Справа № 640/6335/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року м. Київ № 640/6335/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправними та скасування розпоряджень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

установив:

11.04.2019 ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (Києво-Святошинська РДА) про:

- визнання протиправним та скасування розпорядження голови Києво-Святошинської РДА від 04.03.2019 №7ос «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- визнання протиправним та скасування розпорядження виконувача обов`язків голови Києво-Святошинської РДА від 11.03.2019 №12ос «Про внесення змін до розпорядженням голови Києво-Святошинської РДА від 04.03.2019 №7ос «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновлення на роботі у Відділі молоді та спорту Києво-Святошинської РДА з дати звільнення на посаді завідувача (керівника);

- стягнення з Києво-Святошинської РДА середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що в ході реорганізації сектору молоді та спорту Києво-Святошинської РДА, їй, завідувачу сектору (керівнику юридичної особи), не запропонували новостворювану рівнозначну посаду начальника відділу, в той час як запропонували посаду головного спеціаліста. При цьому, позивач зазначає, що фактично відбулось перейменування структурного підрозділу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2019 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження. Вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у заявах по суті справи.

Києво-Святошинською РДА представництво в судових засіданнях не забезпечено, але на виконання вимог ухвал Окружного адміністративного суду міста Києва надано витребовувані документи, заяви по суті та клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Так, у відзиві на позовну заяву зазначено, що розпорядженням голови Києво-Святошинської РДА від 22.04.2019 №19ос, оскаржувані позивачем розпорядження скасовано, а ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків на посаді завідувача сектору молоді та спорту райдержадміністрації з 25.04.2019. При цьому, у зв`язку із скасуванням оскаржуваних розпоряджень відпала правова підстава для виплати позивачу вихідної допомоги при звільненні, яку вона фактично отримала у сумі 11635,60 грн. Києво-Святошинською РДА висловлено прохання врахувати цю обставину, зважаючи на правову позицію Верховного Суду України від 01.02.2017 у справі №6-2711цс16, а також прийняти до уваги те, що орган державної влади у позасудовому порядку не може встановлювати фактів вимушеного прогулу, відповідних нарахувань та розрахунків, а враховуючи, що трудові відносини між ОСОБА_1 та роботодавцем Києво-Святошинською РДА не припинялися відповідно до норм формального та матеріального права, то відсутні правові підстави для визнання протиправними та скасування розпоряджень та поновлення на роботі, що є обов`язковим для застосування такого наслідку, як виплата заробітку за час вимушеного прогулу.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та потреби заслухати свідка чи експерта, суд за клопотаннями учасників справи, на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Зокрема, дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 01.03.2013 займала посаду завідувача сектору молоді та спорту управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації. В подальшому, а саме 01.04.2015 ОСОБА_1 переведено з займаної посади на посаду завідувача сектору молоді та спорту райдержадміністрації за її згодою, в зв`язку з упорядкуванням структури райдержадміністрації.

Згідно з розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 04.03.2019 №7ос позивача, завідувача сектору молоді та спорту райдержадміністрації, з 04.03.2019 звільнено з займаної посади, у зв`язку з її відмовою від переведення на запропоновану посаду; відділом фінансово-господарського забезпечення райдержадміністрації проведено з ОСОБА_1 повний розрахунок з врахуванням того, що нею невикористана відпустка: 13 календарних днів щорічної основної відпустки за період роботи з 10.08.2017 по 09.08.2018, 17 календарних днів щорічної основної відпустки за період роботи з 10.08.2018 по 04.03.2019, 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки за стаж державної служби за 2019 рік, 10 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки, як одинокій матері, яка виховує дитину без батька, за 2019 рік - загальною тривалістю 55 календарних днів; відповідно до частини четвертої статті 87 Закону України «Про державну службу» виплачено ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі середньої місячної заробітної плати.

В дане розпорядження внесено зміни розпорядженням від 11.03.2019 №12ос, а саме пункт 1 розпорядження від 04.03.2019 №7ос викладено у такій редакції: « 1. Звільнити 11.03.2019 ОСОБА_1 , завідувача сектору молоді та спорту райдержадміністрації, з займаної посади у зв`язку з її відмовою від переведення на запропоновану посаду».

Як підставу для видання розпорядження від 04.03.2019 №7ос зазначено розпорядження Києво-Святошинської РДА від 02.01.2019 №1ос «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 25.05.2018 №24ос «Про затвердження структури та граничної чисельності апарату, управлінь, відділів та інших структурних підрозділів Києво-Святошинської РДА», попередження завідувача сектору молоді та спорту Києво-Святошинської РДА ОСОБА_1 від 03.01.2019 (а.с. 88), заява ОСОБА_1 від 28.02.2019 про її відмову від переведення на запропоновану посаду.

Так, розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 02.01.2019 №1ос:

- реорганізовано сектор молоді та спорту Києво-Святошинської РДА у відділ молоді та спорту Києво-Святошинської РДА;

- з 04.03.2019 внесено зміни до розпорядження голови Києво-Святошинської РДА від 25.05.2018 №24 ос «Про затвердження структури та граничної чисельності апарату, управлінь, відділів та інших структурних підрозділів Києво-Святошинської РДА», змінивши у підрозділі II. «Управління, відділи та інші структурні підрозділи РДА» Структури та граничної чисельності апарату, управлінь, відділів та інших структурних підрозділів Києво-Святошинської РДА станом на 01.06.2018: виключено пункт 2.13 підрозділ «Сектор молоді та спорту» в кількості 2 штатних одиниць (підпункт 2.2 пункту 2 розпорядження); з 04.03.2019 включити пункт 2.13 підрозділ «Відділ молоді та спорту» в кількості 3 штатних одиниць;

- у секторі молоді та спорту райдержадміністрації з 04.03.2019 вивести посади завідувач сектору (1) та головний спеціаліст (1);

- у відділі молоді та спорту райдержадміністрації з 04.03.2019 ввести посади начальника відділу (1) та головного спеціаліста (2).

Розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 28.02.2019 №141 «Про зміну найменування структурного підрозділу - юридичної особи Києво-Святошинської РДА - сектору молоді та спорту Києво-Святошинської РДА»:

змінено найменування структурного підрозділу - юридичної особи - сектору молоді та спорту Києво-Святошинської РДА () на відділ молоді та спорту Києво-Святошинської РДА;

затверджено Положення про відділ молоді та спорту Києво-Святошинської РДА, що додається; .

установлено, що відділ молоді та спорту Києво-Святошинської РДА є правонаступником структурного підрозділу - юридичної особи Києво-Святошинської РДА - сектору молоді та спорту Києво-Святошинської РДА ().

Києво-Святошинська РДА розглянула звернення ОСОБА_1 від 04.03.2019, на яке відповідь надано листом від 25.03.2019 (а.с. 51-53), у якому зазначено, що позивача звільнено у зв`язку з реорганізацією сектору молоді та спорту відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України та пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Окрім того, позивач 15.03.2019 звернулася до Національного агентства України з питань державної служби щодо дотримання законодавства про державну службу в Києво-Святошинській РДА.

Листом №1611/20-19 від 19.03.2019 їй повідомлено, що згідно із пунктами 1, 4 Положення про міжрегіональні управління Національного агентства України з питань державної служби в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби від 21.05.2015 №98, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.05.2015 за №600/27045, її звернення надсилається для розгляду в межах повноважень.

Відповідь від Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях надано позивачу листом №228/ТО04041-19 від 16.04.2019 (а.с. 128-134).

З відповіді зокрема вбачається, що за результатами вивчення означеної скарги та доданих до неї документів, а також нормативно-правових, розпорядчих, інших документів, що стосуються предмету перевірки отриманих від посадових осіб Києво-Свягошинської РДА робочою групою Міжрегіонального управління встановлено, що сектор молоді та спорту Києво-Святошинської РДА (самостійний структурний підрозділ із статусом юридичної особи публічного права) реорганізується у відділ молоді та спорту Києво-Святошинської РДА (самостійний структурний підрозділ із статусом юридичної особи публічного права). Як наслідок, посада завідувача сектору молоді та спорту скорочується, натомість вводиться рівнозначна/рівноцінна посада начальника відділу молоді та спорту. Таким чином, під час виведення однієї посади державної служби та введення іншої посади державної служби відбуваються зміни в організації виробництва або, іншими словами, скорочення штату. Згідно з роз`ясненням Міністерства юстиції України від 25.01.2011 «Про гарантії працівників у разі ліквідації або реорганізації підприємства, установи, організації» скорочення чисельності та скорочення штату - це різні поняття. Так, скорочення чисельності передбачає звільнення працівників, натомість скорочення штату - зменшення кількості або ліквідацію певних посад, спеціальностей, професій тощо. При цьому одночасно можуть вводитися інші посади, спеціальності, професії тощо, в результаті чого кількість працівників може і не зменшуватися, а в окремих випадках навіть збільшуватися. У разі скорочення чисельності або штату державних службовців, змін в організації виробництва і праці внаслідок зміни структури та штатного розпису особі має бути запропонована рівноцінна/рівнозначна посада, яка відповідає його кваліфікації, а у разі її відсутності - інша посада державної служби, яка відповідає його кваліфікації.

Також зазначено, що прирівняння посад державної служби проводиться Кабінетом Міністрів України під час затвердження схеми посадових окладів на посадах державної служби за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері трудових відносин, погодженим із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування га реалізує державну політику у сфері державної служби. Відповідно до переліку посад державної служби, що прирівнюється до відповідних груп оплати праці, затвердженої постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15 (зі змінами), керівники самостійних структурних підрозділів апарату місцевих державних адміністрацій, самостійних структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій прирівняні до 4 групи оплати праці. Отже, посада завідувача сектору молоді та спорту Києво-Святошинської РДА та посада начальника відділу молоді та спорту Києво-Святошинської РДА є рівноцінними/рівнозначними посадами, оскільки означені посади відносяться до однієї групи оплати праці (4 група оплати праці) з однаковою юрисдикцією державного органу.

Далі у листі міститься посилання на частину п`яту статті 22 Закону України «Про державну службу», якою визначено, що у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, здійснюється без обов`язкового проведення конкурсу. Таким чином, ОСОБА_1 повинно було бути запропоновано посаду начальника відділу молоді та спорту Києво-Святошинської РДА, і лише, в разі відсутності такої посади їй могла пропонуватись посада головного спеціаліста відділу молоді та спорту Києво-Святошинської РДА.

Зрештою у листі підсумовано, що ОСОБА_1 , державного службовця, звільнено з займаної посади із порушенням вимог статті 87 Закону України «Про державну службу». Враховуючи вищезазначене, рішення про звільнення ОСОБА_1 прийняте розпорядженнями голови Києво-Святошинської РДА від 04.03.2019 №7ос «Про звільнення ОСОБА_1 » та від 11.03.2019 №12ос «Про внесення змін до розпорядження від 04.03.2019 №7ос», не відповідають вимогам статті 87 Закону України «Про державну службу» та підлягають скасуванню.

Також у листі зазначено, що до Києво-Святошинської РДА буде направлено обов`язкову для виконання вимогу, щодо скасування означених розпоряджень.

Так, згідно вимоги Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях від 15.04.2019 №06, розпорядження голови районної державної адміністрації від 17.04.2019 №18ос «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 04.03.2019 №8ос «Про затвердження структури, граничної чисельності апарату, управлінь, відділів та інших структурних підрозділів Києво-Святошинської РДА» та відповідно до пункту 14 частини третьої статті 13 Закону України «Про державну службу», Києво-Святошинською РДА видано розпорядження від 22.04.2019 №19ос, яким визначено наступне:

- оскаржувані в рамках даної справи розпорядження скасовано;

- ОСОБА_1 приступити до виконання обов`язків на посаді завідувача сектору молоді та спорту райдержадміністрації з 25.04.2019;

- завідувачу сектору молоді та спорту райдержадміністрації Вихованець О.О. подати державному реєстратору документи, необхідні для проведення державної реєстрації змін у відомостях про керівника юридичної особи - «Сектор молоді та спорту Києво-Святошинської РДА» (код ЄДРПОУ - 41868405) у терміни, визначені чинним законодавством України;

- попередити ОСОБА_1 про необхідність повернення вихідної допомоги у розмірі згідно з розпорядженням голови адміністрації від 04.03.2019 №7ос «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Як вбачається з розпорядження голови районної державної адміністрації від 17.04.2019 №18ос «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 04.03.2019 №8ос «Про затвердження структури, граничної чисельності апарату, управлінь, відділів та інших структурних підрозділів Києво-Святошинської РДА», відділ молоді та спорту Києво-Святошинської РДА реорганізовано у сектор молоді та спорту Києво-Святошинської РДА (пункт 1); у відділі молоді та спорту райдержадміністрації з 22.03.2019 вивести посади начальника відділу (1) та головного спеціаліста (2) (підпункт 3.1 пункту 3); у секторі молоді та спорту райдержадміністрації з 22.04.2019 ввести посади завідувача сектору (1) та головного спеціаліста (1).

Відповідно до статті 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», пункту 7 Положення про Національне агентство України з питань державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №500 та пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.01.2015 №30 «Питання оптимізації діяльності територіальних органів Національного агентства з питань державної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», наказом Національного агентства України з питань державної служби від 21.05.2015 №98 затверджено Положення про міжрегіональні управління Національного агентства України з питань державної служби в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до пункту 1 Положення, Міжрегіональні управління Національного агентства України з питань державної служби в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) підпорядковуються Національному агентству України з питань державної служби (далі - НАДС) та є його територіальними органами. Згідно пункту 2 цього ж Положення, управління у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції, законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Національного агентства України з питань державної служби, дорученнями керівництва Національного агентства України з питань державної служби, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідних обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування та цим Положенням.

Серед основних завдань Управлінь:

- здійснення контролю за додержанням визначених законодавством про державну службу умов реалізації громадянами права на державну службу на відповідній території (підпункт 4 пункту 4);

- проведення в межах повноважень, визначених законом, в установленому порядку перевірок стану дотримання вимог Закону України «Про державну службу» та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби в державних органах (підпункт 5 пункту 4);

- розгляд в установленому порядку скарг державних службовців категорій «Б» та «В» щодо прийняття, проходження та припинення державної служби відповідно до Закону України «Про державну службу (підпункт 7 пункту 4);

- направлення в установленому порядку державним органам, юрисдикція яких поширюється на територію однієї або кількох областей, міст Києва або Севастополя, одного або кількох районів, міст обласного значення, та їх посадовим особам вимог про скасування рішень державних органів та їх посадових осіб з питань державної служби, які суперечать законодавству в частині реалізації громадянами права на державну службу, про усунення порушень прав державного службовця або про скасування результатів конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорій «Б» і «В» (підпункт 8 пункту 4).

Водночас, в силу пункту 8 Положення, вимоги Управлінь щодо скасування рішень державних органів та їх посадових осіб з питань державної служби, які суперечать законодавству в частині реалізації громадянами права на державну службу; щодо усунення порушень прав державного службовця або перешкод у реалізації таких прав; щодо скасування результатів конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорій «Б» і «В» обов`язкові для виконання державними органами та їх посадовими особами у встановлений у цих вимогах строк.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржувані розпорядження скасовані безпосередньо відповідачем у справі на підставі вимоги Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях від 15.04.2019 №06. При цьому, позивача у справі поновлено на роботі з 25.04.2019 (після звернення позивача до суду).

Враховуючи наведені обставини, суд зазначає, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині скасування розпоряджень голови Києво-Святошинської РДА від 04.03.2019 №7ос «Про звільнення ОСОБА_1 » та виконувача обов`язків голови Києво-Святошинської РДА від 11.03.2019 №12ос «Про внесення змін до розпорядженням голови Києво-Святошинської РДА від 04.03.2019 №7ос «Про звільнення ОСОБА_1 » і поновлення позивача на роботі у Відділі молоді та спорту Києво-Святошинської РДА з дати звільнення на посаді завідувача (керівника), - відсутні.

Водночас, суд погоджується із наявністю підстав для визнання вказаних розпоряджень протиправними за наведених вище підстав, а також незважаючи на заперечення відповідача у справі, вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з Києво-Святошинської РДА середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі, виходячи з наступного.

Так, відповідач звертає увагу на те, що відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу орган, який розглядає трудовий спір приймає одночасно з винесенням рішення про поновлення на роботі, в той час, як в даному випадку, підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних розпоряджень та поновлення позивача на роботі відсутні, внаслідок позасудового порядку врегулювання.

Однак, суд критично оцінює наведені обґрунтування з огляду на наступне.

Відповідно до статті 232 Кодексу законів про працю України, трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу розглядаються безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах. Спірні правовідносини, що є предметом розгляду в рамках даної справи не відносяться до винятків наведених у зазначених статтях.

Відтак, даний спір підлягає безпосередньому розгляду в суді, і вимога Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях від 15.04.2019 №06 не є результатом розгляду трудового спору про поновлення на роботі. Така вимога є рішенням суб`єкта владних повноважень, прийнятого в рамках реалізації контролю за додержанням визначених законодавством про державну службу умов реалізації громадянами права на державну службу. При цьому, до компетенції Національного агентства України з питань державної служби та його міжрегіональних управлінь не належить прийняття рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Водночас, вимоги міжрегіональних управлінь Національного агентства України з питань державної служби є обов`язковими до виконання, внаслідок чого, відповідач у справі своїм розпорядженням усунув допущені вимоги.

В контексті наведеного не є обґрунтованими і посилання відповідача на неможливість, за даних обставин, встановлювати факти вимушеного прогулу, а також те, що трудові відносини між ОСОБА_1 та роботодавцем Києво-Святошинською РДА не припинялися відповідно до норм формального та матеріального права.

Навпаки, трудові відносини було припинено 11.03.2019, а через певний проміжок часу поновлено, а саме з 25.04.2019. Відповідно вимушений прогул складає 32 робочих дні.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, що визначено частиною першою статті 6 КАС України.

Так, суд вважає, що в даному випадку, Кодексом законів про працю України чітко передбачено прийняття безпосередньо судом рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідне право не може обмежуватись тим, що роботодавець виконав обов`язкове до виконання рішення органу, уповноваженого контролювати додержання визначених законодавством умов реалізації громадянами права на державну службу і скасував протиправно прийняті рішення, як такі, оцінку яким надано компетентним органом.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку №100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

В пункті 6 постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 №13 Пленум Верховного Суду України зазначив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Кількість днів вимушеного прогулу до дня, коли позивач приступила до виконання обов`язків після скасування відповідачем оскаржуваних наказів (з 12.03.2019 по 24.04.2019 включно), середній заробіток за 1 день, відповідно до довідки Києво-Святошинської РДА від 29.11.2019 №07/6-69 (16 фактично відпрацьованих днів у січні-лютому 2019 року) становить 567,59 грн. Таким чином, сума середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу становить 18162,88 грн (567,59 грн х 32 робочі дні) та підлягає до стягнення, із відповідним відрахуванням загальнообов`язкових платежів.

Приймаючи рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд критично оцінює посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду України від 01.02.2017 у справі №6-2711цс16 виходячи з наступного.

Як вбачається з відповідного судового рішення, предметом спору в рамках даної справи є стягнення одноразової грошової допомоги за заявою Державного підприємства обслуговування повітряного руху до фізичної особи. Відповідно до обставин справи, підприємство вважало, що одноразова грошова допомога виплачена особі при звільненні, згідно статті 1212 Цивільного кодексу України підлягає поверненню внаслідок того, що наказ про звільнення визнано незаконним та поновлено його на посаді, яку він займав до звільнення. При цьому, відповідачу у справі було сплачено середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Дані справи не є аналогічними, оскільки виплата вихідної допомоги при звільненні та виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу є різними за своєю суттю виплатами. В рамках даної справи, та обставина, що позивачу при звільненні виплачено вихідну допомогу, жодним чином не обмежує права позивача на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Дані виплати є різними правовими наслідками різних юридично значимих дій, одна з яких звільнення з роботи за ініціативою власника внаслідок скорочення чисельності або штату працівників, а інша фактично поновлення на роботі внаслідок безпідставного звільнення.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Враховуючи, що вимоги ОСОБА_1 в частині є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, в той час, коли Києво-Святошинською РДА належним чином наведені позивачем посилання в частині не спростовано, суд доходить висновку про необхідність захисту прав позивача в судовому порядку та задоволення позову частково. Тобто, шляхом стягнення з Києво-Святошинської РДА на користь позивача у справі середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі, а саме 18162,88 гривен (вісімнадцять тисяч сто шістдесят дві гривні 88 копійок), із відповідним відрахуванням загальнообов`язкових платежів.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини п`ятої статті 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Доказів понесення сторонами витрат суду не надано.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує в тому числі чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

В силу положень пунктів 2, 3 частини першої статті 371 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

При цьому, суд виходить з розрахунку норми тривалості робочого часу за один місяць - 21 робочий день, в тому числі враховуючи додаток до листа Міністерства соціальної політики України від 08.08.2018 №78/0/206-18.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправними та скасування розпоряджень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - задовольнити частково.

Визнати протиправним розпорядження голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 04.03.2019 №7ос «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Визнати протиправним розпорядження виконувача обов`язків голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 11.03.2019 №12ос «Про внесення змін до розпорядженням голови Києво-Святошинської РДА від 04.03.2019 №7ос «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Стягнути з Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення (з 11.03.2019) до дня поновлення на роботі (до 25.04.2019) в сумі 18162,88 гривен (вісімнадцять тисяч сто шістдесят дві гривні 88 копійок), із відповідним відрахуванням загальнообов`язкових платежів.

У межах суми стягнення за один місяць, а саме, стягнення з Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 11919,39 гривень (одинадцять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять гривень 39 копійок) рішення допустити до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області (місцезнаходження юридичної особи: 03115, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 126; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 23570148).

Суддя О.М. Чудак