Справа № 480/1250/20
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 р. справа № 480/1250/20

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши в спрощеному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Роменської міської ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до управління соціального захисту населення Роменської міської ради про визнання протиправною відмову у наданні статусу інваліда війни і видачі посвідчення інваліда війни, зобов`язання вчинити дії з приводу встановлення статусу інваліда війни і видачі посвідчення інваліда війни. Свої вимоги мотивує тим, що позивач має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У лютому 2020 року позивач звернувся до управління соціального захисту населення Роменської міської ради із заявою про встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни. Проте листом від 12.02.2020 № 679/06 позивачу повідомлено про необхідність надання інформації про залучення до ліквідації наслідків ЧАЕС у складі штабу служби чи невоєнізованого формування цивільної оборони СРСР. Позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує його права.

Відповідач, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що у лютому 2020 року до управління соціального захисту населення Роменської міської ради надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок та видачу відповідного посвідчення. Проте позивач не надав до управління документи, що підтверджують факт залучення його до формувань Цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Сторони повідомлялися належним чином про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_1 , виданого Сумською облдержадміністрацією (а.с.6).

ОСОБА_1 є інвалідом II групи за захворюваннями, пов`язаними з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується експертним висновком Харківської регіональної експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювання та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і їх професійного характеру від 15.10.1997 № 7456 (а.с.9).

10.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до управління соціального захисту населення Роменської міської ради із заявою про встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Листом від 12.02.2020 управління соціального захисту населення Роменської міської ради повідомило позивача, що для отримання відповідно статусу необхідно надати інформацію (копії розпорядчих документів) про залучення ОСОБА_1 до ліквідації наслідків ЧАЕС у складі штабу чи невоєнізованого формування Цивільної оборони СРСР (а.с.7).

Не погодившись з даною відповіддю, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків інвалідів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302, посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно з пунктом 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків інвалідів війни, "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Відповідно до частини першої ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986 - 1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Положенням про невоєнізовані формування ЦО СРСР, затвердженим наказом начальника Цивільної оборони СРСР від 06 червня 1975 року № 90 та Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18 березня 1976 року № 1111, було передбачено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення.

Судом встановлено, що на позивача, як на особу, яка брала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, поширюються пільги, гарантії і компенсації, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Водночас, для набуття статусу інваліда війни, з підстав, встановлених пунктом 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», окрім як факту настання в особи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зазначений Закон містить також умову, щоб така особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.

Це пояснюється тим, що крім формувань Цивільної оборони у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС брали участь інші формування, які створювались в іншому порядку, ніж невоєнізовані формування цивільної оборони та направлялись у райони виконання робіт згідно з розпорядженнями керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств.

Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18 березня 1976 року № 1111, та Положенням про невоєнізовані формування ЦО СРСР, затвердженим наказом начальника ІДО СРСР від 06 червня 1975 року № 90, було передбачено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 20 грудня 2019 року по справі №315/594/15-а(2-а/315/29/15) (адміністративне провадження №К/9901/13729/18).

Суд зазначає, що документи, які позивач долучив до позовної заяви, а саме: посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Сумською облдержадміністрацією від 21.06.2019; експертний висновок № 7456 від 15.10.1997; посвідчення про відрядження від 03.01.1987 №14, належним чином підтверджують його статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та настання інвалідності у зв`язку з тим, що він брав участь у таких заходах.

Проте належного документального підтвердження своєї безпосередньої участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі формувань Цивільної оборони позивач суду не надав.

Крім того, суду не було надано доказів того, що разом із заявою, позивачем надавалися управлінню соціального захисту населення Роменської міської ради документи, які б підтверджували його участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі формувань Цивільної оборони.

Вказана обставина є істотною, позаяк в протилежному випадку статус інваліда війни (на підставі пункту 9 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») поширюватиметься на всіх, хто належать до категорії осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і її наслідків і відповідно мають статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (підпункт 1 частини першої статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що оскільки управління соціального захисту населення Роменської міської ради обмежено у своїй діяльності рамками, встановленими законом, а саме пунктом 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який для встановлення статусу інваліда війни вимагає надання доказів залучення осіб, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, до складу формувань цивільної оборони, а таких доказів не було надано, в управлінні соціального захисту населення Роменської районної державної адміністрації Сумської області були відсутні законодавчі приводи для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Роменської міської ради про визнання відмови протиправною щодо надання статусу інваліду війни та видачі посвідчення інваліда війни, зобов`язання вчинити дії щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Роменської міської ради про визнання відмови протиправною щодо надання статусу інваліду війни та видачі посвідчення інваліда війни, зобов`язання вчинити дії щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар