Справа № 160/7840/19
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2020 року Справа № 160/7840/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
13.08.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якій позивач просить визнати протиправною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області по невиконанню вимог п. 2 статті 7 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; зобов`язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виконати дії передбачені п. 2 статті 7 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; визнати протиправною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області по невиконанню вимог п. 1 статті 63 ЗУ «Про виконавче провадження», п. 2 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», абзацу 3 п. 3 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження»; зобов`язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відповідно до абзацу 3 п. 3 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» направити до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 59139852.
Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 року у справі № 804/2754/18 яким, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії позивачу з 01.04.2017 року на визначений нею рахунок, не було виконано боржником. Відповідачем не виконуються вимоги статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», та статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Відповідач проводить формальну переписку з боржником та ухиляється від виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року було відкрито провадження в адміністративній справі.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до частини 1 та 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
За таких обставин, враховуючи скорочені строки розгляду справ про оскарження рішень органів державної виконавчої служби, та керуючись частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в письмовому провадженні без участі сторін, повідомлених належним чином.
Так, судом встановлено, що Кабінет Міністрів України 09.10.2019 року прийняв Постанову №870 "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції", згідно якої Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області ліквідовано як юридичну особу, а Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 року у справі № 804/2754/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017 року на визначений нею рахунок.
15.04.2019 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 804/2754/18.
На підставі зазначеного виконавчого листа 17.05.2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Дрижук Ольгою Олександрівною відкрито виконавче провадження № 59138952.
29.07.2019 року до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшов лист ОСОБА_1 про стан виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 року у справі № 804/2754/18.
27.11.2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Дрижук Ольгою Олександрівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно частин 5 та 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Так, частиною 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Виконавче провадження № 59138952 на підставі виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року у справі № 804/2754/18 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017 року на визначений нею рахунок, було відкрито 17.05.2019 року.
В постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було зазначено про необхідність виконання боржником рішення суду протягом 10 робочих днів.
Дана постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана боржником 20.07.2019 року, про що свідчить особистий підпис про отримання.
При цьому, судом було встановлено, що відповідачем не було здійснено перевірку виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року у справі № 804/2754/18 у строки встановлені частиною 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про протиправну бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльності Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області по невиконанню вимог частини 1 статті 63 ЗУ «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № 59138952.
Щодо іншої частини позовних вимог суд зазначає наступне.
Згідно частини 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою для накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин в установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити дії та направлення повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, є встановлення виконавцем за наслідками перевірки, факту невиконання такого рішення без поважних причин.
Враховуючи, що державним виконавцем не було здійснено перевірку виконання рішення у строки передбачені частиною 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», не було встановлено факту невиконання рішення суду без поважних причин, у суду відсутні підстави для задоволення позивних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області по невиконанню вимог частини 2 статті 63 ЗУ «Про виконавче провадження», абзацу 3 частини 3 статті 63 ЗУ «Про виконавче провадження» та зобов`язання відповідно до абзацу 3 пункту 3 статті 63 ЗУ «Про виконавче провадження» направити до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 59139852.
При цьому вимога про зобов`язання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 59139852 не підлягає задоволенню зокрема і на тій підставі, що на момент розгляду справи судом 27.11.2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Дрижук Ольгою Олександрівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».
Також, суд вважає безпідставним вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області по невиконанню вимог пункту 2 статті 7 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та зобов`язання державного виконавця виконати вимоги статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» з наступних підстав.
Так, Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 7 цього Закону, виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.
Оскільки, в даному випадку відповідачем не було встановлено факт невиконання рішення суду протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а зроблено висновок про його виконання, суд не вбачає підстав для визнання протиправною бездіяльності в цій частині.
З аналогічних обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання державного виконавця виконати вимоги статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», які полягають в зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись статтями 242-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо невиконання вимог частини 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № 59138952.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене у строки, встановлені частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 08 квітня 2020 року.

Суддя С.І. Озерянська