Справа № 824/1209/19-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1209/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк О.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

08 квітня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги комунального підприємства "Парк Жовтневий", ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року (м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , комунального підприємства "Парк Жовтневий" про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Чернівецької міської ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , комунального підприємства "Парк Жовтневий", в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення міської ради VII скликання від 26.09.2019 року № 1870 "Про розгляд електронної петиції № 111 від 16.05.2019 року громадянина ОСОБА_2 та місцевої ініціативи про схвалення продовження спільної діяльності КП "Парк Жовтневий" та ФОП ОСОБА_2 шляхом погодження умов договору".

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач та третя особа - комунальне підприємство "Парк Жовтневий" подали апеляційні скарги, у яких просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційних скарг апелянти послалися на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на їх думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Так, позивачем зазначено, що на пленарному засіданні міської ради 26.09.2019 року прийнято рішення № 1870 "Про розгляд електронної петиції №111 від 16.05.2019 р. громадянина ОСОБА_2 та місцевої ініціативи про схвалення продовження спільної діяльності КП "Парк "Жовтневий" та ФОП ОСОБА_2 шляхом погодження умов договору".

Згідно даного рішення, міською радою підтримано електронну петицію №111 від 16.05.2019 року громадянина ОСОБА_2 "Продовження договору про співпрацю "Халабуда". Схвалено продовження спільної діяльності комунального підприємства "Парк "Жовтневий" та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , шляхом погодження умов проекту договору про спільну діяльність на предмет розміщення в парку "Жовтневий" автодрому для картингів та інших елементів благоустрою по АДРЕСА_1 . Також, рекомендовано директору комунального підприємства "Парк "Жовтневий" укласти договір з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 про спільну діяльність на предмет розміщення в парку "Жовтневий" автодрому для картингів та інших елементів благоустрою по АДРЕСА_1 .

На думку позивача оскаржуване рішення прийняте всупереч вимогам чинного законодавства України та підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Зокрема, позивач звертав увагу суду на те, що чинних договорів між КП "Парк Жовтневий" та ФОП ОСОБА_2 немає, крім того будь-яка угода про співпрацю на предмет розміщення в парку "Жовтневий" автодрому для картингів та об`єктів благоустрою по АДРЕСА_1 " суперечить Конституції України, Закону України "Про природно-заповідний фонд України", Земельному кодексу України.

Крім того, на переконання позивача, по своєму змісту та своїй правовій природі, погоджена міською радою угода, є договором оренди землі, а не договором про співпрацю, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Третя особа в апеляційній скарзі стверджує, що оскаржуване рішення фактично легітимізує незаконний комплекс "Халабуда" на території парку і дає можливість ФОП ОСОБА_2 і далі продовжувати свою незаконну діяльність на території парку. Підтримав правову позицію позивача, посилався при цьому на вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

06 квітня 2020 року на адресу суду надійшла заява Чернівецької міської ради про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 20.04.2019 року головою Наглядової ради КП "Парк Жовтневий", громадянкою України ОСОБА_1 зареєстрована електронна петиція № 96 "Заборонити генделику "Халабуда" працювати в парку "Жовтневий", зміст петиції: "Заборонити генделику "Халабуда" працювати у парку "Жовтневий"! Всупереч природоохоронному законодавству та інтересам територіальної громади міста Чернівці сьогодні особливо цінні землі парку "Жовтневий" незаконно, без будь-яких документів спритний ділок використовує під ресторанний бізнес. Для цього підприємець самовільно захопив понад 10 тис м.кв. території парку "Жовтневий", які належать громаді міста. Жодної орендної плати за використання цієї землі підприємець не сплачує. Ні судове рішення про знесення незаконного майна, ні кримінальне провадження, відкрите за фактом самовільного зайняття земельної ділянки парку, не зупиняють підприємця, який і цього року відкриває сезон розлиття спиртних напоїв та забруднення парку своєю діяльністю. Наполягаємо, від міської ради та виконавчих органів міської ради: негайного реагування на протиправні дії підприємця, який самовільно захопив землі парку та завдає шкоди його екології; заборонити генделику "Халабуда" здійснювати господарську діяльність на території парку "Жовтневий" та повідомити правоохоронні і контролюючі органи про незаконну господарську діяльність власника цього об`єкту на території комунального підприємства; вжити дієвих заходів щодо звільнення самовільно захоплених земель парку від незаконно розташованих там об`єктів приватного бізнесу; не розглядати жодних шляхів, легалізації генделика " Халабуда ", на території парку "Жовтневий", діяльність якого є протиправною та суперечить Конституції та природоохоронному законодавству України." (т.1, а.с. 11). Дана петиція не була підтримана депутатами.

16.05.2019 року ОСОБА_2 зареєстрована електронна петиція № 111, "Продовження договору про співпрацю Халабуда ". (т.1, а.с.86)

Судом першої інстанції також дослідженні протоколи засідання членів Громадської організації, зокрема: "Родина Героїв міста Чернівці", "Чорна Сотня Сектор Ч", "Козацька обласна варта" та інші, яким вирішено затвердити проект рішення Чернівецької міської ради "Про схвалення продовження співпраці КП "Парк Жовтневий" та ФОП ОСОБА_2 , шляхом погодження основних умов договору про співпрацю на предмет розміщення в КП "Парк Жовтневий" автодрому для картингу та спортивних дитячих майданчиків на АДРЕСА_1 . (т.1 а.с.97,98,99,100,101,102)

27.05.2019 року за № 197-р видане розпорядження Чернівецького міського голови "Про створення робочої групи щодо встановлення правомірності знаходження на території парку "Жовтневий" об`єкту "Халабуда", членом даної робочої групи (в тому числі) були член Наглядової ради КП "Парк "Жовтневий" ОСОБА_4 . Даною робочою групою встановлено, що розміщення об`єкту "Халабуда" на території парку "Жовтневий" не має законних підстав, що відображено в протоколі робочої групи щодо встановлення правомірності знаходження на території парку "Жовтневий " об`єкту "Халабуда". (т.1 а.с.12-13,14-15)

26.09.2019 року на пленарному засіданні міської ради VII скликання, прийнято рішення №1870 "Про розгляд електронної петиції №111 від 16.05.2019р. громадянина ОСОБА_2 та місцевої ініціативи про схвалення продовження спільної діяльності КП "Парк "Жовтневий" та ФОП ОСОБА_2 шляхом погодження умов договору".

Згідно даного рішення, міською радою підтримано електронну петицію №111 від 16.05.2019р. громадянина ОСОБА_2 "Продовження договору про співпрацю "Халабуда". Схвалено продовження спільної діяльності комунального підприємства "Парк "Жовтневий" та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , шляхом погодження умов проекту договору про спільну діяльність на предмет розміщення в парку "Жовтневий" автодрому для картингів та інших елементів благоустрою по АДРЕСА_1 . Рекомендовано директору комунального підприємства "Парк "Жовтневий" укласти договір з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 про спільну діяльність на предмет розміщення в парку "Жовтневий" автодрому для картингів та інших елементів благоустрою по АДРЕСА_1. (т.1 , а.с. 16-17)

27.09.2019 року розпорядженням Чернівецького міського голови №с409-р зупинено дію рішення міської ради VII скликання № 1870 "Про розгляд електронної петиції №111 від 16.05.2019р. громадянина ОСОБА_2 та місцевої ініціативи про схвалення продовження спільної діяльності КП "Парк "Жовтневий" та ФОП ОСОБА_2 , шляхом погодження умов договору" та винесено на повторний розгляд на пленарне засідання на 03.10.2019 року. (т.1 а.с.21)

03.10.2019 року депутатами подолане вето міського голови - рішення міської ради VII скликання від 26.09.2019р. №1870 "Про розгляд електронної петиції №111 від 16.05.2019р. громадянина ОСОБА_2 та місцевої ініціативи про схвалення продовження спільної діяльності КП "Парк "Жовтневий" та ФОП ОСОБА_2 , шляхом погодження умов договору" набрало чинності.

Відповідно до рішення Чернівецького облвиконкому №72 від 17.03.1992р. Парк "Жовтневий" оголошений парком-пам`яткою садово-паркового мистецтва місцевого значення. Також судом першої інстанції дослідженні Статут та Положення комунального підприємства "Парк "Жовтневий".

Згідно рішення Чернівецької міської ради від 02.12.2003 №347 управління об`єктом природно-заповідного фонду здійснює КП "Парк Жовтневий".

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, власником земельної ділянки, що знаходиться за адресою вул.Комарова - проїзд Парковий - вул.Південно- Кільцева площею 41.8829 га, кадастровий номер 731013600:10:002:0016 є Чернівецька міська рада, а правокористувачем земельної ділянки є комунальне підприємство "Парк "Жовтневий".

05.11.2013 року Державною екологічною інспекцією у Чернівецькій області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об`єктів природно - заповідного фонду в парку - пам`ятці садово-паркового мистецтва місцевого значення "Жовтневий", якою встановлено, що на території парку збудовано автодром для картингів, площадка бетонована для ремонту картингів, встановлено бокс металевий для зберігання картингів, бетоновані доріжки загальною довжиною 150 метрів, літній майданчик з дерев`яною будівлею та навісом, альтанки в кількості 10 штук та шахтний колодязь.(т.1, а.с. 45-52)

01.11.2017 року Державною екологічною інспекцією у Чернівецькій області повторно проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду в парку - пам`ятці садово-паркового мистецтва місцевого значення "Жовтневий", якою встановлено додаткове самовільне захоплення земельної ділянки на території парку біля "Халабуди". (т.1, а.с.37-44)

Судом першої інстанції також досліджений звіт екологічного аудиту з оцінкою впливу діяльності ФОП ОСОБА_2 в парку "Жовтневий " по АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 1-41)

Також в матеріалах справи наявні фото, на яких вказана дата "2012, 2015 та 2019 роки" на яких відображено природний ландшафт, дерев`яні пні, будівельні матеріали, дерев`яні конструкції, транспортні засоби, тощо. (т.1 а.с.201-207)

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Так, звертаючись до суду, в обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що приймаючи оскаржуване рішення відповідачем порушено екологічні права, конституційні права та право вільного користування природними об`єктами, в тому числі обмежено право вільно користуватися землями парку "Жовтневий" останнього, як громадянина. Крім того, позивач та третя особа - комунальне підприємство "Парк Жовтневий" вважають, що спірне рішення узаконює та легалізує діяльність комплексу "Халабуда" на території парку, як наслідок знищує парк, як об`єкт природно-заповідного фонду посилаючись на вимоги Конституції України, Закону України "Про Природно - заповідний фонд України" та Закону України "Про навколишнього природного середовища".

Як свідчать матеріали справи позивач звернувся до суду, як фізична особа (а не як голова наглядової ради), оскільки вважає, що спірним рішенням порушено його екологічні права, а дії відповідача щодо прийняття спірного рішення не відповідають вимогам природоохоронного законодавства.

Отже, предмет і межі доказування по вказаній справі полягають у порушенні конституційних та екологічних прав позивача, виникнення спірних правовідносин обумовлено протиправністю на думку позивача спірного рішення, яким по своїй суті погоджено проект угоди про співпрацю КП "Парк "Жовтневий" та ФОП ОСОБА_2 в частині, що стосується розміщення об`єктів благоустрою.

Як зазначено вище, згідно оскаржуваного рішення схвалено продовження спільної діяльності комунального підприємства "Парк "Жовтневий" та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , шляхом погодження умов проекту договору про спільну діяльність на предмет розміщення в парку "Жовтневий" автодрому для картингів та інших елементів благоустрою по АДРЕСА_1 та рекомендовано директору комунального підприємства "Парк "Жовтневий" укласти договір з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 про спільну діяльність на предмет розміщення в парку "Жовтневий" автодрому для картингів та інших елементів благоустрою.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню, колегія суддів враховує наступне.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правовий статус і відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України, визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97).

Статтею 2 Закону №280/97 визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх з виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Водночас, відповідно до статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Частиною 1 статті 5 Закону №280/97 передбачено, що система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Згідно статті 25 Закону №280/97 сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання

Крім того, гарантії місцевого самоврядування закріплені в частині 2 статті 4 Європейської Хартії місцевого самоврядування, ратифікованою Україною 15.07.1977 року, органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь - яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішено якого не доручене жодному іншому органу та в Конституції України.

Так, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 32 Закону №280/97 до відання виконавчих органів сільських селищних, міських рад належить, зокрема, створення умов для занять фізичною культурою і спортом за місцем проживання населення та в місцях масового відпочинку.

Частиною 1 статті 9 Закону Закону №280/97 визначено, що члени територіальної громади мають право ініціювати розгляд у раді (в порядку місцевої ініціативи) будь - якого питання, віднесеного до відання місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 23-1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни можуть звернутися до… органу місцевого самоврядування з електронними петиціями через офіційний веб-сайт органу, якому вона адресована, або веб- сайт громадського об`єднання, яке здійснює збір підписів на підтримку електронної петиції.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення прийняте за наслідками розгляду електронної петиції №111 від 16.05.2019р., яка набрала 253 голоси та місцевої ініціативи, ініціатором якої виступали громадські організації щодо схвалення продовження спільної діяльності КП "Парк "Жовтневий" та ФОП ОСОБА_2 , шляхом погодження умов договору. Разом з тим, слід зазначити про те, що проект рішення був підготовлений та поданий безпосередньо зазначеними вище громадськими організаціями в порядку, який визначений Положенням про місцеві ініціативи. (пункт 1.3.)

Відповідно до пункту 4.2. розділу 3 Положення про місцеві ініціативи в місті Чернівцях, міська рада в межах своїх повноважень може: прийняти проект рішення, поданий у порядку місцевої ініціативи; відхилити проект рішення, поданий у порядку місцевої ініціативи; відправити проект рішення, поданий у порядку місцевої ініціативи, на доопрацювання.

Згідно частини 1 статті 74 Закону №280/97 передбачено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Водночас, апелянтами не наведено будь-яких аргументів, які б стосувались порушення процедури розгляду місцевої ініціативи, відтак, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що спірне рішення прийнято в межах і в спосіб визначений діючим законодавством.

Відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування. (ч.1 ст. 17 Закону №280/97 )

За приписами статті 27 Закону №280/97 до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в комплексному соціально-економічному розвитку сіл, селищ, міст, координація цієї роботи на відповідній території.

Як свідчать матеріали справи, Парк "Жовтневий" оголошений парком-пам`яткою садово-паркового мистецтва місцевого значення, відповідно до рішення Чернівецького облвиконкому №72 від 17.03.1992р. Згідно рішення Чернівецької міської ради від 02.12.2003 №347 управління об`єктом природно-заповідного фонду здійснює КП "Парк Жовтневий".

Власником земельної ділянки, що знаходиться за адресою вул.Комарова - проїзд Парковий - вул.Південно- Кільцева площею 41.8829 га, кадастровий номер 731013600:10:002:0016 є Чернівецька міська рада, а правокористувачем земельної ділянки є комунальне підприємство "Парк "Жовтневий". (відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права)

Положеннями Статуту КП "Парк Жовтневий", затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 23.03.2006 року № 193/5 передбачено, що основною метою діяльності підприємства, яке належить до територіальної громади міста Чернівці, є удосконалення організації вільного часу, задоволення культурних запитів різних груп населення, створення умов для поновлення фізичних і духовних сил, спілкування людей в сфері дозвілля, здійснення діяльності по благоустрою та підтриманню належного порядку на території парку. Також, підприємство у відповідності до Статуту, здійснює такі види діяльності в порядку і межах передбачених чинним законодавством, зокрема, організація роботи атракціонних комплексів, павільйонів гральних автоматів, більярдного залу, ковзанки та інших об`єктів культурного призначення; здійснення координації діяльності підприємств, які знаходяться на території парку. Згідно з розділом 6 Статуту, управління Підприємством здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього Статуту. Для керівництва діяльністю Підприємства Чернівецький міський голова призначає директора. Директор підзвітний управлінню культури міської ради. В межах своєї компетенції директор Підприємства, зокрема, самостійно вирішує питання господарської діяльності Підприємства.

Отже, очевидним є той факт, що директор КП "Парк Жовтневий" в межах компетенції, самостійно вирішує питання господарської діяльності підприємства та уповноважений укладати договори, в тому числі про співпрацю з громадянами, фізичними особами-підприємцями та іншими підприємствами чи установами.

Судова колегія звертає увагу апелянтів, що оскаржуване рішення має рекомендаційний характер, тобто не встановлює обов`язків до виконавця, в даному випадку зобов`язання щодо укладення угоди про співпрацю, а є лише позицією відповідача з приводу господарської діяльності КП "Жовтневий".

Відтак, вищезазначене рішення жодним чином не порушує права, свободи та законні інтереси позивача, в тому числі і екологічні.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянтів на те, що за наслідками перевірки Державної екологічної інспекції у 2013 та 2017 році, інспекцією виявлено самовільне захоплення земельної ділянки, оскільки зазначені обставини не ставились в основу предмета даного спору виходячи із того, що будь-які порушення, які мали місце до прийняття рішення в частині самовільного захоплення земельної ділянки, юрисдикційно підлягають розгляду за правилами цивільного або ж господарського судочинства.

Суд вважає за необхідне також зазначити і те, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. (статті 55 Конституції України)

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 дав визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес", який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

<...> поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" має один і той же зміст.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

Не поширюють свою дію ці положення й на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних (можливо, позасудових) форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів".

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Такий висновок суду узгоджується з правою позицію Верховного Суду України в подібних правовідносинах (справа № 766/7172/17, постанова від 11.05.2018 року), що відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, суд враховує при виборі і застосуванні до спірних правовідносин.

Отже, внаслідок прийняття оскаржуваного рішення відповідачем, яке має рекомендаційний характер, не породжує обов`язкових наслідків та є не є обов`язковим до виконання - не порушено прав, свобод та законних інтересів позивача, крім того в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про зворотнє.

Надаючи правову оцінку доводам та аргументам позивача з проводу порушення екологічний прав останнього оскаржуваним рішенням, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.91 року N 1264-XII (далі - Закон N 1264-XII), цим Законом регулюються відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні.

Згідно зі статті 1 Закону N 1264-XII завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.

Статтею 9 Закону N 1264-XII встановлено, що кожний громадянин України має право на: безпечне для його життя та здоров`я навколишнє природне середовище; участь в обговоренні та внесення пропозицій до проектів нормативно-правових актів, матеріалів щодо розміщення, будівництва і реконструкції об`єктів, які можуть негативно впливати на стан навколишнього природного середовища, внесення пропозицій до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, юридичних осіб, що беруть участь в прийнятті рішень з цих питань; участь в розробці та здійсненні заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, раціонального і комплексного використання природних ресурсів; здійснення загального і спеціального використання природних ресурсів; об`єднання в громадські природоохоронні формування; вільний доступ до інформації про стан навколишнього природного середовища (екологічна інформація) та вільне отримання, використання, поширення та зберігання такої інформації, за винятком обмежень, встановлених законом; участь у громадських обговореннях з питань впливу планованої діяльності на довкілля; одержання екологічної освіти; подання до суду позовів до державних органів, підприємств, установ, організацій і громадян про відшкодування шкоди, заподіяної їх здоров`ю та майну внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище; оскарження у судовому порядку рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб щодо порушення екологічних прав громадян у порядку, передбаченому законом; участь у процесі здійснення стратегічної екологічної оцінки. Законами України можуть бути визначені й інші екологічні права громадян.

За приписами статті 10 Закону N 1264-XI екологічні права громадян забезпечуються:

а) проведенням широкомасштабних державних заходів щодо підтримання, відновлення і поліпшення стану навколишнього природного середовища;

б) обов`язком центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій здійснювати технічні та інші заходи для запобігання шкідливому впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, виконувати екологічні вимоги при плануванні, розміщенні продуктивних сил, будівництві та експлуатації об`єктів економіки;

в) участю громадських організацій та громадян у діяльності щодо охорони навколишнього природного середовища;

г) здійсненням державного та громадського контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

д) компенсацією в установленому порядку шкоди, заподіяної здоров`ю і майну громадян внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

е) невідворотністю відповідальності за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

Діяльність, що перешкоджає здійсненню права громадян на безпечне навколишнє природне середовище та інших їх екологічних прав, підлягає припиненню в порядку, встановленому цим Законом та іншим законодавством України.

При цьому слід зазначити, що враховуючи рекомендаційних характер спірного рішення, який не породжує обов`язкових наслідків, в контексті встановлених судом обставин, та не наведення позивачем жодних інших обґрунтувань, а також ненадання позивачем жодних інших доказів щодо порушення екологічних прав останнього - суд дійшов висновку, що позивачем на виконання вимог ч. 1 ст. 77 КАС України не доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

На думку суду, будь-які порушення екологічних прав, тощо, мають бути доведені в контексті причинного зв`язку із прийнятим рішенням суб`єктом владних повноважень, і таке порушення має стосуватись діяльності певного суб`єкта, який є учасником таких правовідносин.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування апеляційних скарг, які могли б вказувати зворотне, аніж висновки суду першої інстанції в контексті спірних правовідносин, позивачем та третьою особою не наведено та не надано.

Як зазначалось вище, КП "Парк Жовтневий" є парком пам`яткою садово - паркового мистецтва місцевого значення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" завданням законодавства України про природно-заповідний фонд України є регулювання суспільних відносин щодо організації, охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, відтворення їх природних комплексів, управління у цій галузі.

Статтею 9 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" передбачено, що території та об`єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися: у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; в оздоровчих та інших рекреаційних цілях; в освітньо-виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища.

Згідно вимог статті 38 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" встановлено (окрім іншого), що на території парків-пам`яток садово-паркового мистецтва забезпечується проведення екскурсій та масовий відпочинок населення.

Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених парками-пам`ятками садово-паркового мистецтва, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Аналіз наведених вище положень Закону дає підстави дійти висновку, що території парків - пам`яток садово - паркового мистецтва можуть використовуватись для масового відпочинку населення в оздоровчих, а також в освітньо-виховних та рекреаційних цілях.

Так, оскаржуване рішення прийняте за наслідками розгляду електронної петиції № 111 від 16.05.2019 р., яка набрала 253 голоси та місцевої ініціативи, яка набрала 1275 голосів, ініціатором якої виступали громадські організації.

Тобто, вказане рішення прийняте за наслідками розгляду електронної петиції та місцевої ініціативи стосовно розміщення на території парку "Жовтневий" автодрому для картингу, спортивних та дитячих майданчиків.

Таким чином, посилання позивача щодо порушення судом першої інстанції вимог міжнародних норм Оргурської Конвенції Європейської Економічної Комісії ООН від 23-25 червня 1998 року є необґрунтованими, оскільки органом місцевого самоврядування у повній мірі враховано право громадськості на участь у процесі прийняття рішень, оскільки рішення прийняте за наслідками електронної петиції населення з метою задоволення їх права на масовий відпочинок та в оздоровчих, освітньо-виховних, рекреаційних цілях.

Стосовно посилання позивача на те, що судом першої інстанції не надано оцінки рішенню Господарського суду Чернівецької області у справі № 926/1399/15, то судова колегія вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Як вже зазначалось вище, позивачем в судовому засіданні при розгляді справи в суді першої інстанції не заперечувалось, що остання звернулась до суду як фізична особа (а не як голова наглядової ради), оскільки вважає, що оскаржуваним рішенням порушено ії екологічні права, а дії відповідача щодо прийняття спірного рішення не відповідають вимогам природоохоронного законодавства.

Отже, предметом спору по вказаній справі є саме визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, яке прийняте за результатами розгляду місцевої ініціативи.

Апеляційний суд звертає увагу позивача, що рішення Господарського суду Чернівецької області у справі № 926/1399/15 не стосується предмета спору у зазначеній справі та не має преюдиційного значення при вирішенні вказаного спору.

Водночас, суд звертає увагу на те, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р.). З огляду наведене суд дійшов висновку, що позиція позивача в спірних правовідносинах не узгоджується з положеннями законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, а також є передчасною, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи, відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення.

Оцінюючи позицію апелянтів, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційних скаргах, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, в апеляційних скаргах не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги комунального підприємства "Парк Жовтневий", ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 квітня 2020 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.