Справа № 240/11109/19
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Житомир справа № 240/11109/19

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UА 101000/2019/200244/2 від 01.08.2019;

- зобов`язати Житомирську митницю ДФС України повернути йому повну суму гарантій, внесених відповідно до митної декларації № UA 101070/2019/044568.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з метою здійснення митного оформлення автомобіля марки - Skoda, модель - Octavia, номер кузова - НОМЕР_1 , декларантом позивача 11 липня 2019 року подано митну декларацію, в якій митна вартість визначена у розмірі 6300 Євро. Однак, Житомирською митницею ДФС відмовлено у митному оформленні транспортного засобу рішенням UA 101070/2019/00612, оскільки декларантом заявлена митна вартість товару не підтверджена документально, на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість. Рішенням №UА 101000/2019/200244/2 від 01.08.2019 про коригування митної вартості товару визначено митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 8750 Євро. Позивач стверджує, що рішення про коригування митної вартості є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, враховуючи таке: подані документи не дають підстав для сумніву щодо повноти та обґрунтованості числових значень митної вартості товару; на підтвердження митної вартості автомобіля позивачем надано рахунок/угоду купівлі-продажу автомобіля № 19026 від 04.07.2019 в якій вартість визначена 6300 Євро; посилання митного органу на те, що номерний знак транспортного засобу, поданого до митного оформлення - MZ215А, а номерний знак транспортного засобу в оголошенні про продаж авто - НОМЕР_8 різняться, є необгрунтованим, оскільки в день продажу автомобіль був знятий з обліку в Німеччині та компетентним органом виданий інший номерний знак; статистична вартість автомобіля, зазначена в графі 46 митної декларації країни відправлення в сумі 6400 Євро не є доказом фактичної вартості товару; витрати на транспортування автомобіля підтверджені довідкою від 11.07.2019. Також зазначає, що митна вартість автомобіля, визначена відповідачем, не відповідає дійсності, оскільки не враховано пошкодження автомобіля.

Ухвалою судді в адміністративній справі відкрито загальне позовне провадження.

13.02.2020 в судовому засіданні, суд, ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, перейшов в письмове провадження.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Заперечуючи проти пред`явлених позовних вимог відповідач вказує, що за наданим рахунком/угодою купівлі-продажу № 19026 від 04.07.2019 набуто право власності на товар (транспортний засіб). Відповідно до відомостей, що містяться у зазначеному документі за оцінюваний товар необхідно сплатити суму у 6300 Євро упродовж 15 днів. Як слідує із змісту рахунку/угоди купівлі-продажу № 19026 від 04.07.2019 банківським переказом належить до оплати 200 Євро, оплата готівкою - 6100 Євро. Таким чином на момент митного оформлення рахунок повинен бути оплачений покупцем. Позивачем не надано документу про оплату оцінюваного товару. Відповідно до довідки про транспортні витрати від 11.07.2019 витрати по доставці автомобіля з Німеччини до кордону України становлять 50 Євро. При цьому у довідці не зазначено номер кузова (vin-код) транспортного засобу, інші характеристики, які б свідчили про те, що зазначеним документом підтверджується вартість транспортування саме оцінюваного товару. Додатково, надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення № MRN19DE49EO від 04.07.2019 містить різні відомості щодо вартості транспортного засобу: графа 22-6300 Євро; графа 46-6400 Євро; друга сторінка - 6400 Євро, тоді як заявлена митна вартість визначена декларантом на рівні 6350 Євро. Додатково наданий скріншот офіційного оголошення щодо продажу оцінюваного транспортного засобу з мережі інтернет не може бути використаний як документ, що підтверджує заявлену митну вартість, оскільки: не містить інформації про відкрите джерело в мережі Інтернет, з якого надана така інформація, що позбавляє орган доходів і зборів перевірити надані відомості; вартість транспортного засобу зазначена на рівні 6400 Євро, тоді як фактурна вартість оцінюваного товару становить 6300 Євро (митна вартість 6350 Євро); номер транспортного засобу, поданого до митного оформлення згідно із відомостями, що містяться у актах огляду - НОМЕР_7, номер транспортного засобу у оголошенні -НОМЕР_8. Зазначені обставини свідчать про те, що дані відомості не стосуються оцінюваного транспортного засобу. Додатково наданий на вимогу органу доходів і зборів чек на оплату 6300 Євро, що прикріплений до митної декларації під кодом 0380 № 19026 від 04.07.2019 не є таким, адже за кодом 0380 до митної декларації прикріплено рахунок/угоду купівлі-продажу № 19026 від 04.07.2019. Додатково наданий ордер № 71505 від 02.07.2019 не може бути використаний як документ, що підтверджує митну вартість, оскільки не містить інформації ким складено даний документ, відсутній підпис та печатка особи, що склала документ, крім того, зазначений документ надано у вигляді скріншота з екрана мобільного телефону. Таким чином, відповідачем обгрунтовано визначена митна вартість автомобіля за резервним методом із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст.64 Митного кодексу України, яка грунтується на раніше визнаній (визначеній) органами доходів та зборів митних вартостях схожих автомобілів МД від 04.07.2019 №UA209190/2019/46646 - автомобіль марки SKODA, модель - OCTAVIА , об`єм циліндрів двигуна - 1593 куб.см, потужність двигуна - 77kw - 8750 Євро; МД від 19.06.2019 № UA209190/2019/44159 - автомобіль марки SKODA, модель - OCTAVIA, об`єм циліндрів двигуна- 1968 куб.см, потужність двигуна :110kw - 8750 Євро; МД від 22.05.2019 № UА209190/2019/39338 - автомобіль марки SKODA, модель - OCTAVIA, об`єм циліндрів двигуна - 1598куб.см, потужність двигуна 77kw - 8750 Євро, з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року і становить 8750 Євро/шт.

У судових засіданнях 23.01.2020 та 13.02.2020 позивач позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на мотиви, викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 , Німеччина, автомобіль марки Skoda, модель - Octavia, номер кузова - НОМЕР_1 , дата першої реєстрації 30.03.2016, вартістю 6300 Євро, що підтверджується рахунком/угодою купівлі-продажу № 19026 від 04.07.2019.

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом подано до Житомирської митниці ДФС митну декларацію №UA101070/2019/040204 від 11.07.2019, у якій визначено вартість транспортного засобу за основним методом - за ціною договору (код МВВ 1) в сумі 6300 Євро.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості транспортного засобу та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: рахунок/угоду купівлі-продажу № 19026 від 04.07.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 04.07.2019 № НОМЕР_5; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA205010/2019/120449 від 07.07.2019; додатковий аркуш до акту, в якому зазначено про пошкодження автомобіля; документ, що підтверджує вартість перевезення від 11.07.2019; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.008.81646-19 від 08.07.2019; паспорт громадянина України НОМЕР_3 від 01.10.2016; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин кордону України від 19.09.2017 № НОМЕР_6. Також позивачем на вимогу митного органу додатково подано: копію митної декларації країни відправлення № MRN19DE49EO від 04.07.2019; скріншот офіційного оголошення щодо продажу оцінюваного транспортного засобу з мережі інтернет; ордер № 71505 від 02.07.2019 про придбання ОСОБА_3 автомобіля за ціною 5800 Євро.

01.08.2020 Житомирською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА 101000/2019/200244/2, яким збільшено митну вартість ввезеного автомобіля до 8500 Євро.

У графі 33 вказаного рішення зазначено наступне.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України відомості про визначення митної вартості, що надаються декларантом, повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною п`ятою ст.54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів І зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Документи подані для митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а саме:

- за наданим рахунком/угодою купівлі-продажу № 19026 від 04.07.2019 набуто право власності на товар (транспортний засіб). Відповідно до відомостей, що містяться у зазначеному документі за оцінюваний товар необхідно сплатити суму у 6300 євро упродовж 15 днів. Як слідує із змісту рахунку/угоди купівлі-продажу № 19026 від 04.07.2019 банківським переказом належить до оплати 200 євро, оплата готівкою - 6100 євро. Таким чином на момент митного оформлення рахунок повинен бути оплачений покупцем;

- не надано документу про оплату оцінюваного товару;

- відповідно до довідки про транспортні витрати від 11.07.2019 витрати по доставці автомобіля з Німеччини до кордону України становлять 50 євро. При цьому у довідці не зазначено номер кузова (vin-код) транспортного засобу інші характеристики, які б свідчили про те, що зазначеним документом підтверджується вартість транспортування саме оцінюваного товару. Органом доходів і зборів враховані відомості про те, що витрати палива оцінюваного транспортного засобу становлять 3,5-3,9 л на 100 кілометрів. Разом з тим, не знаходять свого документального підтвердження твердження декларанта про те, що авто було продано йому в якості бонуса з повним баком пального. Дані відомості відсутні у товаросупровідних документах, орган доходів і зборів позбавлений можливості їх перевірити;

- додатково наданий ордер № 71505 від 02.07.2019 не може бути використаний як документ, що підтверджує митну вартість оскільки не містить інформації ким складено даний документ, відсутній підпис та печатка особи, що склала документ, крім того зазначений документ надано у вигляді скріншота з екрана мобільного телефону, документ подано не в повному обсязі;

- додатково надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення № MRN19DE49EO від 04.07.2019 містить різні відомості щодо вартості транспортного засобу: графа 22-6300 євро; графа 46-6400; друга сторінка - 6400, тоді як заявлена митна вартість визначена декларантом на рівні 6350 євро;

- додатково наданий скріншот, на думку декларанта офіційного оголошення, щодо продажу оцінюваного транспортного засобу з мережі інтернет не може бути використаний як документ, що підтверджує заявлену митну вартість оскільки: не містить інформації про відкрите джерело в мережі Інтернет з якого надана така інформація, що позбавляє орган доходів і зборів перевірити надані відомості; вартість транспортного засобу зазначена на рівні 6400 євро, тоді як фактурна вартість оцінюваного товару становить 6300 євро (митна вартість 6350 євро); номер транспортного засобу, поданого до митного оформлення згідно із відомостями, що містяться у актах огляду - НОМЕР_7, номер транспортного засобу у оголошенні -НОМЕР_8. Зазначені обставини свідчать про те, що дані відомості не стосуються оцінюваного транспортного засобу;

- додатково наданий на вимогу органу доходів і зборів чек на оплату 6300 євро, що прикріплений до митної декларації під кодом 0380 № 19026 від 04.07.2019 не є таким, адже за кодом 0380 до митної декларації прикріплено рахунок/угоду купівлі-продажу № 19026 від 04.07.2019.

Декларантом не подано:

1) договору (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається;

2) рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією.

Проведено процедуру консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості товару відповідно до вимог ст.59 Митного Кодексу України.

Методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст.64 Митного кодексу України, яка грунтується на раніше визнаній (визначеній) органами доходів та зборів митних вартостях автомобілів за МД від 04.07.2019 №UA209190/2019/46646 - автомобіль марки SKODA, модель - OCTAVIА, об`єм циліндрів двигуна - 1593куб.см, потужність двигуна - 77kw - 8750 євро; за МД від 19.06.2019 № UA209190/2019/44159 - автомобіль марки SKODA, модель - OCTAVIA, об`єм циліндрів двигуна- 1968 куб.см, потужність двигуна :110kw - 8750 євро; за МД від 22.05.2019 № UА209190/2019/39338 - автомобіль марки SKODA, модель - OCTAVIA, об`єм циліндрів двигуна - 1598куб.см, потужність двигуна 77kw - 8750 євро, з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року і становить 8750 Євро/шт.

У зв`язку з прийняттям вказаного рішення, відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 101070/2019/00612, в якій вказано, що митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом митна вартість товару не підтверджена документально, на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, чим порушено вимоги ст.52, ст.53 Митного кодексу України.

Позивач, вважаючи коригування відповідачем митної вартості автомобіля протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

У відповідності до частини 1 статті 246 Митного Кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - МК України), метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Питання митної вартості товарів та методи її визначення врегульовані розділом ІІІ МК України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною другою статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як свідчать матеріали справи, декларант (позивач) при здійсненні митного оформлення товару надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Зокрема, для обґрунтування вартісного значення складових митної вартості товару в розмірі 6300 Євро, надав рахунок/угоду купівлі-продажу № 19026 від 04.07.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 04.07.2019 № НОМЕР_5; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA205010/2019/120449 від 07/07.2019; додатковий аркуш до акту, в якому зазначено про пошкодження автомобіля; документ, що підтверджує вартість перевезення від 11.07.2019; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.008.81646-19 від 08.07.2019; паспорт громадянина України НОМЕР_3 від 01.10.2016; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин кордону України від 19.09.2017 № НОМЕР_6.

За змістом частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 5 статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З наведеного випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Суд не заперечує право органу доходів і зборів перевіряти достовірність або точність будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Жодних доказів щодо наявності у поданих декларантом документах певних розбіжностей щодо числових значень складових митної вартості товару (автомобіля) чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, ознак підробки, відповідачем не надано.

Зміст вказаних документів підтверджував заявлену митну вартість ввізного товару. Також, оплату автомобіля в сумі 200 Євро підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 . Решту суми 6100 Євро позивач оплатив готівкою безпосередньо ОСОБА_3 .

Таким чином, декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару.

Посилання Житомирської митниці ДФС на те, що у позивачем заявлено митну вартість автомобіля 6300 Євро, проте у копії експортної декларації країни відправлення визначено суму 6400 Євро (графа 22 - 6300 Євро, графа 46 - 6400 Євро) суд вважає необґрунтованими, з підстав наведених нижче.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа" від 30.05.2012 № 651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 р. за № 1372/21684 (далі по тексту - Наказ № 651), фактурна вартість - ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

Як встановлено судом, в графі 46 експортної митної декларації від 04.07.2019 вказана "статистична" вартість автомобіля для країни-експортера в розмірі 6400 Євро, а загальна фактурна вартість (митна вартість) товару зазначена в графі 22 та становить 6300 Євро.

Однак, відповідач безпідставно порівнює поняття фактичні витрати з поняттям статистична вартість.

Статистичною вартістю є вартість, приписувана товарам відповідно до правил, встановлених в країні статистичного обліку.

Конвенція про визначення вартості товарів для митних цілей, більш відома як Брюссельське визначення вартості, набула чинності 28 липня 1953 року. Брюссельське визначення являє собою "умовне" поняття вартості, яке передбачає існування єдиного теоретичного стандарту вартості, а саме нормальної ціни, за яку товари продавалися б на відкритому ринку при конкретних умовах.

Згідно п.1 ст.4 Регламенту Комісії (ЄС) № 113/2010 від 9 лютого 2010 року, статистична вартість ґрунтується на вартості товарів на момент та в місці перетину товарами держави-члена призначення у випадку імпорту та держави-члена фактичного експорту у випадку експорту.

Статистична вартість має розраховуватися на основі вартості товарів, та, якщо необхідно, скориговуватися на транспортні та страхові витрати.

Пунктом 2 ст. 4 Регламенту Комісії (ЄС) № 113/2010 від 9 лютого 2010 року встановлено, що з огляду на принципи оцінки, визначені в договорі про застосування Статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (угода про митну вартість СОТ), вартість товарів, що експортуються або імпортуються, буде:

а) у випадку продажу або придбання, ціною, фактично сплаченою або такою, що підлягає сплаті, за імпортовані або експортовані товари, за виключенням умовної або фіктивної вартості.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що фактичною митною вартістю автомобіля є сума 6300 Євро.

Отже, на переконання суду, декларант надавав митниці достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом.

Посилання митного органу на те, що у довідці про витрати на транспортування транспортного засобу не зазначено номер кузова (vin-код) транспортного засобу та інші характеристики, які б свідчили про те, що зазначеним документом підтверджується вартість транспортування саме оцінюваного товару є необґрунтованим, оскільки в наданих документах до митного оформлення транспортного засобу міститься інформація про характеристики розмитнюваного автомобіля, що в сукупності дає підстави вважати, що така довідка стосується саме автомобіля Skoda, модель - Octavia, номер кузова - НОМЕР_1 . Крім того, будь-яких особливих вимог до форми такої довідки законодавчо не встановлено.

За таких обставин, позивачем було надано документи, які в своїй сукупності підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, зокрема рахунок/договір купівлі-продажу від 04.07.2019 № 19026, а тому Житомирською митницею ДФС неправомірно було застосовано ч.3 ст.53 МК України.

Крім того, як вбачається з акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA205010/2019/120449 від 07.07.2019 та додаткового аркушу до акту, до митного оформлення було подано легковий автомобіль як такий, що вже був у використанні, має пошкодження: сколи, подряпини по кузову, пошкоджено передній і задній бампери.

Однак, жодних відомостей про врахування вищевказаних пошкоджень під час коригування митної вартості автомобіля відповідачем суду надано не було.

Необхідно зауважити, що за основу для коригування митної вартості придбаного позивачем автомобіля за резервним методом митним органом взято визначену митну вартість товарів, оформлених згідно з митними деклараціями від 04.07.2019 №UA209190/2019/46646, від 19.06.2019 № UA209190/2019/44159, від 22.05.2019 № UА209190/2019/39338.

З приводу вказаного, слід звернути увагу на наступне.

Згідно ч.2 ст.55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, у графі 33 такого рішення зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

невірно проведений розрахунок митної вартості;

невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу;

надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Однак спірне рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товарів, ціна яких взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом (резервним).

Відповідач не надав до суду належних доказів, що вартість транспортного засобу марки Skoda, модель - Octavia, 2016 року виготовлення за митними деклараціями від 04.07.2019 №UA209190/2019/46646, від 19.06.2019 № UA209190/2019/44159, від 22.05.2019 № UА209190/2019/39338, які взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак, пошкоджень розмитнюваного товару. Відповідач не здійснив повне порівняння характеристик товарів, що вплинуло на обґрунтованість взяття ним до уваги даних авто з іншими технічними характеристиками та, відповідно, його вартості.

Вказане дає підстави вважати таке рішення необґрунтованим та немотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України та п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31 липня 2018 р. у справі № 809/719/17 та підлягає обов`язковому врахуванню судом при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин в даній справі.

Як визначено частиною шостою статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Враховуючи те, що під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, суд вважає, що подані позивачем документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни та підтверджують можливість визначення митної вартості за обраним позивачем методом.

Відтак, рішення Житомирської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА 101000/2019/200244/2 від 01.08.2019 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Житомирської митниці ДФС повернути повну суму гарантій, внесених відповідно до декларації №UA101070/2019/044568, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 301 Митного кодексу України передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

За приписами пунктів 1,3 Розділу 3 Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643, повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення.

У заяві зазначаються:

1) сума коштів до повернення за видами митних, інших платежів та пені;

2) причини виникнення такої суми коштів;

3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

4) напрям(и) перерахування суми коштів:

а) на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів;

б) для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

в) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава:

на депозитний рахунок 3734;

на депозитний рахунок 3734 іншої митниці ДФС;

на банківський рахунок 2603 (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

г) для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету;

5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів.

До заяви додаються:

документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені;

виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо повернення сум відповідних митних платежів;

документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

За таких обставин, позивач має право на відшкодування вказаних коштів після набрання судовим рішенням законної сили та подання відповідної заяви. Відтак, дані вимоги є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Згідно зі ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 згаданого Кодексу).

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінє докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд також ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Беручи до уваги наведене та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що рішення Житомирської митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів № UА 101000/2019/200244/2 від 01.08.2019 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Житомирської митниці ДФС (вул. Перемоги, 25, Житомир,10003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці ДФС про коригування митної вартості UА 101000/2019/200244/2 від 01.08.2019.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова