Справа № 520/3240/2020
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 квітня 2020 р. № 520/3240/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кухар М.Д.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області №61558-5706-2031 від 24 квітня 2019 року, на той час Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області у відношенні ОСОБА_1 за платежем: земельний податок з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 5442,26 грн.;

вирішити питання про розподіл судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 відкрито спрощене провадження.

Запропоновано відповідачу подати до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали відзив на позов та докази на обґрунтування відзиву, а також докази направлення відзиву позивачу.

Відповідач надав до суду відзив згідно змісту якого у задоволенні вимог просив суд відмовити.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 08.05.2014 серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 (а.с.8), яка є фізичною особою-підприємцем, належать на праві приватної власності нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , першого поверху №21-1, 21-2 в житловому будинку літ. А-5, загальною пл. 34,1 кв.м., що також підтверджується витягом державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до податкової декларації єдиного податку фізичної особи - підприємця за 2019, Клімова відноситься до другої групи платника єдиного внеску податків від господарської діяльності.

При цьому, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Київському

управлінні ГУ ДПС у Харківській області, як платник земельного податку по

Київському району та сплачує земельний податок за земельну ділянку, площею

0,00341 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з чим, Головним управлінням ДФС у Харківській області відповідно до п. 286.5 ст. 286 розділу XII Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення №61558-5706-2031 від 12.04.2019 за платежем: земельний податок з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 5 442,26 грн.

Слід вказати, що позивачем була подана до контролюючого органу скарга на податкове повідомлення-рішення(а.с.13-15) та рішенням від 07.11.2019 скарга залишена без розгляду(а.с.18-19).

Не погоджуючись з вказаними рішенням ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Суд зазначає, що положеннями ст. 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до пп. 14.1.72 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

При цьому, положеннями п.269.1 ст.269 Податкового кодексу України визначено, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Як передбачено п. 270.1 ст.270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно із п. 286.1 ст.286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб.

Згідно з пунктом 287.8 статті 287 Податкового кодексу України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Як встановлено судом з матеріалів справи на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 08.05.2014 серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 (а.с.8), належать на праві приватної власності нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , першого поверху №21-1, 21-2 в житловому будинку літ. А-5, загальною пл. 34,1 кв.м., що також підтверджується витягом державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Вказані вище нежитлові приміщення знаходяться у п`ятиповерховій будівлі, в якій крім належних позивачу знаходяться приміщення, які належать іншим співвласникам.

Відтак, суд зазначає, що з огляду на положення п. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб.

Таким чином, при розрахунку податкового зобов`язання по сплаті земельного податку за земельну ділянку, що перебуває у спільному користуванні декількох осіб, необхідно враховувати площу земельної ділянки, яка перебуває у користуванні співвласників, а також частку кожного співвласника у праві власності на нерухоме майно, яке знаходиться на цій земельній ділянці.

Згідно змісту листа ГУДФС від 29.08.2019, розрахунок суми земельного податку за земельну ділянку пл. 34,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 відповідно методики розрахунку грошової оцінки окремої земельної ділянки для нарахування земельного податку фізичним особам на 2019 рік ( 5442,26 грн.=(552,43*3,21*3*34,1)*3%, де:

552,43 грн. - базова вартість одного квадратного метра;

2,38 - зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони) (Км2);

3 - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промислові транспорту тощо) (Кф);

34,1 кв.м. - площа, яка належить на праві приватної власності;

3% - ставка земельного податку(а.с.11-12).

Відповідачем не надано і доказів врахування контролюючим органом при проведенні розрахунку податкового зобов`язання позивачу площі земельної ділянки, яка перебуває у користуванні співвласників, а також частки кожного співвласника у праві власності на нерухоме майно, яке знаходиться на цій земельній ділянці.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Постановою Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №820/7225/16 зазначено, що судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що позивач у справі є власником двох нежитлових приміщень, які знаходяться в багатоквартирному будинку. Відповідно за земельну ділянку, на якій розташований зазначений будинок, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з рахуванням прибудинкової території.

Аналогічного змісту позиції суду викладені у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №820/3171/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.09.2016 у справі № 804/12111/14 зазначено, що «Як зазначено вище, позивачу належить 1/2 нежилого приміщення на першому поверсі житлового будинку. Всупереч вимог п. 286.6 ст. 286 ПК України, при розрахунку грошового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб, відповідачем не встановлено кількість користувачів земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА1. З огляду на зазначене, правильним є висновок суду першої інстанції, що вказані обставини, у своїй сукупності, роблять неможливим виокремлення протиправних частин оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому такі підлягають скасуванню в повному обсязі. В той же час, скасування зазначених податкових повідомлень-рішень повністю, в даній ситуації, надасть податковому органу можливість визначити в установленому законодавством порядку правильну суму плати за землю, зокрема, через прийняття нових рішень.».

Таким чином, оскільки саме до повноважень контролюючого органу належать функції розрахунку штрафних санкцій, нарахування пені, визначення інших сум грошових зобов`язань та з урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 241 - 247, 255, 257, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення №61558-5706-2031 від 24 квітня 2019 року Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області (ГУ ДПС у Харківській області), яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 5442,26 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань сплачену суму судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 40 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 14 квітня 2020 року.

Суддя Кухар М.Д.