Справа № 819/556/13-а
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №819/556/13-a

13 квітня 2020 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою комунального підприємства "Тернопільводоканал" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося комунальне підприємство "Тернопільводоканал" (далі також - позивач, КП "Тернопільводоканал") з адміністративним позовом до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень - рішень № від 24 вересня 2012 року, № від 24 вересня 2012 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі акта №190/22-10/03353845 від 27.08.2012 "Про результати документальної планової виїзної перевірки комунального підприємства "Тернопільводоканал" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2011 по 31.03.2012, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 по 31.03.2012" прийняті безпідставно, з порушенням податкового законодавства, що є підставою для їх скасування.

Позивач стверджує, що під час проведення документальної перевірки КП "Тернопільводоканал" було надано всі необхідні первинні документи, які оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства України, що підтверджують факти виконання робіт по демонтажу частин об`єктів водопровідних мереж, які виконані TOB "Укрбурвод" та УРСП TOB "Паритет ЛТД", а також надання послуг по перевезенню працівників підприємства TOB "Менс-Авто". Податкова накладна за грудень 2011 року, що була виписана ВАТ "Тернопільобленерго" також відповідає усім вимогам чинного податкового законодавства України. Всупереч Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 №984 працівники ДПІ при проведенні перевірки не врахували наданих підприємством документів та пояснень, що призвело до неправильності висновків, відображених в акті перевірки, а також до прийняття помилкових податкових повідомлень-рішень. Крім того зазначає, що відповідач порушив процедуру прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

26 березня 2013 року постановою Тернопільського окружного адміністративного суду позов задоволено, скасовано податкові повідомлення - рішення Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби № від 24 вересня 2012 року, № від 24 вересня 2012 року.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року апеляційну скаргу Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби залишено без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року у справі №819/556/13-а - без змін.

15 серпня 2019 року постановою Верховного суду касаційну скаргу Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області задоволено. Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.03.2013 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2015 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 вказано на те, що суди попередніх інстанцій не витребували та не дослідили первинні документи, якими опосередковувались господарські операції позивача з ПП "АВІВ технології", про що свідчить їх відсутність в матеріалах справи.

Відповідно поза межами дослідження судів першої та апеляційної інстанцій залишилось питання фактичного здійснення позивачем господарських операцій з його контрагентом - ПП "АВІВ технології" з урахуванням відповідних первинних бухгалтерських документів.

Таким чином, судами не надана повна та належна юридична оцінка наявним у справі первинним документам бухгалтерського та податкового обліку з приводу достовірності даних вказаних в них, їх відповідності вимогам чинного податкового законодавства, наявності обов`язкових реквізитів.

Відповідно не з`ясовано в повному обсязі наявність недоліків в оформленні первинних документів, відповідно, у разі їх наявності, не встановлено чи такі недоліки є істотними та такими, що нівелюють правове значення первинного документу та реальність господарської операції.

Дана адміністративна справа надійшла до Тернопільського окружного адміністративного суду 11.11.2019 та згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду судді Мартиць О.І.

Ухвалою суду від 18.11.2019 прийнято до провадження адміністративну справу №819/556/13-а за позовною заявою комунального підприємства "Тернопільводоканал" до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень - рішень. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 18 грудня 2019 року.

18.12.2019 судове засідання в даній адміністративній справі не проводилось, що підтверджується довідкою, складеною секретарем судового засідання.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 призначено судове засідання на 23.01.2020.

23.01.2020 розгляд справи за клопотанням представника відповідача відкладено на 18.02.2020, продовжено процесуальні строки розгляду справи.

18.02.2020 розгляд справи відкладено на 28.02.2020, в подальшому на 02.03.2020.

Головним управлінням ДПС у Тернопільській області 02.03.2020 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду подано відзив на позовну заяву.

Заперечуючи щодо позовних вимог відповідач серед іншого зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Отже, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних; та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку

Зазначає, що з урахуванням встановлених в ході перевірки обставин, а також, наявних у матеріалах справи доказів, варто зробити висновок про не підтвердження реального виконання укладених договорів, оскільки позивачем не надано усі необхідні первинні документи (вказані вище при характері договірних відносин з контрагентами). Також первинні документи складені з порушенням вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що свідчить про правомірність висновків акту перевірки та складених на його підставі оскаржуваних в даній адміністративній справі податкових повідомлень-рішень.

02.03.2020 в судовому засіданні ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання допущено заміну відповідача по справі правонаступником Головним управлінням ДПС у Тернопільській області.

Розгляд справи відкладено для ознайомлення з відзивом до 18.03.2020.

16.03.2020 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду від позивача комунального підприємства "Тернопільводоканал" надійшла відповідь на відзив.

Додатково в обґрунтування позовних вимог зазначено, що всі передбачені законодавством первинні бухгалтерські документи підприємством були складені та долучені до матеріалів справи. При цьому, факт їх неналежного оформлення сам по собі не тягне будь-яких правових наслідків за умови, що в сукупності вони достатні для підтвердження реальності господарської операції. Всі первинні бухгалтерські документи були надані контролюючому органу листом №2349/12 від 03.09.2012.

Щодо відносин з ТОВ "Менс-Авто" зазначено, що відповідно до абз.6 пп. 139.1.1 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності, а саме витрати на фінансування особистих потреб фізичних осіб за винятком виплат, передбачених ст.142 цього Кодексу. В свою чергу згідно з п.142.1 ст.142 Податкового кодексу України до складу витрат платника податку включається будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін відповідно до колективних договорів (угод).

В зв`язку з цим звернено увагу, що витрати на перевезення працівників підприємства передбачені в п.10 розділу VII Колективного договору КП "Тернопільводоканал" на 2010-2011 роки.

Щодо податкового кредиту, врахованого на підставі податкових накладних ВАТ "Тернопільобленерго" №34026/391 та №34027/391 зазначено, що такі податкові накладні складені згідно з формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України №1379 від 01.11.2011, проте з невідомих причин контролюючим органом не були взяті до уваги.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.03.2020 розгляд справи №819/556/13-а за позовною заявою комунального підприємства "Тернопільводоканал" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень - рішень відкладено на 06.04.2020.

06.04.2020 від позивача комунального підприємства "Тернопільводоканал" через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду подано клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Головним управлінням ДПС у Тернопільській області через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду 06.04.2020 подано клопотання про розгляд справи №819/556/13-а в порядку письмового провадження без участі сторони відповідача.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною четвертою статті 229 КАС України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 визначено перейти до розгляду справи №819/556/13-а за позовною заявою комунального підприємства "Тернопільводоканал" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень - рішень в порядку письмового провадження.

З врахуванням наведеного, судовий розгляд даної адміністративної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Тернопільською об`єднаною державною податковою інспекцією Тернопільської області Державної податкової служби проведена документальна планова виїзна перевірка комунального підприємства "Тернопільводоканал" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2011 по 31.03.2012, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 по 31.03.2012.

Результати перевірки викладені в акті №190/22-10/03353845 від 27.08.2012, згідно якого встановлено порушення КП "Тернопільводоканал"' п.п.139.1.1. п.п.139.1.9. п.139.1 ст.139., п.п.14.1.36 п.14.1.ст.14 Податкового кодексу України в результатів чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 213509,00 грн., в тому числі: за ІІ квартал 2011 року на 42250 грн., ІІІ квартал 2011 року на 125382 грн., IV квартал 2011 року на 29085 грн., І квартал 2012 року на 16792 грн.; п.44.1 ст.44, п.198.3., п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.2 ст.201 Податкового кодексу України, КП "Тернопільводоканал" занизило податок на додану вартість на суму 149657 грн.; п.249.6 ст.249 Податкового кодексу України занижено суму екологічного податку, який справляється за розміщення відходів в сумі 19567,50 грн.; п.2.11 гл.2, п.7.41 гл.7 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" затвердженого постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004; п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.176.2. ст.176 розділу IV Податкового кодексу України, а саме несвоєчасна сплата податку на доходи фізичних осіб за період з 01.04.2011 по 31.03.2012, в результаті чого нараховано пені в сумі 35473,82 грн.; п.176.2 ст.176 розділу IV Податкового кодексу України частини 1.1 та 1.2 розділу І наказу ДПА України №1020 від 24.12.2010 "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку".

На підставі акту перевірки Тернопільською об`єднаною державною податковою інспекцією Тернопільської області ДПС винесено податкові повідомлення-рішення №, № від 24 вересня 2012 року.

Комунальне підприємство "Тернопільводоканал" оскаржувало податкові повідомлення-рішення від 24.09.2012 № та № в адміністративному порядку згідно вимог ст.56 Податкового кодексу України шляхом подання скарги 01.10.2012 до ДПС у Тернопільській області.

Рішенням ДПС у Тернопільській області від 07.12.2012 ДПС у Тернопільській області про результати розгляду скарги №15626/10/10-207/315/54 залишено без змін податкові повідомлення-рішення Тернопільської ОДПІ від 24.09.2012 № та №, а скаргу - без задоволення.

17 грудня 2012 року комунальне підприємство "Тернопільводоканал" надіслало до ДПС України повторну скаргу на вищезазначені податкові повідомлення-рішення від 24.09.2012 №, № та на рішення Державної податкової служби у Тернопільській області від 07.12.2012 №15626/10/10-207/315/54 про результати розгляду скарги.

У зв`язку із поданням повторної скарги 09.01.2013 ДПС України було прийнято та направлено до КП "Тернопільводоканал" рішення про продовження строку розгляду повторної скарги (№220/6/10-2115), яким було продовжено строк розгляду скарги до 17.02.2013 (включно). ДПС України прийняло рішення про результати розгляду повторної скарги №2456/6/10-2115 від 18.02.2013 згідно якого ДПС України залишає без змін податкові повідомлення-рішення Тернопільської ОДПІ від 24.09.2012 № та № та рішення ДПС в Тернопільській області, а скаргу - без задоволення .

Не погоджуючись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, послуг.

В розумінні пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп.14.1.27 цього пункту витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п.138.4 цієї статті витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 цього Кодексу не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (роботи, послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Податковий кредит відповідно до п.14.1.181 ст.14 Податкового кодексу України визначається як сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України є дата здійснення першої з наступних подій: а) дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг); б) дата отримання податкової накладної.

Відповідно до п.201.1 ст.201 цього Кодексу податкова накладна має містити: порядковий номер податкової накладної; дату її виписування, назву юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об`єм); повну назву отримувача; ціну продажу без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Відповідно до п.201.6 ст.201 цього Кодексу податкова накладна складається у, момент виникнення податкових зобов`язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Згідно з п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Господарські операції для визначення податкового кредиту для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність таких операцій.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Аналогічна позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України №742/11/13-11 від 02.06.2011.

Разом з тим, якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту та валових витрат.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), де Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Отже, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

З договору перевезення пасажирським транспортом №12-03/2011 від 04.02.2011 слідує, що КП "Тернопільводоканал" мало господарські взаємовідносини з ТзОВ "Менс Авто" по перевезенню автобусом працівників КП "Тернопільводоканал" до віддаленого місця роботи. Дані послуги оформлені актами здачі-приймання робіт (наданих послуг) №ОУ-0000033 від 30.04.2011, №ОУ-0000042 від 31.05.2011, №ОУ-0000052 від 30.06.2011, №ОУ-0000062 від 31.07.2011, №ОУ-0000071 від 31.08.2011, №ОУ-0000080 від 26.09.2011, №МА-0000010 від 31.10.2011, №МА-0000011 від 30.11.2011, №МА-0000019 від 31.12.2011, №МА-0000002 від 31.01.2012, №МА-0000006 від 29.02.2012, №МА-0000011 від 29.03.2012 на загальну суму 64 625,00 грн.

Згідно договору підряду №62 від 04.08.2011, укладеного між КП "Тернопільводоканал" та ТОВ "Укрбурвод" були господарські взаємовідносини по демонтажу третьої гілки фізично зношеної труби водопроводу водозабору с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, виведений з експлуатації 2001 року, фактичне виконання якого оформлено довідкою про вартість виконаних підрядних робіт та актами приймання виконаних будівельних робіт, податковими накладними.

Договором підряду №49 від 23.06.2011 підтверджуються господарські взаємовідносини позивача з УРСП ТОВ "Паритет ЛТД" по виконанню робіт з демонтажу частини об`єктів водопровідних мереж із зношених труб колишнього водозабору "Смиківці" до м. Тернополя. Факт виконання договору підтверджений податковою накладною від 29.07.2011 №5.

З матеріалів справи слідує, що демонтовані труби водопровідних мереж були продані КП "Тернопільводоканал" ТзОВ "Укрбурвод" та УРСП ТОВ "Паритет ЛТД", що підтверджується укладеними господарськими договорами, фактичною проплатою коштів, податковими накладними.

З матеріалів справи також слідує, що КП "Тернопільводоканал" включило до складу податкового кредиту за грудень 2011 року суми ПДВ у розмірі 86532,97 грн. на підставі податкових накладних, виданих ВАТ "Тернопільобленерго" Тернопільський сільський РЕМ №34027/391 від 28.12.2011 та №34026/391 від 29.12.2011, на виконання постачання електроенергії.

Додатково суд зазначає, згідно листа комунального підприємства "Тернопільводоканал" №2349/12 від 03.09.2012 направленого Тернопільській ОДПІ на запит за №16081/22-10 від 15.08.2012 позивачем надано копії документів щодо господарських операцій, проведених з суб`єктами господарювання за період з 01.04.2011 по 31.03.2012 відповідно до наступного переліку:

ПП "Авів технології" () - договір №002/1210 ВП від 03.12.2010 з додатками №1-3, угода про внесення змін та доповнень у договір №002/1210 ВП №1 від 03.12.2010, акти здачі - приймання виконаних робіт №2 від 27.05.12, акти здачі - приймання виконаних робіт №3 від 01.08.12, банківські виписки, платіжні доручення, що свідчать про проведення розрахунків з даним контрагентом, податкові накладні за вищевказаний період, накопичувальна відомість за рахунком №631 з квітня 2011 року по березень 2012 року;

ПП "Менс-Авто" () - договір перевезення пасажирським транспортом №12-03/2011 від 04.02.2011, додаток №1 від 04.02.2011 до договору №12-03/2011, доповнення №2 від 02.01.2012 до договору №12-03/2011, акти здачі - приймання виконаних робіт (наданих послуг) за період з 01.04.2011 по 31.03.2012, банківські виписки, що свідчать про проведення розрахунків з даним контрагентом, накопичувальна відомість за рахунком №631 з квітня 2011 року по березень 2012 року, податкові накладні за вищевказаний період;

ТОВ "Том-ІнвестБуд" () - договір купівлі - продажу №04-11 від 18.04.2011, договір купівлі - продажу №29-11 від 28.09.2011, договір №61-11 від 06.10.2011 та зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва, договір №62-11 від 06.10.2011 та зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва, договір №65-11 від 07.12.2011, ліцензія серія АВ №489664 з додатком, акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2) від 30.11.2011, акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2) від 29.12.2011, видаткові накладні на одержання ТМЦ за період з 01.04.2011 по 31.03.2012, банківські виписки, що свідчать про проведення розрахунків з даним контрагентом, лист №3304/11 від 29.12.2011 про зарахування коштів, накопичувальні відомості за рахунками №631 та №371 з квітня 2011 року по березень 2012 року, податкові накладні за вищевказаний період;

ТОВ "Укрбудвод" () - договір підряду №63 від 04.08.2011, договір підряду №72 від 19.09.2011, договір купівлі - продажу металобрухту №63 від 04.08.2011, договір купівлі - продажу металобрухту №73 від 19.09.2011, акт задачі - приймання робіт №ОУ-1 від 05.08.2011, акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2) №108 від 05.08.2011 з додатками, акт здачі - приймання робіт №ОУ-2 від 28.10.2011, акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2) б/н від 28.10.2011 з додатками, відомості про кількість та масу ТМЦ та накладні на відпуск брухту, банківські виписки, що свідчать про проведення розрахунків з даним контрагентом, накопичувальні відомості за рахунками №631 та №361 з квітня 2011 року по березень 2012 року, податкові накладні за вищевказаний період;

УР СП ТзОВ "Паритет ЛТД" () - договір підряду №49 від 23.06.2011, договір купівлі - продажу металобрухту №50 від 23.06.2011, акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2) №710 від 29.07.2011 з додатками, акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2) №810 від 23.08.2011 з додатками, відомості про кількість та масу ТМЦ та накладні на відпуск брухту, банківські виписки, що свідчать про проведення розрахунків з даним контрагентом, накопичувальні відомості за рахунками №631, №371, №361 та №681 з квітня 2011 року по березень 2012 року, податкові накладні за вищевказаний період;

ТОВ "Авакс-Проф" () - договір про надання послуг №31/03 від 12.03.2012, акти здачі - приймання робіт (наданих послуг) №ОУ-22 від 13.03.2012, подорожні листки вантажного автомобіля та будівельної машини від 13.03.2012, банківська виписка, що свідчать про проведення розрахунків з даним контрагентом, накопичувальна відомість за рахунком №631, з квітня 2011 року по березень 2012 року, податкова накладна №3 від 13.03.2012.

Крім того в матеріалах справи містяться акти про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду №1 від 27.10.2016 та №1 від 24.04.2015 в тому числі і первинні бухгалтерські документи з додатками до них, що фіксують факт виконання господарських операцій і є підставою для бухгалтерських і податкових записів.

Також суд звертає увагу, що колективний договір між адміністрацією та профспілковим комітетом КП "Тернопільводоканал" на 2010-2012 роки зареєстровано в управління праці та соціальної політики Тернопільської міської ради за реєстраційним номером 39 від 19.05.2010.

Пунктом 10 розділу VII Колективного договору КП "Тернопільводоканал" на 2010-2011 роки передбачено можливість, забезпечувати проїзд працівників служб підприємства (найбільш віддалених від центру міста) до місця роботи транспортом підприємства.

Відповідно до абз.6 пп.139.1.1 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності, а саме витрати на фінансування особистих потреб фізичних осіб за винятком виплат, передбачених ст.142 цього Кодексу.

В свою чергу згідно з п.142.1 ст.142 Податкового кодексу України до складу витрат платника податку включається будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін відповідно до колективних договорів (угод).

Таким чином, суд зазначає, що витрати на перевезення працівників підприємства передбачені в пункті 10 розділу VII Колективного договору КП "Тернопільводоканал" на 2010-2011 роки.

Крім того, суд погоджується з твердженням позивача нарахування податкового кредиту на підставі податкових накладних ВАТ "Тернопільобленерго" №34026/391 та №34027/391, які були складені згідно з формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України №1379 від 01.11.2011, однак не враховані контролюючим органом.

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, суд з урахуванням вищенаведеного в сукупності прийшов до висновку про безпідставність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та, як наслідок, наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень як протиправних.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" суд визначив, що "... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних податкових повідомлень- рішень.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Водночас, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Таким чином, оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 2294,00 грн. згідно платіжного доручення №6359 від 04.03.2013.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов комунального підприємства "Тернопільводоканал" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити повністю.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби № від 24 вересня 2012 року, № від 24 вересня 2012 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь комунального підприємства "Тернопільводоканал" судовий збір у розмірі 2294,00 грн. (дві тисячі двісті дев`яносто чотири грн. 00 коп.) сплачений згідно платіжного доручення №6359 від 04.03.2013.

Реквізити учасників справи:

позивач - комунальне підприємство "Тернопільводоканал" (місцезнаходження: вул. Танцорова, 7, м. Тернопіль, 46008, )

відповідач - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 квітня 2020 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.