Справа № 540/2443/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2443/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білозерського районного відділу Управління ДМС України в Херсонській області про визнання дій (відмови) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Білозерського районного відділу Управління ДМС у Херсонській області (далі - відповідач, УДМС) у видачі ОСОБА_1 та його дітям паспортів громадянина України для виїзду за кордон у відповідності до Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, яке затверджено Постановою ВРУ №2503-ХІІ від 26 червня 1992 року, у виді зшитої нитками обрізної книжечки без контактного електронного носія;

- зобов`язати Білозерський районний відділ Управління ДМС у Херсонській області оформити та видати ОСОБА_1 та його дітям - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 паспорти громадянина України для виїзду за кордон у відповідності до Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, яке затверджено Постановою ВРУ №2503-ХІІ від 26.06.1992 року у виді зшитої нитками обрізної книжечки без контактного електронного носія.

31.10.2019 року постановою Верховного Суду вказану справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 22.11.2019 року справу прийнято до провадження та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.12.2019 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.03.2019 року в адміністративній справі № 826/10775/18.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020 року ухвала про зупинення провадження у справі від 19.12.2019 року скасована, справа направлена для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 31.03.2020 року провадження в справі поновлено та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Обґрунтовуючи свою правову позицію ОСОБА_1 зазначає, що УДМС 27.02.2019 року відмовило у видачі не біометричних закордонних паспортів у відповідності до Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, яке затверджено Постановою ВРУ №2503-ХІІ у виді зшитої нитками обрізної книжечки на нього та його дітей. На думку позивача така відмова є протиправною, оскільки збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу позивача та його дітей без їх згоди є втручанням держави в особисте та сімейне життя. Обґрунтовуючи заявлену правову позицію, ОСОБА_1 посилається на норми Конституції України та міжнародне право.

13.05.2019 року відповідачем надано до суду відзив на позов, в якому він зазначає про невизнання вимог ОСОБА_1 з наступних підстав. Так, УДМС зазначає, що позивач вже має дійсний до 04.04.2024 року паспорт громадянина України для виїзду за кордон підстав для обміну якого немає. Також звертає увагу, що чинним законодавством України визначено, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон має безконтактний електронний носій. Додатково зазначає, що дружина позивача та його син документовані паспортами громадянина України у вигляді ID -картки з безконтактним електронним носієм, які було оформлено з використанням засобів Реєстру та присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі та паспортом громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм відповідно. Підсумовуючи викладене, відповідач вважає, що ним не порушено жодних прав або охоронюваних законом інтересів.

Судом встановлено наступне.

21.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до УДМС з заявою за вхідним № 14/148, у якій просив видати йому та його дітям: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не біометричні закордонні паспорта у відповідності до Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, яке затверджено Постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ у виді зшитої нитками обрізної книжечки.

Листом від 27.02.2019 року за № 14/319 УДМС повідомило позивача про те, що правовідносини, щодо отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон регулюються Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 року за №5492-VІ, та постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення" від 07.05.2014 року за № 152.

Відтак, виконання бажання ОСОБА_1 щодо отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон відбувається (реалізовується) виключно до вимог Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" та постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення" від 07.05.2014 року за № 152.

Не погодившись з отриманою відповіддю, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначені Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (надалі - Закон №5492-VI).

Відповідно до абзаців першого, третього частини першої статті 4 Закону №5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України» від 14 липня 2016 року №1474-VIII внесено зміни до Закону №5492-VI, які набрали чинності з 01 жовтня 2016 року.

Введення паспортів нового зразку був однією з вимог Європейського Союзу до України на шляху до надання безвізового режиму. Головна перевага нового документу - це надвисокий рівень захисту від фальсифікацій та підробок. На відміну від паспортів старого зразка, до нього вбудовано безконтактний електронний носій з біометричними даними особи, які включають відцифрований підпис особи, відцифрований образ обличчя особи, відцифровані відбитки пальців рук (пункт 2 частини першої статті 3 Закону №5492-VI).

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №5492-VI визначено, що термін «безконтактний електронний носій» вживається у значенні, як імплантована у бланк документа безконтактна інтегральна схема для внесення персональних даних, параметрів, у тому числі біометричних, що дає змогу здійснювати комплекс заходів, пов`язаних з верифікацією особи, та може використовуватися як засіб електронного цифрового підпису у випадках, передбачених законом.

За приписами частини першої статті 13 Закону №5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, серед яких є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Нормами частин першої, другої, п`ятої статті 15 Закону №5492-VI встановлені вимоги до бланків документів та їх форми, а саме: бланки документів, які містять безконтактний електронний носій, виготовляються відповідно до вимог державних (національних) та міжнародних стандартів та з урахуванням рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (ICAO) і повинні мати ступінь захисту, що унеможливлює їх підроблення. Бланки документів, які не містять безконтактного електронного носія, виготовляються відповідно до вимог державних (національних) та міжнародних стандартів і повинні мати ступінь захисту, що унеможливлює їх підроблення.

Бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Бланки документів, в які імплантовано безконтактний електронний носій для внесення персональних даних, біометричних даних, параметрів та іншої інформації про особу, повинні бути виконані багатокомпонентним захисним друком, містити символ електронного документа, інформацію про підприємство, на якому виготовлено бланк документа, зображення малого Державного Герба України.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 22 Закону №5492-VI паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон виготовляється у формі книжечки, правий форзац якої містить безконтактний електронний носій, та складається з м`якої обкладинки, 32 сторінок та сторінки даних.

Кожен громадянин України має право на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 22 Закону №5492-VI).

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон оформляється особам, які не досягли шістнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягни шістнадцятирічного віку, - на 10 років. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон виготовляється у формі книжечки, правий форзац якої містить безконтактний електронний носій, та складається з м`якої обкладинки, 32 сторінок та сторінки даних. До паспорта громадянина України для виїзду за кордон вноситься така інформація: 1) назва держави; 2) назва документа; 3) тип документа; 4) код держави; 5) номер документа; 6) ім`я особи; 7) громадянство; 8) дата народження; 9) унікальний номер запису в Реєстрі; 10) стать; 11) місце народження; 12) дата видачі документа; 13) уповноважений суб`єкт, що видав документ (код); 14) дата закінчення строку дії документа; 15) відцифрований образ обличчя особи; 16) відцифрований підпис особи; 17) дані про перебування на консульському обліку (за бажанням особи або її представника, представника закладу, який виконує функції опікуна чи піклувальника над особою).

На виконання вимог Закону, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 07 травня 2014 року №152 (у редакції зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 року №1001) «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (далі - Порядок 152), якою затверджені зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2 та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Частиною четвертою цієї постанови визначено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 20 грудня 2016 року припиняється; паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 20 грудня 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано.

З наведеного вбачається, що з 20 грудня 2016 року органи та підрозділи Державної міграційної служби здійснюють прийом документів для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон лише з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено вказаною постановою.

Відповідно до пункту 24 Порядку № 152 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35 і 52 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, закордонна дипломатична установа, уповноважений суб`єкт інформують заявника про відмову в прийнятті документів із повідомленням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді.

Відповідно до пункту 12 частини першої, частин третьої, сьомої статті 7 Закону України №5492-VI до Реєстру вноситься, визначена частиною 1 цієї статті, інформація про особу, а саме: відцифровані відбитки пальців рук особи (у разі оформлення, зокрема паспорта громадянина України для виїзду за кордон). Інформація в Реєстрі зберігається для визначених цим Законом цілей. Порядок отримання, вилучення з Реєстру та знищення відцифрованих відбитків пальців рук встановлює Кабінет Міністрів України. Відцифровані відбитки пальців рук особи після внесення до безконтактного електронного носія та видачі документа особі вилучаються з Реєстру та знищуються. Шаблони відцифрованих відбитків пальців рук особи використовуються лише для цілей ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну передбачених цим Законом документів. Передача шаблонів відцифрованих відбитків пальців рук особи забороняється. Повноваження щодо отримання відцифрованих відбитків пальців рук та забезпечення їх захисту відповідно до законодавства покладається на уповноважених суб`єктів, передбачених пунктами 1, 2, 4-7 частини першої статті 2 цього Закону. Відцифровані відбитки пальців рук особи отримуються після досягнення нею дванадцятирічного віку.

При скасуванні судових рішень першої та апеляційної інстанції Верховний Суд в постанові від 31.10.2019 року в справі №540/497/19 зазначив, що:

- судами попередніх інстанцій не встановлено чи можливо вважати подану позивачем заяву в своїх інтересах та в інтересах дітей підставою для оформлення та видачі їм паспортів громадянина України для виїзду за кордон в розумінні положень Порядку № 152. Зокрема, суди не з`ясували питання щодо відповідності заяви формі, встановленій чинним законодавством, не встановлено чи подано до вказаної заяви весь необхідний перелік документів;

- судами не надано оцінки щодо правосуб`єктності особи, яка подала заяву, з огляду на те, що нормами Закону України № 5492-VI подання документів для оформлення і отримання документів, що посвідчують особу та встановлюють громадянство України, здійснюється громадянами України, які досягли шістнадцятирічного віку, на підставі їхньої особистої заяви. Аналогічні правила закріплені пунктом 7 Порядку;

- суди не надали оцінку оскаржуваної позивачем відповіді на предмет того чи є вона рішенням суб`єкта владних повноважень по суті вирішення питання, чи є рішенням про відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або ж є лише листом-відповіддю на його заяву та містить посилання на діюче законодавство України, яке передбачає оформлення і видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон у формі книжечки, «права частина форзацу» якої містить безконтактний електронний носій;

- суди не звернули увагу, що позивач подав відповідачу спірну заяву в своїх інтересах та в інтересах трьох своїх неповнолітніх дітей в той час як його син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її подання вже досяг 16-річного віку.

Усуваючи встановленні помилки, суд враховує наступне.

Відповідно до п.4 Порядку №152 (тут і надалі в редакції чинній на момент подання заяви), паспорт для виїзду за кордон оформляється особам, які не досягли 16-річного віку, на чотири роки, а особам, які досягли 16-річного віку, - на десять років.

Згідно з пп.1,пп.2 п.7 Порядку №152 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються:

1) особі, яка досягла 16-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто;

2) особі, яка не досягла 16-річного віку… - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів) … .

Як передбачає п.9 Порядку №152 за оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта для виїзду за кордон справляється адміністративний збір, а за проведення таких дій за кордоном - консульський збір у порядку та розмірах, визначених законодавством.

Паспорт для виїзду за кордон видається:

1) не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня оформлення заяви-анкети для його отримання;

2) не пізніше ніж через сім робочих днів з дня оформлення заяви-анкети для його термінового отримання… (пп.1, пп.2 п.8 Порядку №152).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заява ОСОБА_1 на видачу йому та його дітям паспортів громадянина України для виїзду за кордон вчинена в довільній формі та без сплати адміністративного збору.

Кожна дитина, яка не досягла 16-річного віку оформлює паспорт для виїзду за кордон на підставі заяви-анкети одного з батьків.

Кожна особа, яка досягла 16-річного віку, а це сам позивач та його син ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 ) для оформлення паспорта для виїзду за кордон подає особисто відповідну заяву-анкету.

Суд встановив, що жодної заяви-анкети стосовно себе та двох дітей, які не досягли 16-річного віку заявником не подавалось.

За кожний паспорт для виїзду за кордон, за кожною заявою-анкетою справляється адміністративний збір.

В разі подання на адресу відповідача належним чином оформлених заяв-анкет, за умови сплати адміністративного збору, не пізніше ніж через 20 робочих днів заявникам видається паспорт для виїзду за кордон.

Втім, в даному випадку позивачем та ОСОБА_5 заяви-анкети на адресу відповідача не подавались, адміністративний збір не сплачувався, а тому з боку відповідача відсутні правові підстави для розгляду поданих заяв та видачі паспортів для виїзду за кордон.

Відповідно до п.35 Порядку №152, заявник для оформлення паспорта для виїзду за кордон в Україні подає такі документи:

1) паспорт громадянина України (для особи, яка досягла 14-річного віку та проживає в Україні);

2) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави, - у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон особі, яка не досягла 14-річного віку. Якщо батьки або один із батьків такої особи на момент її народження були іноземцями або особами без громадянства, також подається довідка про реєстрацію особи громадянином України (у разі оформлення вперше паспорта для виїзду за кордон із застосуванням засобів Реєстру);

3) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, - у разі подання документів законним представником, крім випадків, коли законним представником є один із батьків;

4) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки "Згідно з оригіналом" та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати;

5) у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон особі, яка не досягла 12-річного віку, або особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я та яка потребує термінового лікування за кордоном, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, - може бути подано одну кольорову фотокартку розміром 10 ґ 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування. Фотокартка повинна відповідати вимогам Міжнародної організації цивільної авіації (IKAO) Doc 9303.

Згідно з пп.2 п.24 Порядку №152, у разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, закордонна дипломатична установа, уповноважений суб`єкт інформують заявника про відмову в прийнятті документів із повідомленням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді.

Заявник має право повторно звернутися до територіального органу / територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в прийнятті документів.

За приписами п.82 Порядку №152 територіальний орган / територіальний підрозділ ДМС, закордонна дипломатична установа має право відмовити заявнику в оформленні або видачі паспорта для виїзду за кордон, якщо:

1) особа не є громадянином України;

2) стосовно видачі паспорта для виїзду за кордон звернулася особа, яка не досягла 16-річного віку, або її законні представники / уповноважена особа, які не мають документального підтвердження повноважень на отримання паспорта для виїзду за кордон;

3) особа вже отримала два паспорти для виїзду за кордон, які є дійсними на день звернення (крім випадків, передбачених пунктом 22 цього Порядку);

4) заявник подав не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта для виїзду за кордон;

5) дані, отримані з відомчих інформаційних систем, баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують інформацію, надану заявником.

Суд дослідив лист відповідача №14/319 від 27.02.2019 року та встановив, що в ньому відповідач відмовив у оформленні заявнику та його дитині паспортів громадян України для виїзду за кордон за приписами Постанови ВРУ №2503-ХІІ від 26.06.1992 року.

У рішенні про відмову в оформленні або видачі паспорта для виїзду за кордон, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, зазначаються підстави відмови (п.83 Порядку №152).

Тобто, в разі відмови в оформленні паспорта для виїзду за кордон на підставі Порядку №152 приймається рішення про відмову.

Такого рішення відповідач не приймав, оскільки позивач не подавав на його адресу необхідних документів.

Таким чином, подання заяви невстановленої форми без сплати адміністративного збору не дають підстав заявнику для отримання рішення відповідача, передбаченого п.83 Порядку №152.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Однак, порушення вимог Закону діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Суд повинен пересвідчитись у належності особи яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Суд не встановив, що права та інтереси позивача порушено спірним листом відповідача, оскільки ним не порушуються права заявника та його дітей, які не досягли 16-річного віку, на оформлення паспорта для виїзду за кордон. Інших прав та інтересів позивача в спірних правовідносинах судом не встановлено.

Керуючись ст. 242-246 КАС України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Білозерського районного відділу Управління ДМС України в Херсонській області про визнання дій протиправними - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 102070000