Справа № 323/679/20
Суддя: Смокович М. В.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 323/679/20
Провадження № 2-а/323/28/20
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

10.04.2020 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Смоковича М.В., при секретарі судового засідання Дзюбаненко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного територіального управління Національної поліції в Запорізькій області, інспектора Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Шапоренка Сергія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного територіального управління Національної поліції в Запорізькій області, інспектора Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Шапоренка Сергія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача серії ЕАК № 2259521 від 17.03.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 17.03.2020 року, о 14 год. 12 хв., інспектором Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції Шапоренком Сергієм Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2259521 від 17.03.2020 року. Зазначену постанову винесено співробітником поліції нібито за те, що: «17.03.2020 року, о 14 год. 00 хв., на трасі Н-08 на 550 км, керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив вимоги п.9.2.6. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП». Постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав. Матеріали справи не містять доказів того, що транспортний засіб під його керуванням здійснив правопорушення на вказаній ділянці автошляху. Матеріали адміністративної справи не містять беззаперечних доказів наявності його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Так, 17.03.2020 року, о 14 год. 00 хв., на трасі Н-08 на 550 км, він рухався за кермом автомобіля SEAT IBIZA та при наближенні до перехрестя, де організовано круговий рух (нові зміни від 15.11.2017 року) увімкнув світловий покажчик повороту наліво, а при з`їзді з перехрестя, де організовано круговий рух і яке позначено дорожнім знаком 4.10, увімкнув світловий покажчик повороту направо, тобто здійснив дії передбачені п. 9.2.6. ПДР України. Крім того, працівники поліції, які зупинили позивача на його прохання надати докази вчинення ним правопорушення відповіли відмовою. В постанові також відсутні посилання на будь-які відео матеріали чи пояснення інших учасників дорожнього руху.

Ухвалою суду від 20.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового розгляду на 30.03.2020 року, надано відповідачу строк для надання відзиву на позов.

30.03.2020 року слухання справи відкладено на 10.04.2020 року у зв`язку з відсутністю у суду, на момент розгляду справи, відомостей щодо належного повідомлення усіх учасників справи про час та місце її розгляду.

Позивач та його представник у судове засідання, яке було призначено на 10.04.2020 року, не з`явилися, до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання, яке було призначено на 10.04.2020 року, не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. До суду відзивів на поданий позивачем адміністративний позов відповідачами надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.03.2020 року, о 14 год. 12 хв., інспектором Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції Шапоренком Сергієм Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2259521 від 17.03.2020 року, відповідно до змісту якої: ОСОБА_1 17.03.2020 року о 14 год. 00 хв. керуючи транспортним засобом SEAT IBIZA 1.4 І, реєстраційний номер НОМЕР_1 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив вимоги п. 9.2.б. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та прийнято по справі рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ч. 1, ч.2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з оскаржуваної постанови відповідачем на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною ч. 2 ст. 122 КУпАП, доказів до постанови не додавалося.

Також, відповідачами відзивів на адміністративний позов надано не було, як і не було надано будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідачами не надано суду жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують умисне порушення позивачем правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови (фото, відеозапис тощо).

Тоді як позивачем зазначається, що він жодного правопорушення не вчиняв, діяв в рамках п. 9.2.б. Правил дорожнього руху України та 17.03.2020 року, о 14 год. 00 хв., на трасі Н-08 на 550 км, він рухався за кермом автомобіля SEAT IBIZA і при наближенні до перехрестя, де організовано круговий рух увімкнув світловий покажчик повороту наліво, а при з`їзді з перехрестя, де організовано круговий рух і яке позначено дорожнім знаком 4.10., увімкнув світловий покажчик повороту направо.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Доводи, наведені позивачем, знайшли підтвердження під час розгляду справи по суті, дослідженням матеріалів справи, доказами, наданими позивачем, поясненнями позивача, викладеними в позові, відсутністю доказів з боку відповідача, які б спростовували обставини, зазначені позивачем.

Таким чином, суду не надано належних, допустимих та достовірних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Отже, оцінюючи в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова не є законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 6, 77, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 9, 7, 251, 258, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного територіального управління Національної поліції в Запорізькій області, інспектора Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Шапоренка Сергія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову, винесену інспектором Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Шапоренком Сергієм Олександровичем, серії ЕАК № 2259521 від 17.03.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Повний текст рішення виготовлений 10.04.2020 року.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення»КАС України процесуальний строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.В. Смокович