Справа № 605/139/20
Суддя: Горуц Р. О.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 605/139/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" квітня 2020 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі :

головуючого судді Горуц Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Дармограй Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Підгайці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №756631 від 23 лютого 2020 року.

В судове засідання позивач не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, підтримання ним позовних вимог та прохання про розгляд справи у його відсутності викладено у поданій позовній заяві, що не суперечить вимогам ч.3 ст.194 КАС України.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідачем подано відзив на позов, однак до нього не додано документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення в даному випадку є користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Суб`єктивною стороною адміністртаивного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП є вина особи, як у формі умислу так і необережності.

Диспозицією ч.5 ст.121 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення в даному випадку є порушення правил користування ременями безпеки.

Суб`єктивною стороною адміністртаивного правопорушення, передбаченого ст.121 КУпАП є вина особи, як у формі умислу так і необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Згідно ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Змістом пункту 9.8 Правил дорожнього руху визначено, що на всіх механічних транспортних засобах під час руху поза населеними пунктами з 1 жовтня по 1 травня повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

При детальному аналізі Правил дорожнього руху та частини другої статті 122 Кодексу, вбачається, що КУпАП передбачає відповідальність згідно диспозиції вказаної статі за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами лише при початку руху чи зміні його напрямку, а з оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, видно, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення правил користування ближнім світлом фар безпосередньо під час руху транспортного засобу, за що передбачено відповідальність згідно ст.125 КУпАП.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була розглянута 23 лютого 2020 року.

Наслідком її розгляду є винесення постанови про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за порушення вимог ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Проте, судом не встановлено будь-яких доказів того, що службовою особою при винесенні оскаржуваної постанови, враховано обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст.ст.33-35 КУпАП, а також дотримано вимоги ст.ст.278-280 КУпАП та з`ясовано інші обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Положенням ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791-279 4 цього Кодексу.

Твердження позивача про те, що він під час керування транспортним засобом був пристебнутий ременем безпеки і при цьому включив ближнє світло фар, яке пропало під час руху у зв`язку із значними вибоїнами на проїжджій частині дороги, через вихід з ладу запобіжника, не було належним чином перевірено (підтверджено або спростовано) працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідачем на підтвердження обставин викладених у відзиві на позов, додано відеозапис із відеореєстратора патрульного автомобіля, з якого видно, що дійсно дорога по якій рухався позивач містить значні вибоїни, ближнє світло фар у автомобілі ВАЗ 2105 не світило, при цьому задні габаритні вогні горіли, що може свідчити про те, що дійсно під час руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 могла статись певна поломка, через яку пропало ближнє світло фар і яку позивач не міг передбачити чи виявити безпосередньо під час руху, але на яку він вказував вже під час його зупинки працівниками поліції.

Однак, вказані обставини залишились поза увагою працівника поліції, який при розгляді справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не перевірив інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поданий відповідачем відзив на позов і сама оскаржувана постанова не спростовують зазначених вище тверджень позивача.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу ч.ч.3, 9 ст.79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Як вже зазначалось вище, відповідачем подано відзив на позов до якого додано диск із відеозаписами з відеореєстратора патрульного автомобіля, як доказ того, що позивачем вчинено адміністративні правопорушення, однак до нього не додано документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

За таких обставин наданий суду відповідачем DVD-R диск із відеозаписами з відеореєстратора, суд не бере до уваги.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у поданій позовній заяві, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, заявляючи усне клопотання про це працівнику поліції.

Однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Суд вважає, що такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а.

Відповідачем не подано будь-яких доказів, які б спростовували твердження позивача про порушення його права на захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього.

Отже, судом не здобуто, а відповідачем не представлено жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема його вини, як основної і обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку.

Згідно ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, проте відповідач не представив суду належних та допустимих доказів, що підтверджують правомірність його дій та винність позивача у вчиненні даних правопорушень.

В силу ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Положенням ч.1 ст.283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам вказаної статті.

Встановлено, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч.3 ст.283 КУпАП, оскільки в резолютивній частині даної постанови не зазначено повністю прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої вона винесена, технічний засіб, яким здійснено відеозапис, оскільки такий здійснювався.

Викладене дає підстави вважати, що відповідачем не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Наявні у справі матеріали не містять беззаперечних доказів і є неналежними та не достатніми для однозначного висновку про винність позивача в порушенні Правил дорожнього руху.

За наведених вище обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підставний, а тому підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 77, 90, 194, 242-246, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями), ст.ст.247, 251, 252, 268, 278, 280, 283, 287, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №756631 від 23 лютого 2020 року щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. - скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Мирне Підгаєцького району Тернопільської області, поштовий індекс: 48010, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Козівське ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області, смт. Козовавул. Січових Стрільців, 2 Тернопільської області, поштовий індекс:47602.

Головуючий: Р. О. Горуц