Справа № 640/705/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі в частині

13 квітня 2020 року м. Київ№ 640/705/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1) Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України

2) Міністерства внутрішніх справ України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач 1, Департамент інформатизації МВС), Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач 2, МВС України), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту інформатизації щодо зберігання та використання шляхом зазначення в довідці № серія ІІА № 1641536 відомостей про ОСОБА_1 : «Разом з тим є особою, якій 28.05.2012 Гагарінським РВВС ім. Севастополя пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, кримінальна справа No14009-2-1-2011/911843 від 28.11.2011. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили. 26.06.2012 Ленінським РВВС м. Севастополя пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, кримінальна справа No 14006-2-1-2012/620915 від 26.06.2012. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили. 30.10.2012 Гагарінським РВВС м. Севастополя пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, кримінальна справа No921582 від 14.09.2012. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили. 12.02.2013 Гагарінським РВВС м. Севастополя повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, кримінальне провадження Nol000044 від 31.10.2012. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили. 21.12.2013 Гагарінським РВВС м. Севастополя повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, кримінальне провадження No 2000049 від 28.11.2012. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили»;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту інформатизації надати Бельмасу Олександру Леонідовичу повну і точну інформацію про наявність/відсутність судимостей без зазначення додаткових відомостей: «Разом з тим є особою; якій 28.05.2012 Гагарінським РВВС м. Севастополя пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, кримінальна справа No 14009-2-1- 2011/91|1843 від 28.11.2011. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили. 26.06.2012 Ленінським РВВС м. Севастополя пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, кримінальна справа No 14006-2-l-2012/620915 від 26.06.2012. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили. 30.10.2012 Гагарінським РВВС м. Севастополя пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, кримінальна справа N©921582 від 14.09.2012. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили. 12.02.2013 Гагарінським РВВС м. Севастополя повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, кримінальне провадження No 2000044 від 31.10.2012. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили. 21.12.2013 Гагарінським РВВС м. Севастополя повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, кримінальне провадження No2000049 від 28.11.2012. Відомості про результати розгляду кримінальної справді до МВС не надходили»;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту інформатизації виключити із бази даних інформацію про ОСОБА_1 , а саме: «Разом з тим є особою, якій 28.05.2012 Гагарінським РВВС м. Севастополя пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, кримінальна справа No 14009-2-1-2011/911843 від 28.11.2011. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили. 26.06.2012 Ленінським РВВС м. Севастополя пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 СТ.190ІКК України, кримінальна справа No 14006-2-1-2012/620915 від 26.06.2012. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили. 30.10.2012 Гагарінським РВВС м. Севастополя пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, кримінальна справа No921582 від' 14.09.2012. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили. 12.02.2013 Гагарінським РВВС м. Севастополя повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, кримінальне провадження No 2000044 від 31.10.2012. Відомості про результати розгляду кримінальної справу до МВС не надходили. 21.12.2013 Гагарінським РВВС м. Севастополя повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.191 КК України, кримінальне провадження No 2000049 від 28.11.2012. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

06.02.2020 від відповідача Міністерства внутрішніх справ України до суду надійшов відзив на позов разом із клопотанням про закриття провадження у справі, а також докази надіслання (вручення) вказаних документів позивачеві. Відповідач просить суд закрити провадження у справі щодо позовних вимог про зобов`язання МВС України виключити із бази даних інформацію про ОСОБА_1 , покликаючись при цьому на положення статей 4, 19 Кодексу адміністративного судочинства України та правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.03.2019 у подібній категорії справ.

Позивач надав відповідь на відзив, у якому зазначив, що клопотання про закриття провадження не може бути задоволено, оскільки існує 'пряма норма частини 3 статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації», яка визначає, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи чи є обґрунтованим клопотання відповідача про закриття провадження у частині позовних вимог та наявність підстав для закриття, суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона, зокрема, здійснює публічно-владні управлінські функції, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно із пунктом 1 частини першої ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження

Отже, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, в якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Стосовно терміну «публічно-владні управлінські функції», то у розумінні пункту 2 частини першої статті 4 КАС України у редакції, чинній на час прийняття оскарженої постанови, термін «публічно-» означає, що такі функції суб`єкта спрямовані на задоволення публічного інтересу; зміст поняття «владні» полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин. Управлінські функції - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

Отже, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (аналогічний висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17).

Предметом розгляду у цій справі є зобов`язання відповідача виключити із бази даних інформацію щодо ОСОБА_1 , викладену у п. 4 прохальної частини позову.

З огляду на те, у позові є покликання позивача на норми Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.11.2016 № 1256, суд розглядає позовну вимогу № 3 як таку, що містить зобов`язання про виключення інформації саме із бази даних - єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.

Вирішуючи питання належності до юрисдикції адміністративних судів вимоги про зобов`язання відповідача виключити з єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомості щодо позивача, суд з`ясовує юридичну природу спірних правовідносин, а саме, чи пов`язані оспорювані позивачем дії МВС України зі здійсненням цим органом публічно-владних управлінських функцій, а також керується практикою Великої Палати Верховного Суду України.

Відповідно до абз. 2, 4 пункту 2 Положення про єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року № 1024 (далі - Положення № 1024):

єдина інформаційна система МВС - багатофункціональна інтегрована автоматизована система, що безпосередньо забезпечує реалізацію функцій її суб`єктів, інформаційну підтримку та супроводження їх діяльності і становить сукупність взаємозв`язаних функціональних підсистем, програмно- інформаційних комплексів, програмно-технічних та технічних засобів телекомунікації, які забезпечують логічне поєднання визначених інформаційних ресурсів, обробку та захист інформації, внутрішню та зовнішню інформаційну взаємодію;

суб`єкти єдиної інформаційної системи МВС - апарат МВС та його територіальні органи з надання сервісних послуг МВС, Національна гвардія, заклади, установи і підприємства, що належать до сфери управління МВС (далі - система МВС), центральні органи виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ, інші державні органи, які обробляють інформацію в єдиній інформаційній системі МВС для реалізації своїх повноважень.

Згідно із п. 6 Положення єдина інформаційна система МВС функціонує з метою оптимізацїї інформаційної взаємодії суб`єктів єдиної інформаційної системи МВС на рівні загальнодержавних інформаційних ресурсів в інтересах національної безпеки, захисту прав та законних інтересів громадян, суспільства і держави у сфері, зокрема, забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до п. 2 Переліку пріоритетних інформаційних ресурсів єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ, також затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 № 1024, суб`єктом єдиної інформаційної системи МВС щодо інформаційних ресурсів, а саме відомостей про виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, осіб, які їх вчинили, рух кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких надіслано до суду є Національна поліція.

Зазначені відомості є підставою для відображення у звітності даних про прийняття одного з передбачених кримінальним процесуальним законом рішень.

Отже, наявність у єдиній інформаційній системі МВС відомостей про те, що ОСОБА_1 : «Разом з тим є особою, які 28.05.2015 Гагарінським РВВС м. Севастополя пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, кримінальна справа № 14009-2-12011/911843 від 28.11.2011. Відомості про результат розгляду кримінальної справи до МВС не надходило. 26.06.2012 Ленінським РВВС м. Севастополя пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, кримінальна справа № 14006-2-1-2012/62915 від 26.06.2012. Відомості про результат розгляду кримінальної справи до МВС не надходило. 30.10.2012 Гагарінським РВВС м. Севастополя пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК У країни, кримінальна справа № 921582 від 14.09.2012. Відомості про результат розгляду кримінальної справи до МВС не надходило. 12.02.2013 Гагарінським РВВС м. Севастополя повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, кримінального провадження № 2000044 від 31.10.2012. Відомості про результат розгляду кримінальної справи до МВС не надходило. 21.12.2013 Гагарінським РВВС м. Севастополя повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 191 КК України, кримінального провадження № 2000049 від 28.11.2012. Відомості про результат розгляду кримінальної справи до МВС не надходило.» є лише підтвердженням того, що такий акт існує як офіційний документ.

В той же час, всупереч доводам позивача щодо зберігання в базі недостовірної інформації щодо ОСОБА_1 , позивачем не надано доказів того, що зазначена у єдиній інформаційній системі МВС інформація є недостовірною. Судом встановлено, що матеріали справи не містять відповідних офіційних документів, які б доводили, що інформація, яка обробляється стосовно позивача в персонально-довідковому обліку є неповною та неточною, а позивачем суду не надано відповідних доказів в підтвердження чи спростування протилежного.

Використання поліцією відображених у єдиній інформаційній системі МВС відомостей, як і інша діяльність цього органу, відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон України № 580-VIII) може здійснюватися виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статті 25, 26 Закону № 580-VIII передбачають повноваження поліції щодо формування, наповнення та підтримання в актуальному стані баз даних єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України стосовно зареєстрованих кримінальних правопорушень, результатів їх розгляду у судах, а також обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що діяльність уповноважених службових осіб поліції, як і інших правоохоронних органів, щодо інформаційного наповнення єдиної інформаційної системи МВС полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них. Внесення до бази відомостей про закінчення досудового розслідування в одній з установлених КПК України форм, у тому числі звернення до суду з обвинувальним актом, саме по собі не впливає на юридичне становище особи, не змінює характеру й обсягу її прав та обов`язків та існуючого стану правовідносин, а також не містить ознак управління діяльністю інших суб`єктів.

Відображення в базі даних єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей стосовно зареєстрованих кримінальних правопорушень, результатів їх розгляду у судах, а також обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду не є констатацією винуватості позивача у вчиненні злочину, не суперечить закріпленим у статті 62 Конституції України і статті 17 КПК України засадам презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, не перешкоджає його професійній діяльності і не обмежує жодних інших прав та інтересів.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.03.2019 у подібній категорії справ (справа № 807/1456/17).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові звернула увагу на те, що приписи «справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства» (пункт 1 статті 238 КАС України у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) стосуються як позовів, які не можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства, так і тих позовів, які взагалі не можуть розглядатися судами (див., зокрема, пункт 66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

З урахуванням особливостей заявленого предмета позову та того, що чинне законодавство не передбачає виключення з інформаційної системи МВС інформації, якою лише констатується факт здійснення процесуальної діяльності органів досудового розслідування та її результати, така інформація не впливає на юридичне становище позивача, не змінює характеру й обсягу його прав і обов`язків та існуючого стану правовідносин. Отже, заявлену позовну вимогу суди не можуть розглядати за правилами будь-якого судочинства.

Вказане не суперечить суті права позивача на доступ до суду, переслідує легітимну мету офіційного фіксування здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій і прийнятих процесуальних рішень, а відповідне обмеження доступу до суду є пропорційним цій меті.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на вказаний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду України, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог № 3 про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту інформатизації виключити із бази даних інформацію про ОСОБА_1 .

Оскільки, за висновком Великої Палати Верховного Суду України від 26.03.2019 у подібній категорії справ (справа № 807/1456/17) відповідні вимоги не підлягають розгляду в судах, суд не роз`яснює право звернення до іншого суду.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Клопотання Міністерства внутрішніх справ України про закриття провадження у справі в частині позовних вимог задовольнити.

2. Закрити провадження у справі № 640/705/20 в частині позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до МВС України (ідентифікаційний код 00032684, вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01024) про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту інформатизації виключити із бази даних інформацію про ОСОБА_1 , а саме: «Разом з тим є особою, якій 28.05.2012 Гагарінським РВВС м. Севастополя пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, кримінальна справа No 14009-2-1-2011/911843 від 28.11.2011. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили. 26.06.2012 Ленінським РВВС м. Севастополя пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 СТ.190ІКК України, кримінальна справа No 14006-2-1-2012/620915 від 26.06.2012. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили. 30.10.2012 Гагарінським РВВС м. Севастополя пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, кримінальна справа No921582 від' 14.09.2012. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили. 12.02.2013 Гагарінським РВВС м. Севастополя повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, кримінальне провадження No 2000044 від 31.10.2012. Відомості про результати розгляду кримінальної справу до МВС не надходили. 21.12.2013 Гагарінським РВВС м. Севастополя повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.191 КК України, кримінальне провадження No 2000049 від 28.11.2012. Відомості про результати розгляду кримінальної справи до МВС не надходили».

3. Копію даної ухвали видати (надіслати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т.П. Балась