Справа № 640/90/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року м. Київ № 640/90/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовомКомунального підприємства Броварської міської ради Київської області «БРОВАРИТЕПЛОВОДОЕНЕРГІЯ»
доНаціональної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
провизнання протиправною та скасування постанови,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємства Броварської міської ради Київської області «БРОВАРИТЕПЛОВОДОЕНЕРГІЯ» (далі по тексту - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі по тексту - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 06 грудня 2019 року №2638.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що акт перевірки на підставі якого прийнято спірну постанову, не відповідає вимогам уніфікованої форми акта перевірки. Крім того вказав, що будь-яких інших санкцій, ніж визначені статтею 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», за порушення законодавства у сері енергетики та комунальних послуг чинним законодавством не передбачено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 січня 2020 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Представник відповідача (вх.№103-14/13321/20 від 04 лютого 2020 року) на адресу суду надіслав письмовий відзив на позовну заяв, в якому зазначив, що оскаржувана Постанова № 2638 прийнята НКРЕКП з дотриманням вимог законів України, зокрема «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, а тому в силу вимог статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того зазначив, що згідно акту перевірки протягом періоду, що перевірявся, позивач не дотримувався затвердженої структури тарифів з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що діяли в 2017-2018 роках. Із врахуванням додатково наданих позивачем пояснень та підтверджуючих документів, відповідачем встановлено недофінансування та перевищення витрат над плановими витратами:

1) централізоване водопостачання недофінансування склало суму 748,06 тис. грн, у тому числі: недофінансування на суму 7 835,98 тис. грн, перевищення витрат над плановими в сумі 7 087,92 тис. грн,

2) централізоване водовідведення недофінансування склало суму 9 072,57 тис. грн, у тому числі: недофінансування на суму 9 408,30 тис. грн, перевищення витрат над плановими в сумі 335,73 тис. грн.

Вказане слугувало підставою для застосування до позивача штрафу оскаржуваною постановою.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УСТАНОВИВ:

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання КП Броварської міської ради Київської області «БРОВАРИТЕПЛОВОДОЕНЕРГІЯ» вимог законодавства у сфері комунальних послуг та ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, про що складено акт №318 від 13 вересня 2019 року.

У результаті проведеної планової перевірки позивача, відповідачем встановлено наступні порушення:

пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №307 від 22 березня 2017 року (далі по тексту - Ліцензійних умов), а саме - порушення щодо дотримання ліцензіатом вимог Законів України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», інших актів законодавства, якими регулюється діяльність у сфері природних монополій та у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, а саме: частини дев`ятої статті 14 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» у частині обов`язкового виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішень Регулятора. КП «БРОВАРИТЕПЛОВОДОЕНЕРГІЯ» надало до НКРЕКП Відомість про засоби провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення (додаток 2 до Ліцензійній умов № 307) та Відомість про місця провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення (додаток 3 до Ліцензійних умов № 307) листом від 30 серпня 2017 року №02-1729, тобто із недотриманням терміну на 42 дні;

підпункту 2 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов - порушення в частині інформування органу ліцензування про всі зміни даних, які були зазначені в його документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, не пізніше одного, місяця з дня настання таких змін.

У вересні-жовтні 2017 року та у лютому 2018 року згідно з наказами по Підприємству та на виконання рішень Броварської міської ради, було прийнято на баланс та обслуговування зовнішні інженерні мережі господарського водопроводу та каналізації. Скориговані Відомості про засоби провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, КП «БРОВАРИТЕПЛОВОДОЕНЕРГІЯ» надано до НКРЕКП із недотриманням терміну більше ніж у 30 днів, а саме: листами від 27 грудня 2017 року № 02-2592 та 23 липня 2018 року № 02-1942 відповідно;

підпункту 12 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов - порушення щодо обов`язку ліцензіата сплачувати щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним, внески на регулювання, що визначаються НКРЕКП. КП «БРОВАРИТЕПЛОВОДОЕНЕРГІЯ» сплатило внески на регулювання за II квартал 2018 року із недотриманням встановленого строку на 2 дні;

пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов - порушення щодо дотримання ліцензіатом вимог законів України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про питну воду, водопостачання та водовідведення», інших актів законодавства, якими регулюється діяльність у сфері природних монополій та у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, а саме - пункту 2 статті 5 Закону України «Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення» щодо забезпечення: доступу споживачів до інформації вказаної, зокрема, у пунктах 7-12 та 14 вказаного закону, шляхом її розміщення на своєму офіційному вебсайті у мережі Інтернет. На офіційному вебсайті КП «БРОВАРИТЕПЛОВОДОЕНЕРГІЯ» http://brovteplo.com.ua/ не забезпечено належним чином доступу до інформації, зазначеної у пунктах 7-12 та 14 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення», а саме - не розміщено інформацію щодо динаміки зміни історичної вартості складових цін/тарифів за останні п`ять років, якісних характеристики товарів, послуг, переліку, вартості та умов надання споживачам додаткових послуг, середньомісячного розміру плати для приватного домогосподарства за спожиті товари, послуги - за категоріями споживачів, розміру заборгованості з оплати спожитих товарів, послуг, періоди виникнення такої заборгованості - за категоріями споживачів, порядку надання і нарахування субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також пільг окремим категоріям громадян та заходів з енергозбереження;

підпункту 19 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов - порушення щодо надання послуг з централізованого водопостачання за наявності встановлених приладів обліку в кожній точці розподілу послуг. Станом на 31 грудня 2018 року загальний рівень забезпечення приладами обліку в кожній точці послуг становить 84,32%;

підпункту 13 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов - порушення у частині дотримання структури витрат згідно із статтями, затвердженими в тарифі на централізоване водопостачання та/або водовідведення. У 2017 та 2018 роках фактичне фінансування витрат не відповідало структурі тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення. За результатами аналізу, статей витрат в структурі тарифу на централізоване водопостачання на 2017 рік, скоригованого на фактичний обсяг реалізації встановлено, недофінансування у сумі 3 555,38 тис. грн, перевитрати - 2 936,68 тис. грн.

За результатами аналізу статей витрат в структурі тарифу на централізоване водовідведення на 2017 рік, скоригованого на фактичний обсяг реалізації встановлено, недофінансування у сумі 4 272,49 тис. грн, перевитрати - 110,50 тис. грн.

За результатами аналізу статей витрат в структурі тарифу на централізоване водопостачання на 2018 рік, скоригованого на фактичний обсяг реалізації встановлено, недофінансування у сумі 4 280,60 тис. грн, перевитрати - 3 917,55 тис. грн. За результатами аналізу статей витрат в структурі тарифу на централізоване водовідведення на 2018 рік, скоригованого на фактичний обсяг реалізації встановлено, недофінансування у сумі 4 959,01 тис. грн, перевитрати - 48,43 тис. грн;

підпункту 13 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов - порушення у частині дотримання структури витрат згідно із статтями, затвердженими в тарифі на централізоване водопостачання. Фактичний рівень втрат та витрат води в мережах у 2018 році становив 1585,97 тис. м3/рік, або 0,2193 м3 на кожні 1000 м3, що на 11,27 тис. м3/рік більше передбаченого тарифом;

підпункту 9 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов - порушення в частині виконання Ліцензіатом інвестиційної програми в затверджених кількісних та вартісних обсягах. Інвестиційна програма на 2017 рік станом на 31 грудня 2017 року профінансована та освоєна на 505,43 тис. гри, при плані 1 453,45 тис. грн. Відхилення становить 948,02 тис. грн, у тому числі кошти тарифу з водопостачання 281,80 тис. грн та кошти тарифу з водовідведення 666,22 тис. грн, що включає: невиконання - 742,78 тис. грн та економію коштів - 205,24 тис. грн, а з урахуванням фінансування заходу « 1.2.8.2 «Заміна запірної арматури на об`єктах водопостачання» у березні 2018 року на суму 87,75 тис. грн (перефінансування заходу складає - 11,19 тис. грн) та заходу « 2.1.4.1 «Заміна фекальних насосних агрегатів на каналізаційні насосні станції» у березні 2019 року на суму 277,27 тис. грн, станом на 31 березня 2019 року, з урахуванням фактичних нарахувань (1 481,04 тис. грн), ІП 2017 року профінансована на 870,45 тис. грн або 58,8%, відхилення становить: 610,59 тис. грн, з яких: невиконання - 405,35 тис. грн, економія коштів - 194,05 тис.грн.

Інвестиційна програма на 2018 рік, станом на 31 грудня 2018 року непрофінансована в повному обсязі - на 2 179,28 тис. грн, а з урахуванням фінансування заходу ІП 2.6.1 «Технічне переоснащення каналізаційних насосних станцій заміна фекальних насосних агрегатів" у січні 2019 року на суму 470,83 тис. грн та заходу 1.8.2 «Заміна запірної арматури на об`єктах водопостачання» у вересні 2019 року на суму 26,54 тис. грн, ІП 2018 року станом на 11 вересня 2019 року, та з урахуванням фактичних нарахувань (1 777,68 тис. грн), ІП 2018 року профінансована на 497,37 тис. грн, невиконання складає 1 167,60 тис. грн, економія, коштів - 112,71 тис, грн.;

підпункту 8 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов - порушення щодо обов`язкового перераховування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом, в обсязі, передбаченому в установленому тарифі для виконання інвестиційної програми. Підприємство протягом 2018 року здійснювало перерахування коштів на спеціальний рахунок у розмірі меншому, ніж передбаченому в установленому тарифі для виконання інвестиційної програми;

підпункту 10 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов - порушення в частині дотримання фінансового плану використання коштів, передбачених для виконання інвестиційної програми, та графіка здійснення заходів такої програми з використанням зазначених коштів. КП «БРОВАРИТЕПЛОВОДОЕНЕРГІЯ" не дотримувалося Фінансових планів на 2017 та 2018 роки;

пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов - порушення щодо дотримання вимог Законів України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», інших актів законодавства, якими регулюється діяльність у сфері природних монополій та у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, а саме пункту 2.1 Правил організації звітності №717 щодо ґрунтування усіх показників звітів на достовірних даних первинного (бухгалтерського) та внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, що забезпечує можливість порівняння і контролю даних. Загальна протяжність каналізаційних мереж Ліцензіата станом на 31 грудня 2017 року становила - 152,92 км, станом на 31 грудня 2018 року - 154,96 км, тоді як у рядку 222 форми звітності № 1l-НКРЕКП - загальна характеристика водопостачання/водовідведення (річна) за 2017 та 2018 роки протяжність вказано не вірно, а саме - 752,67 км та 154,91 км відповідно;

підпункту 21 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов - порушення щодо проведення перевірки річної фінансової звітності ліцензіата незалежним аудитором та розміщення її на вебсайті ліцензіата у встановленому законом порядку. Ліцензіатом не проводилась перевірка фінансової звітності за 2017 рік незалежним аудитором та відповідно не розміщено її на власному вебсайті.

За результатами проведеної перевірки відповідачем прийнято постанову від 06 грудня 2019 року №2638 «Про накладення штрафу на Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «БРОВАРИТЕПЛОВОДОЕНЕРГІЯ» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, здійснення заходів державного регулювання».

Відповідно до статті 17 Закону України «Про природні монополії", статей 17, 19 та 22 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постановила:

відповідно до пунктів 11 та 12 частини першої статті 17, статей 19 та 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» накласти штраф у розмірі 85 000,00 грн КП «БРОВАРИТЕПЛОВОДОЕНЕРГІЯ» за порушення:

пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов № 307 щодо дотримання вимог законів України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», інших актів законодавства, якими регулюється діяльність у сфері природних монополій та у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, а саме частини другої статті 5 Закону України «Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення» щодо забезпечення доступу споживачів до інформації, вказаної, зокрема, у пунктах 7 - 12 та 14 частини першої статті 1 цього Закону, шляхом її розміщення на своїх офіційних вебсайтах у мережі Інтернет (за наявності) та на інформаційних стендах, що розміщуються в абонентських відділах таких суб`єктів господарювання;

підпункту 2 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов № 307 щодо повідомлення органу ліцензування про всі зміни даних, які були зазначені в документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії, не пізніше одного місяця з дня настання таких змін;

підпункту 6 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов № 307 щодо надання в установленому органом ліцензування порядку і строки форм звітності за ліцензованим видом діяльності;

підпункту 8 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов № 307 у частині щоденного перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом, відкритий в уповноваженому банку, відповідно до статті 181 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» та з урахуванням вимог Порядку зарахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2013 року № 750;

підпункту 9 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов № 307 у частині виконання ліцензіатом інвестиційної програми в затверджених кількісний та вартісних обсягах;

підпункту 10 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов № 307 щодо дотримання фінансового плану використання коштів, передбачених для виконання інвестиційної програми, та графіка здійснення заходів такої програми з використанням зазначених коштів з урахуванням вимог Порядку здійснення контролю за виконанням інвестиційних програм у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №552;

підпункту 12 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов № 307 щодо сплати щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним, внесків на регулювання, що визначаються НКРЕКП;

підпункту 13 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов № 307 щодо у частині дотримання структури витрат згідно із статтями, затвердженими в тарифі на централізоване водопостачання та/або водовідведення;

підпункту 19 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов № 307 щодо надання ліцензіатом послуг з централізованого водопостачання за наявності встановлених приладів обліку в кожній точці розподілу послуг, які відповідають вимогам Технічного регламенту;

підпункту 21 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов № 307 щодо перевірки річної фінансової звітності ліцензіата незалежним аудитором та її розміщення на вебсайті ліцензіата у встановленому законом порядку;

пункту 3 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 22 березня 2017 року № 307 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення» у частині подання до органу ліцензування документів та відомостей, визначених частиною третьою статті 15 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», у строк, що становить два місяці з дня офіційного опублікування цієї постанови.

Вказано, що зазначена сума штрафу має бути сплачена до Державного бюджету України у 30-денний строк з дня одержання копії постанови про накладення штрафу.

Не погоджуючись з вказаною постановою від 06 грудня 2019 року №2638, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09 липня 2010 року № 2479-VI (Закон № 2479), органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Згідно статті 3 Закону № 2479 завданням національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, є здійснення державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках шляхом:

1) збалансування інтересів суб`єктів господарювання, споживачів та держави;

2) забезпечення прозорості та відкритості діяльності на ринках природних монополій та на суміжних ринках у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення;

3) захисту прав споживачів товарів і послуг у частині отримання товарів і послуг належної якості та в достатньому обсязі за економічно обґрунтованими цінами, а також стимулювання підвищення їх якості і задоволення попиту на них;

4) формування і забезпечення прогнозованості цінової і тарифної політики на ринках, які перебувають у стані природної монополії, та суміжних ринках у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, сприяння впровадженню стимулюючих методів регулювання цін;

5) забезпечення самоокупності діяльності суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках;

6) забезпечення рівних можливостей для доступу споживачів до товарів (послуг) на ринках, які перебувають у стані природної монополії;

7) обмеження впливу суб`єктів природних монополій на державну політику та сприяння конкуренції на суміжних ринках у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів з метою забезпечення ефективного функціонування відповідних галузей.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 22 вересня 2016 року № 1540-VIII «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон № 1540-VIII) НКРЕКП (Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Нормами частини третьої статті 3 Закону №1540-VIII передбачено, що основними завданнями Регулятора є: 1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; 3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; 4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; 5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; 6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; 7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; 8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; 10) інші завдання, передбачені законом.

Відповідно до статті 4 Закону №1540-VIII, основними принципами діяльності Регулятора є: 1) законність; 2) самостійність і незалежність; 3) компетентність; 4) ефективність; 5) справедливість; 6) прогнозованість та своєчасність прийняття рішень; 7) адресність регулювання; 8) неупередженість та об`єктивність під час прийняття рішень; 9) відкритість і прозорість, гласність процесу державного регулювання; 10) недопущення дискримінації; 11) відповідальність за прийняті рішення.

У силу частини першої статті 19 Закону №1540-VIII, регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Положеннями частин другої-третьої статті 19 Закону №1540-VIII передбачено, що перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора. Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

Згідно з частиною четвертою статті 19 Закону №1540-VIII, під час здійснення державного контролю Регулятор має право: 1) вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог цього Закону та законів, що регулюють діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, і ліцензійних умов; 2) фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу; 3) вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; 4) призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, копії документів, відомості з питань, що виникають під час державного контролю; 5) приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення про усунення виявлених порушень; 6) накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом.

Відповідно до частини сьомої статті 19 Закону №1540-VIII, підставою для проведення позапланової виїзної перевірки є: 1) подання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, письмової заяви про здійснення заходу державного контролю; 2) обґрунтоване звернення фізичної або юридичної особи про порушення суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, її законних прав; 3) обґрунтоване звернення суб`єктів господарювання та споживачів про порушення суб`єктом природної монополії законодавства з питань доступу до електричних/теплових/газових мереж та/або порушення ліцензійних умов; 4) перевірка виконання рішень Регулятора щодо усунення порушень вимог законодавства, прийнятих за результатами планових або позапланових перевірок. Строк проведення позапланової виїзної перевірки не може перевищувати 10 робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - трьох робочих днів. У разі великих обсягів перевірки за рішенням Регулятора строк проведення позапланової виїзної перевірки може бути збільшений до 20 робочих днів, а для суб`єктів малого підприємництва - до п`яти робочих днів з внесенням відповідних змін до посвідчення на проведення перевірки.

Згідно з частиною п`ятою статті 19 Закону №1540-VIII, за результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки. Один примірник акта про результати перевірки передається суб`єкту господарювання, діяльність якого перевірялася, або уповноваженій ним особі. У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи прийняти акт про результати перевірки такий акт надсилається суб`єкту господарювання рекомендованим листом протягом п`яти робочих днів з дня підписання акта членами комісії з перевірки. Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки. У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом. Акт про результати перевірки разом із поясненнями та обґрунтуванням суб`єкта господарювання, діяльність якого перевірялася, підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора до розгляду акта на засіданні Регулятора.

Відповідно до вимог Законів України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та інших законодавчих і нормативно-правових актів, які регулюють діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг розроблено Порядок контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, який затверджено Постановою НКРЕКП від 14 червня 2018 року № 428 (далі - Порядок № 428).

Згідно з пунктом 1.3 Порядку № 428, цей Порядок застосовується НКРЕКП при здійсненні контролю за дотриманням законодавства та ліцензійних умов ліцензіатами шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

Положеннями пункту 2.1 Порядку № 428 передбачено, що організація перевірок та їх методологічне супроводження здійснюється структурним підрозділом НКРЕКП, на який покладено функції державного контролю за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Частинами другою-четвертою статті 22 Закону № 1540-VIII встановлено, що за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді:

1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень;

2) накладення штрафу;

3) зупинення дії ліцензії;

4) анулювання ліцензії.

У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України «Про ринок електричної енергії», «Про природні монополії», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про ринок природного газу», «Про теплопостачання».

Абзацом 5 частини п`ятої статті 19 Закону № 1540-VIII встановлено, що у разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.

Рішення Регулятора про застосування санкцій за правопорушення, передбачені цією статтею, може бути прийнято протягом п`яти днів з дня виявлення правопорушення Регулятором.

Як зазначено вище спірна постанова про застосування санкцій прийнята на підставі висновків акту перевірки від 13 вересня 2019 року на засіданні Комісії 06 грудня 2019 року.

Разом з тим, відповідно до положень пункту 5.4 постанови НКРЕКП від 14 червня 2018 року, № 428 «Про затвердження Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов» у разі виявлення порушень акт про результати перевірки розглядається на засіданні НКРЕКП, що проводиться у формі відкритого слухання, не пізніше п`яти робочих днів після отримання від ліцензіата, діяльність якого перевірялася, письмових пояснень та обґрунтувань до акта перевірки, але не пізніше десяти робочих днів з дати отримання ліцензіатом акта про результати перевірки.

Також, відповідно до статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до пункту 7 якої на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено встановлений діючим законодавством строк накладення санкції, оскільки стаття 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» містить аналогічний п`ятиденний строк, а Закон № 1540-VIII не містить інших строків для винесення такого рішення.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що в порушення вимог частини п`ятнадцятої статті 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та частини п`ятої статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» документ у формі розпорядження про усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю за діяльністю позивача НКРЕКП не приймався.

Однак, відразу після проведення перевірки та складання акту позивачем винесена постанова про накладення штрафу, до якої включена вимога про усунення виявлених порушень. Відповідачем при цьому не спростовано належним чином вказане порушення та не підтверджено прийняття відповідного розпорядження.

Згідно частини одинадцятої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

НКРЕКП за наслідками перевірки позивача виявила порушення останнім вимог Ліцензійних умов щодо надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у зв`язку з чим винесла постанову, якою застосувала до позивача штрафну санкцію. При цьому, припису, розпорядження чи іншого розпорядчого документу щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, відповідачем не виносилось.

Умови порядку здійснення державного нагляду (контролю) з урахуванням вимог Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» вимагають додержання певного алгоритму дій в разі виявлення порушень у сфері додержання ліцензійних умов, зокрема, додержання норм частин сьомої та одинадцятої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та частини п`ятнадцятої статті 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Враховуючи викладене, НКРЕКП, у разі виявлення порушень ліцензійних умов, зобов`язана винести розпорядження про усунення такого порушення і лише у разі виконання такого розпорядження не у повному обсязі або не у встановлений строк, застосовувати до ліцензіата фінансові та інші санкції.

Отже, оскаржувана постанова прийнята відповідачем з порушенням повноважень та підстав передбачених діючим законодавством.

Щодо доводів позивача відносно відсутності на офіційному веб-сайті НКРЕКП затвердженої уніфікованої форми акта, в якій передбачається перелік питань, залежно від ступеня ризику провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання, що відповідає Методиці, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року №342, слід зазначити наступне.

Так, статтею 3 Закону № 877-V встановлені основні принципи державного нагляду (контролю), зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).

Згідно частини другої статті 5 № 877-V уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.

Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 4 Закону № 877-V при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Методика розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 342 від 10 травня 2018 року (далі - Методика № 342), встановлює єдиний підхід до розроблення органами державного нагляду (контролю) уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) (далі - уніфікована форма акта перевірки).

Згідно пункту 2 вказаної Методики, уніфікована форма акта перевірки розробляється органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюється на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня її затвердження.

Разом з цим, на час проведення перевірки позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не затвердила та не оприлюднила уніфіковану форму акта у встановленому Законом № 877-V порядку.

Крім того, відсутність уніфікованої форми акту підтверджено і Державною регуляторною службою України.

Так, відповідно до роз`яснення Державної регуляторної служби від 10 жовтня 2019 року «До питання можливості використання НКРЕКП уніфікованої форми акта, затвердженого постановою НКРЕКП 14 червня 2018 року № 428 з урахуванням змін від 13вересня 2019 року № 1952» (http://www.drs. gov.ua/press-room/pytamya-mozhlyvosti-vykorystannya-nkrekp-unifikovanovi-formy- akta/):

«Наразі уніфікована форма акта, затверджена постановою НКРЕКП 14 червня 2018 року № 428, не відповідає вимогам Закону та Методики, оскільки:

- не містить переліку питань щодо проведення заходу державного нагляду контролю залежно від ступеня ризику;

- не містить переліку нормативно-правових актів, відповідно до яких складено перелік питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю);

- не надає можливості суб`єкту господарювання здійснити оцінку професійного рівня посадових осіб органу державного нагляду (контролю), які проводили захід;

- не відповідає затвердженій Методикою формі.».

Таким чином, НКРЕКП здійснила планову перевірку позивача з порушенням вимог частини сьомої статті 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та з порушенням основних принципів державного нагляду (контролю), визначених статтею 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Щодо позиції та обґрунтування відповідача, то суд вважає, що відповідні доводи не спростовують зазначених вище висновків, стосовно порушення строків прийняття постанови та правомірності проведення перевірки, тому не можуть бути покладені в основу рішення для відмови в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржувана постанова прийнята Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з порушенням п`ятиденного строку, визначеного статтею 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та за відсутності уніфікованої форми акту перевірки, що є порушенням вимог статті 14 Закону України «Про НКРЕКП» та статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Разом з тим, суд також враховує висновки Конституційного Суду України, викладені в рішенні від 13 червня 2019 року № 5-р/2019, яким визнано неконституційним надання НКРЕКП статусу постійно діючого незалежного державного колегіального органу, членів якого призначає на посади та звільняє з посад Президент України, тобто органу з колом відповідних повноважень, яким було прийнято оскаржувану у даній справі постанову. У вказаному рішенні зазначено, що Комісія за своїм статусом і повноваженнями не належить ні до органів законодавчої, ні до органів судової влади. Зі змісту Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» випливає, що Комісія також не є міністерством або іншим центральним органом виконавчої влади, які згідно з пунктом 91 статті 116 Конституції України можуть бути утворені Кабінетом Міністрів України. Комісія не належить до системи органів виконавчої влади, її роботу не спрямовує і не координує Кабінет Міністрів України, як це встановлено щодо центральних органів виконавчої влади (частина перша статті 113, пункт 9 статті 116 Конституції України). Комісія також не є консультативним, дорадчим або іншим допоміжним органом чи службою при Президентові України, які згідно з пунктом 28 частини першої статті 106 Конституції України він може створити для здійснення своїх повноважень.

Колегія суддів приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене та враховуючи встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на рахунок позивача підлягають стягненню судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, сплачені згідно платіжного доручення №6125 від 26 грудня 2019 року.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «БРОВАРИТЕПЛОВОДОЕНЕРГІЯ» задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 06 грудня 2019 року №2638 «Про накладення штрафу на Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «БРОВАРИТЕПЛОВОДОЕНЕРГІЯ» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, здійснення заходів державного регулювання».

3. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг понесені Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «БРОВАРИТЕПЛОВОДОЕНЕРГІЯ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.)

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов

Позивач: Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «БРОВАРИТЕПЛОВОДОЕНЕРГІЯ» (07400, Київська область, Бровари, вул.Грушевського, 3А, )

Відповідач: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, Київ, вул.Смоленська, 19, )