Справа № 460/2001/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/2001/17 пров. № А/857/3129/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Гавдун С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби,

на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 02 грудня 2019 року (суддя Карпин І.М., час ухвалення не вказано, місце ухвалення м.Яворів, дата складання повного тексту 02.12.2019 року),

в адміністративній справі №460/2001/17 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС,

про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про порушення митних правил, звільнення від адміністративної відповідальності,

встановив:

У травні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Львівської митниці ДФС (правонаступником якої є Галицька митниця Держмитслужби), в якому просив: 1) визнати протиправними дії заступника начальника Львівської митниці ДФС; 2) скасувати постанову у справі про порушення митних правил №1353/20900/17 від 22.05.2017 р. про визнання позивача винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ч.3 ст.470 МК України, в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.; 3) визнати позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.470 МК України і, враховуючи малозначність вчиненого порушення, звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись щодо позивача усним зауваженням.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 02 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено. Постанову виконуючого обов`язки заступника начальника Львівської митниці ДФС №1353/20900/17 від 22.05.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст.470 МК України скасовано. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст.470 МК України закрито.

З цим рішенням суду першої інстанції від 02.12.2019 року не погодилась Галицька митниця Держмитслужби (як правонаступник відповідача Львівської митниці ДФС) та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального і процесуального права, а тому оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що оскаржена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 22.05.2017 року прийнята правомірно, оскільки позивач станом на 28.04.2017 року перевищив більше ніж на 10 днів встановлений статтею 95 МК України строк вивезення транспортного засобу «VW GOLF», VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер RJA 59388 (країна реєстрації Республіка Польща) за межі митної території України, який був ним ввезений з метою транзиту 04.04.2017 року через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС, а відтак у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України. Вказує апелянт, що позивачем не було надано Львівській митниці ДФС доказів, які б підтверджували, що ТЗ вийшов з ладу в результаті аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, і що позивач був об`єктивно позбавлений можливості вивезти цей ТЗ за межі митної території України у строк раніше як до 28.04.2017 року. Таким чином, апелянт вважає, що Львівською митницею ДФС правомірно винесено оскаржену постанову від 22.05.2017 року №1353/20900/17.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 02.12.2019 року та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою Львівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №1353/20900/17 від 22.05.2017р. визнано позивача ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. (а.с. 3-4).

Вказана постанова від 22.05.2017 року винесена за результатами розгляду протоколу про порушення митних правил №1353/20900/17 від 28.04.2017 року та матеріалів справи про порушення митних правил щодо позивача за ч.3 ст.470 МК України (а.с. 7).

Із змісту вказаних матеріалів справи про порушення митних правил видно, що позивача визнано винним в тому, що він 04.04.2017 року ввіз на митну територію України у митному режимі «транзит» через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС автомобіль «VW GOLF», VIN WVWZZZ1HZVW139766, реєстраційний номер RJA 59388 (країна реєстрації Республіка Польща) і доставив вказаний транспортний засіб на митний пост лише 28.04.2017 року. Таким чином позивач перевищив встановлений статтею 95 МК України граничний строк доставки вказаного ТЗ, який перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на 10 діб, чим вчинив порушення відповідальність за яке передбачено ч.3 ст.470 МК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в частині скасування постанови Львівської митниці ДФС №1353/20900/17 від 22.05.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст.470 МК України, та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст.470 МК України, виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Частиною 1 статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч.3 ст.470 МК України, перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Статтею 90 МК України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пункт 3 ч.1 ст.93 МК України передбачає, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.95 МК України, встановлено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що позивачем ОСОБА_1 04.04.2017 року ввезено на митну територію України у митному режимі «транзит» через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС автомобіль «VW GOLF», VIN WVWZZZ1HZVW139766, реєстраційний номер RJA 59388 (країна реєстрації Республіка Польща) та протягом десятиденного строку цей автомобіль не було вивезено за межі митної території України. Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 14.04.2017 року, однак цей ТЗ не було доставлено до органу доходів і зборів у строк визначений статтею 95 МК України, оскільки доставлено - 28.04.2017 року.

Судом першої інстанції вірно враховано, що 12.04.2017 року позивач звертався до Львівської митниці ДФС України з повідомленням про технічну несправність вказаного ТЗ у зв`язку із ДТП, а тому цей ТЗ не може бути вивезений за межі митної території України у встановлений законом строк (а.с. 5).

Факт ДТП, яка відбулась 04.04.2017 року та ремонту ТЗ підтверджується матеріалами справи: постановою старшого слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП України у Львівській області від 10.04.2017р.; висновком №45/17 від 03 травня 2017 року експертного автотоварознавчого дослідження про пошкодження ТЗ; довідкою про прийняття неповного автомобіля №R/7/1169 (2017) від 04.05.2017р. підприємства вторсировини «Втурсталь»; випискою №3520 із медичної картки стаціонарного хворого, наданої Новояворівською районною лікарнею №1 від 11.04.2017р. про лікування ОСОБА_1 внаслідок ДТП (а.с. 15-31, 109-111).

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що відповідно до ст.192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний, зокрема, терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Згідно з ч.1 ст.460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 р. №657, встановлено, що аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пунктом 3 розділу VIII зазначеного Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно вищезазначеного Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Згідно положення п.2.2. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних перевезень, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 р. №1066, якщо під час транзитного перевезення товарів транспортний засіб комерційного призначення не зміг прибути до митниці призначення в установлений строк внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, до строку транзитного перевезення не включається час дії та/або ліквідації наслідків цих обставин за умови документального підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів, транспортного засобу комерційного призначення та номер ДКПТ.

Митний орган, до якого звернувся перевізник, протягом цієї самої доби вносить до єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України відомості (дату та номер реєстрації звернення митним органом) про факт наявності звернення та каналами електронного зв`язку інформує митницю відправлення і митницю призначення про обставини події, місцезнаходження товарів та транспортного засобу.

Статтею 508 МК України передбачено, що у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи). Під час проведення процесуальних дій, зазначених у пунктах 2, 4 - 6, 8 частини другої цієї статті, складаються протоколи, форми яких встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій (ст. 491 МК України).

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 495 МК України).

Відповідно до ст.ст. 73, 76 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині щодо скасування постанови Львівської митниці ДФС №1353/20900/17 від 22.05.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст.470 МК України, та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст.470 МК України.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що із змісту адміністративного позову ОСОБА_1 видно, що позивач заявляв також вимоги про визнання протиправними дій заступника начальника Львівської митниці ДФС та про звільнення позивача від адміністративної відповідальності, обмежившись щодо позивача усним зауваженням.

Цих позовних вимог суд першої інстанції фактично не задоволив, хоча у резолютивній частині рішенні від 02.12.2019 року суд вказав, що позовні вимоги слід задоволити, і не вказав про вирішення решта позовних вимог.

З цього приводу, колегія суддів також враховує, що позивач не оскаржив у відповідній частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Отже, з врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби необхідно задоволити частково, і рішення суду першої інстанції від 02.12.2019 року необхідно змінити.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби задоволити частково.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 02 грудня 2019 року в адміністративній справі №460/2001/17 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання дій протиправними, скасування постанови, звільнення від адміністративної відповідальності змінити, а саме: - абзац перший резолютивної частини цього рішення суду доповнити словом «частково»; - після абзацу третього резолютивну частину цього рішення суду доповнити абзацом четвертим такого змісту «У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 відмовити».

У решта частині рішення Яворівського районного суду Львівської області від 02 грудня 2019 року в адміністративній справі №460/2001/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Л. Я. Гудим
Н. В. Ільчишин
Повний текст постанови складено 09.04.2020 року