вислугу років у розмірі 80% від посадового окладу, з урахуванням виплачених сум.

В частині позовних вимог про зобов`язання всі подальші перерахунки щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводити, виходячи з права позивача на те, що: сукупний стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку судді, отримання щомісячного довічного грошового утримання та доплату за вислугу років складає 34 роки 5 місяців і 10 днів; стаж роботи, який дає право на доплату за слугу років, становить 35 років 5 місяців і 6 днів; а розмір доплати за вислугу років починаючи з 28 лютого 2019 року складає 80% від посадового окладу судді, - відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вищевказаним рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі №460/784/19, яке набрало законної сили, встановлено, що постановою Верховної Ради України №3775 від 23.12.1993 ОСОБА_1 був обраний суддею Рівненського обласного суду. Постановою Верховної Ради України №1633 від 18.03.2004 обраний суддею Апеляційного суду Рівненської області безстроково.

Постановою Верховної Ради України №1515 від 08.09.2016 позивач був звільнений з посади судді у зв`язку з із поданням заяви про відставку, та у зв`язку з чим йому було призначене довічне грошове утримання.

Постановою Рівненського міського суду від 07.02.2017 у справі №569/13064/16-а, яка набрала законної сили, зобов`язано Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % заробітної плати судді, починаючи з 20.09.2016.

На виконання рішення суду органом Пенсійного фонду з 20.09.2016 позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати судді та проведено відповідний перерахунок.

Суд зазначає, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, періоду проходження строкової служби та роботи на посадах прокурорів, а також половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу.

Судом встановлено, що позивач в період з 25.08.1979 по 17.08.1984 навчався на юридичному факультеті Львівського державного університету ім.І.Франка за денною формою навчання (загальний строк навчання 4 роки 11 місяців і 23 дні).

Однак при призначенні позивачу щомісячного довічного грошового утримання відповідач не зарахував половини вказаного строку навчання у вищому навчальному закладі (2 роки 5 місяців і 26 днів).

Як свідчать матеріали адміністративної справи, для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці органом Пенсійного фонду України був зарахований лише стаж позивача на посаді судді 31 рік 11 місяців 14 днів та, відповідно, йому призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90%.

З огляду на наведене, фактично стаж, який давав позивачу право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді, становить 34 роки 5 місяців 10 днів.

Щодо періоду роботи позивача з 05.09.1978 до 01.09.1979 на посаді секретаря судового засідання народного суду Жидачівського району Львівської області, то суд зауважує, що вказаний стаж роботи давав право позивачу на отримання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки у відповідності до частини шостої статті 44 Закону України "Про статус суддів" №2862-ХІІ.

Як встановлено судом з матеріалів позову, стаж роботи позивача з 05.09.1978 по 01.09.1979 на посаді секретаря судових засідань народного суду Жидачівського району Львівської області - 11 місяців 26 днів, повинен зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на доплату за вислугу років.

Відповідно до ст.133 Закону "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010 суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Такими чином, загальний стаж позивача, який дає право на щомісячну доплату за вислугу років становить 35 років 5 місяців 6 днів, що в свою чергу передбачає виплату у розмірі 80 відсотків посадового окладу.

Згідно з матеріалами справи, до суддівської винагороди, з якої позивачу обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, входить доплата за вислугу років у розмірі 70 відсотків (а.с.38,39), а отже щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці слід перерахувати, виходячи з розміру 80 відсотків (а.с.9-13).

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням вищевикладеного, в даній адміністративній справі не підлягають доказуванню обставини, пов`язані з навчанням та трудовою діяльністю ОСОБА_1 , з урахуванням яких загальний стаж позивача, який дає право на щомісячну доплату за вислугу років становить 35 років 5 місяців 6 днів, що в свою чергу передбачає виплату у розмірі 80 відсотків посадового окладу, позаяк такі обставини встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Суд встановив, що 28.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою за призначенням/перерахунком пенсії. До заяви було долучено довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану ОСОБА_1 . Рівненським апеляційним судом 20.01.2020 за № 74/20, про те, що станом на 01.01.2020 його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 58961,10 грн, у тому числі: посадовий оклад 34683,00 грн; доплата за вислугу років (70%) 24278,10 грн (а.с.25,26).

Водночас, 28.01.2020 ОСОБА_1 подав до ГУ ПФУ в Рівненській області заяву, в якій вказав, що відповідно до заяви від 28.01.2020 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2020 просить провести з урахуванням постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі №460/784/19, яким за ним визнано право на доплату за вислугу років у розмірі 80% від посадового окладу (а.с.6).

Окрім цього, 11.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Рівненській області з заявою, якою просив повідомити причини відхилення його заяви про врахування при проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці вищевказаного судового рішення (а.с.7).

ГУ ПФУ в Рівненській області листом від 26.02.2020 № 1365-2197/Б-03/8-1700/20 повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав проводити перерахунок належного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2020, враховуючи надбавку за вислугу років в розмірі 80% від посадового окладу судді, з підстав, аналогічних наведеним у відзиві на позов (а.с.8).

Вважаючи протиправною відмову ГУ ПФУ в Рівненській області перерахувати з 01.01.2020 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з урахуванням доплати за вислугу років в розмірі 80% від посадового окладу судді, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам сторін, суд враховує таке.

Відповідно до ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 (далі Закон №1402-VIII) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Як передбачено частинами третьою-п`ятою статті 142 Закону №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно п.25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

В свою чергу, за правилами частин другої, п`ятої статті 133 Закону №2453-VI, суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Також абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII регламентовано, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

За правилами частини першої статті 120 Закону №2453-VI, в редакції діючій на час подання позивачем заяви про відставку, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

В свою чергу, у відповідності до положень частини першої статті 135 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень цього Закону, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України "Про статус суддів" №2862-ХІІ від 15.12.1992.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

В частині четвертій статті 43 вищезазначеного Закону передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

У відповідності до статті 1 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" №594/95 від 10.07.1995 передбачено зарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку, крім стажу трудової діяльності, визначеної в частині четвертій статті 43 Закону України "Про статус суддів" половини строку навчання на денному відділенні у вищих юридичних закладах та періоду проходження строкової військової служби.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 №545, до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Також, у відповідності до Указів Президента України №584/95 від 10.07.1995 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" та №1061/2002 від 25.11.2002 "Про внесення змін до Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584", до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку і навчання у вищих юридичних навчальних закладах період проходження строкової військової служби.

Таким чином, суд зазначає, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, періоду проходження строкової служби та роботи на посадах прокурорів, а також половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016 були визнані неконституційними, зокрема, положення частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010 у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, які передбачали зменшення розміру щомісячного грошового утримання судді.

При цьому Конституційний Суд України визначив порядок виконання рішення, відповідно до якого частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина 3 статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VIII, а саме, "щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 % заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

Оцінка фактичних обставин справи, встановлених судом під час розгляду адміністративної справи № 460/784/19, в розрізі наведених вище норм законодавства, слугувала підставою для висновку про наявність у ОСОБА_1 права на перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру доплати за вислугу років у розмірі 80% від посадового окладу.

Для належного захисту права позивача рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі № 460/784/19 було покладено на Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області обов`язок зарахувати до стажу, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, половину строку навчання на денному відділенні Львівського державного університету ім.І.Франка - 2 роки 5 місяців і 26 днів та до стажу, який дає право на доплату за вислугу років, період роботи на посаді секретаря судового засідання народного суду Жидачівського району Львівської області - 11 місяців 26 днів. Враховуючи, що позивач на момент звільнення у відставку мав стаж роботи, який дає право на доплату за вислугу років - 35 років 5 місяців 6 днів, також зобов`язано орган Пенсійного фонду України, починаючи з 28.02.2019 здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру доплати за вислугу років у розмірі 80% від посадового окладу, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" від 22.08.2018 №628, Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області реорганізоване шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Згідно з ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис від 23.07.2019 №5012416 про припинення державної реєстрації юридичної особи Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області є правонаступником Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Суд встановив, що відповідач на виконання судового рішення, зарахував ОСОБА_1 до страхового стажу для виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період з 05.09.1978 по 31.08.1979 (11 місяців 27 днів), з 01.09.1979 по 26.02.1982 (2 роки 5 місяців 26 днів) та здійснив відповідний перерахунок з 28.02.2019 (а.с.29).

Однак, при здійсненні позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2020 відповідач врахував доплату за вислугу років в розмірі 70% посадового окладу, як було зазначено в довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданій Рівненським апеляційним судом 20.01.2020 за № 74/20.

Суд враховує, що відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного довічного грошового утримання.

Відповідно до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами пенсійного фонду України", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 200/14891, звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді (пункт 3 розділу ІІ). До заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди (пункт 2 розділу ІІІ).

Відповідно до Додатку 2 до вищевказаного Порядку, в довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці враховується: посадовий оклад; доплата за вислугу років; доплата за перебування на адміністративній посаді у судді; доплата за науковий ступінь; доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Дійсно, в довідці Рівненського апеляційного суду від 20.01.2020 № 74/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці враховано доплату за вислугу років в розмірі 70% від посадового окладу.

У зв`язку з цим, суд враховує, що ОСОБА_1 був звільнений у відставку з посади судді Апеляційного суду Рівненської області. Рівненський апеляційний суд не був учасником судової справи №460/784/19. Судовим рішенням в такій справі саме орган Пенсійного фонду було зобов`язано при перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці врахувати стаж роботи сукупно 35 років 5 місяців і 6 днів, що тягне за собою збільшення розміру доплати за вислугу років з 70% до 80% посадового окладу. Відтак, суд вважає необґрунтованою та непослідовною поведінку відповідача, який врахував вищевказані обставини при перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 28.02.2019 по 31.12.2019, однак відмовився їх врахувати, починаючи з 01.01.2020.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі "Стреч проти Сполучного Королівства" (№44277/98). У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS v. GERMANY " № 71916/01, 71917/01 та 10260/02). У пункті 52 рішення у справі "Щокін проти України" (№23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини зазначив, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд однак зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду.

Також, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування». Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права особи, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Оскільки відповідач всупереч судовому рішенню, яке набрало законної сили, не врахував з 01.01.2020 при перерахунку позивачу довічного грошового утримання доплати за вислугу років у розмірі 80%, суд вважає, що поведінка органу Пенсійного фонду України в спірних правовідносинах є непослідовною, не відповідає принципу "доброго врядування", а також критеріям добросовісності, обґрунтованості та розсудливості, внаслідок чого порушено право позивача на отримання довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі, встановленому законом.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що судовим рішенням від 08.05.2019 у справі № 460/784/19 ОСОБА_1 відмовлено в позові в частині вимоги про зобов`язання всі подальші перерахунки щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводити, виходячи з права на те, що сукупний стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку судді, отримання щомісячного довічного грошового утримання та доплату за вислугу років, складає 34 роки 5 місяців 10 днів, стаж роботи, який дає право на доплату за вислугу років, становить 35 років 5 місяців 6 днів, а розмір доплати за вислугу років, починаючи з 28.02.2019 складає 80 % від посадового окладу судді.

Адже, підставою для відмови в позові в наведеній частині позовних вимог слугувала не відсутність відповідного права у позивача, а висновок суду про те, що після набрання зазначеним рішенням законної сили, відповідач і так буде зобов`язаний враховувати відповідний стаж роботи позивача на посаді судді, який дає право на відставку судді, отримання щомісячного довічного грошового утримання та доплати за вислугу років.

За встановлених обставин, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами. Порушене внаслідок неправомірної поведінки відповідача право позивача на отримання гарантованого законом розміру довічного грошового утримання судді у відставці підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання відповідача перерахувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2020 з урахуванням доплати за вислугу років в розмірі 80% від посадового окладу судді.

Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.4) суд присуджує на користь позивача відповідно до ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка,7, м. Рівне, 33028, ) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01.01.2020 з урахуванням доплати за вислугу років в розмірі 80% від посадового окладу судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01.01.2020 з урахуванням доплати за вислугу років в розмірі 80% від посадового окладу судді.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 14 квітня 2020 року.

Суддя Дорошенко Н.О.