Справа № 826/16089/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року м. Київ № 826/16089/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАНЕТА ВОДИ"
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.09.2018р.
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЛАНЕТА ВОДИ» (далі - позивач та/або ТОВ «ПЛАНЕТА ВОДИ») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві та/або відповідач/контролюючий орган) та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.09.2018 року, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.09.2018 року, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

Мотивуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення контролюючим органом порядку/вручення надсилання результатів перевірки визначених в актах перевірки, що мало своїм наслідком позбавлення ТОВ «ПЛАНЕТА ВОДИ» подати заперечення на акт перевірки, що зумовили прийняття спірних податкових повідомлень-рішень без обґрунтованих пояснень останнього.

Також, позивач зазначає, що в акті перевірки від 14.08.2018 року №14987/26-15-12-13-20 та розрахунку штрафних санкцій, які додані до оскаржуваних рішень відповідачем спотворено інформацію щодо несвоєчасної сплати ТОВ «ПЛАНЕТА ВОДИ» податку на додану вартість. ТОВ «ПЛАНЕТА ВОДИ» наголошувало, що ним вчасно сплачувався податок на додану вартість, а відтак наявні підстави для скасування спірних рішень.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній наполягає на правомірності прийнятих ним рішень та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву.

Справа вирішується на підставі наявних в ній документів.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом звертає увагу на наступне.

Головний управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЛАНЕТА ВОДИ», за наслідком якої складено акт від 14.08.2018 року №14987/26-15-12-13-20 (далі - акт перевірки).

Як слідує зі змісту акту перевірки в ході її проведення встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЛАНЕТА ВОДИ» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість визначених пунктом 50.1 статті 50, пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, а саме:

1. податкова декларація з податку на додану вартість від 17.09.2015 року № (граничний термін сплати 30.09.2015 року, фактично сплачено 23.12.2015 року, кількість днів затримки - 84);

2. уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість від 21.12.2015 року № (граничний термін сплати 21.12.2015 року, фактично сплачено 27.01.2016 року, кількість днів затримки - 37);

3. уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість від 01.04.2016 року № (граничний термін сплати 01.04.2016 року, фактично сплачено 25.07.2016 року, кількість днів затримки - 115);

4. податкова декларація з податку на додану вартість від 19.04.2016 року № (граничний термін сплати 30.04.2016 року, фактично сплачено 26.09.2016 року, кількість днів затримки - 149);

5. податкова декларація з податку на додану вартість від 19.04.2016 року № (граничний термін сплати 30.04.2016 року, фактично сплачено 24.10.2016 року, кількість днів затримки - 177);

6. податкова декларація з податку на додану вартість від 19.04.2016 року № (граничний термін сплати 30.04.2016 року, фактично сплачено 27.12.2016 року, кількість днів затримки - 241);

7. податкова декларація з податку на додану вартість від 18.05.2016 року № (граничний термін сплати 30.05.2016 року, фактично сплачено 27.12.2016 року, кількість днів затримки - 211);

8. податкова декларація з податку на додану вартість від 20.07.2016 року № (граничний термін сплати 30.07.2016 року, фактично сплачено 27.12.2016 року, кількість днів затримки - 150);

9. податкова декларація з податку на додану вартість від 20.07.2016 року № (граничний термін сплати 30.07.2016 року, фактично сплачено 30.12.2016 року, кількість днів затримки - 153);

10. податкова декларація з податку на додану вартість від 20.07.2016 року № (граничний термін сплати 30.07.2016 року, фактично сплачено 10.01.2017 року, кількість днів затримки - 164);

11. податкова декларація з податку на додану вартість від 20.07.2016 року № (граничний термін сплати 30.07.2016 року, фактично сплачено 23.01.2017 року, кількість днів затримки - 177);

12. податкова декларація з податку на додану вартість від 15.08.2016 року № (граничний термін сплати 30.08.2016 року, фактично сплачено 25.04.2017 року, кількість днів затримки - 238);

13. податкова декларація з податку на додану вартість від 15.08.2016 року № (граничний термін сплати 30.08.2016 року, фактично сплачено 25.05.2017 року, кількість днів затримки - 268);

14. податкова декларація з податку на додану вартість від 19.10.2016 року № (граничний термін сплати 30.10.2016 року, фактично сплачено 25.05.2017 року, кількість днів затримки - 207);

15. податкова декларація з податку на додану вартість від 20.12.2016 року № (граничний термін сплати 30.12.2016 року, фактично сплачено 25.05.2017 року, кількість днів затримки - 146);

16. податкова декларація з податку на додану вартість від 17.01.2017 року № (граничний термін сплати 30.01.2017 року, фактично сплачено 25.05.2017 року, кількість днів затримки - 115);

17. податкова декларація з податку на додану вартість від 15.03.2017 року № (граничний термін сплати 30.03.2017 року, фактично сплачено 25.05.2017 року, кількість днів затримки - 56);

18. податкова декларація з податку на додану вартість від 19.04.2017 року № (граничний термін сплати 30.04.2017 року, фактично сплачено 25.05.2017 року, кількість днів затримки - 25);

19. податкова декларація з податку на додану вартість від 17.05.2017 року № (граничний термін сплати 30.05.2017 року, фактично сплачено 23.06.2017 року, кількість днів затримки - 24);

20. податкова декларація з податку на додану вартість від 18.07.2017 року № (граничний термін сплати 30.07.2017 року, фактично сплачено 20.06.2018 року, кількість днів затримки - 325);

21. податкова декларація з податку на додану вартість від 18.12.2017 року № (граничний термін сплати 30.12.2017 року, фактично сплачено 20.06.2018 року, кількість днів затримки - 172);

22. податкова декларація з податку на додану вартість від 18.12.2017 року № (граничний термін сплати 30.12.2017 року, фактично сплачено 25.06.2018 року, кількість днів затримки - 177);

23. податкова декларація з податку на додану вартість від 11.01.2018 року № (граничний термін сплати 30.01.2018 року, фактично сплачено 25.06.2018 року, кількість днів затримки - 146);

24. податкова декларація з податку на додану вартість від 11.01.2018 року № (граничний термін сплати 30.01.2018 року, фактично сплачено 26.06.2018 року, кількість днів затримки - 147);

25. податкова декларація з податку на додану вартість від 19.03.2018 року № (граничний термін сплати 30.03.2018 року, фактично сплачено 27.07.2018 року, кількість днів затримки - 119);

На підставі наведених висновків ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.09.2018 року №, яким на підставі положень статті 126 Податкового кодексу України до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАНЕТА ВОДИ» штраф у розмірі 46830, 45 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №1).

Також, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.09.2018 року №, яким до позивача на підставі положень статті 126 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 20050,03 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №2).

Тут і надалі разом спірні та/або оскаржувані рішення.

Вирішуючи спірні правовідносини суд застосовує законодавство, яке діяло під час їх виникнення та виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Положеннями підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 49.1 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

У відповідності до положень пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 203.2 статті 203 ПК України встановлено, що сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Так, позивач у позовній заяві стверджує, що ним вчасно сплачувались самостійно узгоджені зобов`язання, проте, контролюючим органом неправомірно блокувалось списання грошових коштів у електронному кабінеті.

В той же час, на підтвердження своїх доводів Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЛАНЕТА ВОДИ» надано витяг показників з електронного кабінету по розрахункам з бюджетом по сплаті ПДВ за період з 20.03.2015 року по 26.01.2018 рік.

Суд при вирішенні спору по суті не враховує надані документи позивачем, оскільки останні не є належним та допустимим доказом з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, в розрізі положень частини 2 статті 72 КАС України встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 75 КАС України).

Разом з цим, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України).

При цьому, у відповідності до частини 2 статті 74 обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями пункту 421.2 статті 421 ПК України встановлено, що електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та нормативно-правовими актами, що прийняті на підставі та на виконання цього Кодексу, законами з питань митної справи, в тому числі, шляхом, зокрема, проведення звірки розрахунків платників податків з державним та місцевими бюджетами, а також одержання документа, що підтверджує стан розрахунків, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету із накладенням кваліфікованого електронного підпису посадової особи контролюючого органу та кваліфікованої електронної печатки контролюючого органу із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання; отримання будь-якого документа, що стосується такого платника податків та має бути виданий йому контролюючим органом згідно із законодавством України, або інформації з баз даних про такого платника податків шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету із накладенням кваліфікованого електронного підпису посадової особи контролюючого органу та кваліфікованої електронної печатки контролюючого органу із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання, з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Наданий позивачем витяг показників з електронного кабінету ТОВ «ПЛАНЕТА ВОДИ» по розрахункам з бюджетом по сплаті ПДВ за період з 20.03.2015 року по 26.01.2018 року є за своєю суттю таблицею сформованою останнім. Вказаний документ не роздрукований з електронного кабінету платника податків. Більше того, поданий позивачем документ не є документом, що підтверджує стан розрахунків, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету із накладенням кваліфікованого електронного підпису посадової особи контролюючого органу та кваліфікованої електронної печатки контролюючого органу із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що витяг показників з електронного кабінету ТОВ «ПЛАНЕТА ВОДИ» по розрахункам з бюджетом по сплаті ПДВ за період з 20.03.2015 року по 26.01.2018 року не є належним та достатнім доказом на підтвердження протиправності прийнятих контролюючим органом спірних рішень. При цьому, даний витяг, на думку суду, не є достовірним доказом, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи.

Разом з цим, твердження ТОВ «ПЛАНЕТА ВОДИ» про блокування відповідачем коштів у системі електронного адміністрування жодними належними та достатніми доказами не підтверджено.

Варто зазначити, що період встановленого контролюючим органом порушення позивачем податкового законодавства є досить тривалим з 2015 по 2018 рік, однак матеріали справи не містять в собі жодних звернення позивача до ГУ ДФС у м. Києві в частині блокування грошових коштів в системі електронного адміністрування, як і не містить рішення суду, що набрало законної сили із встановлення обставин такого блокування та визнання його відповідно протиправним.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження протиправності прийнятих відповідачем оскаржуваних рішень.

Що ж стосується тверджень позивача про порушення строків направлення акту перевірки суд вкаже наступне.

Згідно з пунктом 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Аналіз зазначеного дає суду підстави дійти висновку, що акт камеральної перевірки після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається платнику податків для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. В свою чергу, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки) платник податків має право продати, зокрема, заперечення на акт перевірки.

Суд звертає увагу, що позивач стверджуючи про порушення відповідачем строків направлення акту перевірки не дає жодних доказів на підтвердження обставин того, коли ним було отримано такий акт.

Неможливість надання заперечень на акт перевірки у строки встановлені ПК України, як про то вказує ТОВ «ПЛАНЕТА ВОДИ», матеріалами справи не підтверджено, доказів на підтвердження обгрунтування позовних вимог в цій частині позивачем не надано.

Окрім наведеного, суд звертає увагу, що акт перевірки датований 14.08.2018 року, спірні рішення прийняті 03.09.2018 року, тобто за спливом 14 робочих днів (21 календарний день).

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що ТОВ «ПЛАНЕТА ВОДИ» не надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження обгрунтування своїх позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відповідність оскаржуваного наказу критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, що, в свою чергу, зумовлює наявність підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Оскільки адміністративний позов не підлягає до задоволення, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченего ним судового збору.

Керуючись статтями 2, 72-74, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАНЕТА ВОДИ» (04074, м. Київ, вул. Дегтяренка, б. 14, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева