Справа № 654/4480/19
Суддя: Данилевський М. А.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 654/4480/19
Провадження №2-а/654/7/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Данилевського М.А.,

за участю секретаря Луцюк К.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гола Пристань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Львівській області сержанта поліції Купінської Олесі Ігорівни, Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 01.12.2019, Серія ДП 18 №433935, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до поліцейського УПП у Львівській області сержанта поліції Купінської Олесі Ігорівни, Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 01.12.2019, серія ДП 18 №433935.

Ухвалою суду від 03.03.2020 залучено співвідповідача управління патрульної поліції у Львівській області.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та пояснив, що на нього було накладено адміністративне стягнення за ст.121 ч.1 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 гривень. Однак з інкримінованим правопорушенням він не згодний, оскільки керуючи автомобілем MITSUBISHI GALANT, д.н. НОМЕР_1 , 01 грудня 2019 року, близько 00:30годині він рухався по автодорозі Київ-Чоп, та на 503-му кілометрі даної автодороги був зупинений відповідачем, який пред`явив йому вимогу надати на огляд реєстраційні документи на транспортний засіб. Взявши його документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія та страховий поліс, поліцейський оглянула транспортний засіб та направилася до службового автомобіля, коментуючи, що відносно нього буде складено постанову про накладення адміністративного стягнення за ст.121 ч.1 КУпАП, так як в автомобілі не горить лівий задній габаритний вогонь, що є порушенням п.31.4.3.а ПДР України. Також, ОСОБА_1 пояснив співробітнику поліції, що перед початком руху оглядав свій автомобіль, усі агрегати, в тому числі освітлювальні прилади були справні, несправність виникла під час руху, що неможливо було проконтролювати за кермом автомобіля. Також маючи в резерві лампу задньої фари запропонував співробітникам поліції надати мені можливість усунути несправність на місці зупинки без притягнення його до адміністративної відповідальності, однак прохання не були взяті до уваги, відносно нього було складено постанову, після чого позивач усунув несправність освітлювального приладу та рушив далі. Просить позов задовольнити визнати постанову протиправною та скасувати її.

У судове засідання відповідачі не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, відзив суду не надали.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію». Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст.286 КАС України.

Так, згідно ст.288 ч.1 п.3 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.289 КУпАП, ст.286 ч.2 КАС України скаргу на рішення (постанову) по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесена 01.12.2019, того ж дня копія постанови вручена водію. Позивач оскаржив постанову до суду 09.12.2019, тобто в строк, передбачений ст.ст.289 КУпАП, ст.286 ч.2 КАСУ.

Згідно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 серії ДП18 №433935 від 01 грудня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення, складеної поліцейським УПП у Львівській області сержантом поліції Купінською Олесею Ігорівною, ОСОБА_1 керуючи автомобілем MITSUBISHI GALANT, д.н. НОМЕР_2 о 00:15годині на автодорозі Київ-Чоп 508км в темну пору доби керував автомобілем у якого не працював лівий задній габаритний вогонь, чим порушив вимоги п.п. 31.4.3.а Правил дорожнього руху України, за що на нього було накладене стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також частинами 1-3 ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Вимогами частини першої статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів, за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення та правомірність притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно 31.5. У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 ПДР, а саме: відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 ПДР, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 Правил дорожнього руху.

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що несправність виникла під час руху, що неможливо було проконтролювати за кермом автомобіля, також водій мав запасну резервну лампу задньої фари і одразу хотів усунути несправність, але працівник поліції одразу склала постанову. Після складання оскаржуваної постанови на місці, водій усунув несправність освітлювального приладу та рушив далі.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд, враховуючи положення ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що позов є таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП не доведено належними та допустимими доказами, внаслідок чого вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Натомість, суд констатує, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач ОСОБА_2 діяла у межах повноважень наданих ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», КУпАП та наказу МВС України від 07.11.2015 №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (з наступними змінами), тому твердження позивача, що відповідач розглянув справу незаконно, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Суд вважає, що задоволення вимог позивача про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення повністю захищають його права, тому визнання дій інспектора поліції Купінської О.І. незаконними, є недоцільним.

Відповідно до ст.288 ч.4 КУпАП позивач є звільненим від сплати судового збору, у зв`язку з чим судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.2, 6-15, 241-246, 255, 286, 297, 371, п.10 Перехідних положень КАС України суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Львівській області сержанта поліції Купінської Олесі Ігорівни, Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 01.12.2019, серія ДП 18 №433935 за ч. 1 ст. 121 КУпАП задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серії ДП 18 №433935 від 01 грудня 2019, винесену поліцейським УПП у Львівській області сержанта поліції Купінською Олесею Ігорівною відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

В задоволені решти позовних вимог відмовити

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. А. Данилевський