Справа № 160/3886/20
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 квітня 2020 року Справа 160/3886/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛОВИУС» до відповідача 1: Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, відповідача 2: Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛОВИУС» до відповідача 1: Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, відповідача 2: Державної податкової служби України, в якій позивач просив суд:

- визнати протиправними та скасувати повністю Рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1371918/42771679 від 20.12.2019 року, №1442187/42771679 від 21.01.2020 року, №1442189/42771679 від 21.01.2019 року, №1495926/42771679 від 23.03.2019 року, №1495924/42771679 від 23.03.2019 року, №1495925/42771679 від 23.03.2019 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 2 від 29.11.2019 року, № 1 від 16.12.2019 року, № 1 від 23.12.2019 року, № 1 від 22.01.2020 року, № 1 від 19.02.2020 року, № 1 від 27.02.2020 року в Єдиному державному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 09.04.2020 року вказана справа була розподілена судді Ількову В.В.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Перевіривши матеріали позовної заяви відповідно до вимог частини 1 статті 171 КАС України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, зважаючи на таке.

Частиною 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Пунктом 1 частини 1 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема довіреністю фізичної особи.

Відповідно до частини 2 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (ч. 4 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України).

За приписами частини 6 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI), адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3)ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з частиною другою статті 26 Закону № 5076-VI, ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги; ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката; Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 із змінами (далі - Положення № 36), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 13 Положення № 36, ордер, що видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правову допомогу на підставі цього ордера, та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи.

Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера (пункт 14 Положення № 36).

Зазначена норма узгоджується з імперативною вимогою частини четвертої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", положеннями статей 55, 57 Кодексу адміністративного судочинства України, статей 237, 240 Цивільного кодексу України, що спрямовані на забезпечення інтересів особи, яка прийняла рішення брати участь у судовому процесі через представника, гарантування захисту її інтересів цим представником в межах наданих йому повноважень, що забезпечує справедливе і ефективне судочинство.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що позовна заява від імені позивача підписана представником позивача - адвокатом К.О. Захарчук.

На підтвердження своїх повноважень підписант надав: ордер серії АР №1013475 та копію посвідчення адвоката.

Згідно наданого ордеру, судом встановлено, що між сторонами було укладеного договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №75 від 17.12.2019 року, проте, до суду не додано договір про надання правової допомоги або витягу з нього, засвідченого підписами сторін.

Так, згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду (ухвала від 12 січня 2018 року у справі № К/800/28757/13), є неприйнятним поданий до суду від імені довірителя документ, який хоча і підписаний довірителем з наданим ордером, проте всупереч вимогам статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України до якого не долучено копії витягу з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій, засвідченого підписом сторін.

Тобто, у матеріалах позову відсутній документ, який би підтверджував рішення позивача реалізувати своє право на звернення до суду не самостійно, а через представника, та, відповідно, обсяг повноважень, наданий такому представнику.

Враховуючи, вищевикладене суд дійшов висновку, що до позовної заяви не було надано документів, які б підтверджували волевиявлення позивача на надання адвокату Захарчук К.О. права підпису процесуальних документів (в тому числі позовної заяви), які подаються до суду.

Також, згідно з частиною 1, пунктами 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, із зазначенням змісту позовних вимог і викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Тобто, з вказаної норми вбачається, що у публічно-правових спорах, особа повинна звернутися до суду із належним способом захисту.

Так, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач звертаючись до суду також просить суд визнати протиправними та скасувати повністю Рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1442189/42771679 від 21.01.2019 року, №1495926/42771679 від 23.03.2019 року, №1495924/42771679 від 23.03.2019 року, №1495925/42771679 від 23.03.2019 року.

Проте, в матеріалах справи наявні інші рішення податкового органу, які між тим були долучені позивачем до позовної заяви, про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: №1442189/42771679 від 21.01.2020 року, 1495926/42771679 від 23.03.2020 року, 1495925/42771679 від 23.03.2020 року та № 1495924/42771679 від 23.03.2020 року.

А отже, з урахуванням зазначеного, вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем в прохальній частині позовної заяви невірно вказаний номер рішення, одне із яких оскаржується позивачем, що в свою чергу унеможливлює правильність вирішення спору.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, вищевказані вимоги КАС України позивачем не виконано, у зв`язку із чим позивачу необхідно надати до суду уточнений позов із викладенням в прохальній частині позовні вимоги щодо предмету спору та навести їх обґрунтування у відповідності до ст.ст.5, 160, 245 КАС України, із зазначенням у т.ч. протиправності рішень, дій чи бездіяльності, в залежності від обраного способу захисту.

Також, частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що до позовної заяви позивачем надано платіжне доручення №18 від 25.03.2020 року про сплату судового збору в розмірі 4204,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 року (зі змінами та доповненнями) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 4 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" №294-IX від 14.11.2019 року передбачено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року становить - 2 102,00 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI за подання адміністративного позову майнового характеру судовий збір справляється:

- якщо подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою -1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2102,00 грн., і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 21 020,00 грн.

- якщо подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 840,80 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 10 510,00 грн.

За подання адміністративного позову немайнового характеру судовий збір справляється:

- якщо подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2102,00 грн.;

- якщо подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 840,80 грн.

Згідно з частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову позивачем заявлено шість вимог немайнового характеру (кожна по 2102,00 гривень).

Отже, звертаючись до суду із цим позовом позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 12612,00 гривень.

При цьому звертаючись до суду із цим позовом, позивачем було долучено до матеріалів позовної заяви докази сплати судового збору у розмірі 4204,00 грн., за подання цього позову.

Отже, враховуючи наведене, позивачеві необхідно доплатити судовий збір за подання цього позову у розмірі 8408,00 грн. за реквізитами: р/р отримувача №UA4004008 УК у Чечелівському районі м.Дніпра, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому згідно з ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛОВИУС» до відповідача 1: Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, відповідача 2: Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом надання до суду:

- доказів на підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву, щодо належного представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛОВИУС» -Захарчук К.О., на час подання позовної заяви до суду;

- уточненої позовної заяви, у відповідності до кількості учасників справи, з викладенням позовних вимог відповідно до ст.ст.5, 160, 245 Кодексу адміністративного кодексу України (із визначенням вірних номерів оскаржуваних позивачем рішень контролюючого органу);

- оригіналу документу про сплату (доплату) судового збору у розмірі 8408,00 гривень.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Цей строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЛОВИУС» (49089, м. Дніпро, пр. Мануйлівський, 73, ).

Відповідач 1: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, ).

Відповідач 2: Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В Ільков