Справа № 601/387/20
Суддя: Коротич І. А.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №601/387/20
Провадження № 2-а/601/10/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання: Римар Л.І.,

представника позивача адвоката Сідорова В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Грушицький В.О. звернувся в суд з позовом, в якому просить суд скасувати постанову серії БАА № 758818 від 16 лютого 2020 року про адміністративне правопорушення, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Сідоров В.М. позовні вимоги підтримав повністю та суду пояснив, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 10 статті 121 КУпАП - позивачу призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. В постанові по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 758818 від 16 лютого 2020 року зазначено, що позивач 16 лютого 2020 року о 11 годині 25 хвилин в місті Кременець по вулиці 107-ї Кременецької дивізії, керував транспортним засобом «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_1 в салоні якого перебувала малолітня дитина без автокрісла, яким порушив пункт 21.11 ПДР України.

Представник позивача не згідний із вказаною постановою, оскільки позивач будь-яких правопорушень не вчиняв та 16 лютого 2020 року по вулиці 107-ї Кременецької дивізії не рухався, не пересувався та не керував по ній будь-яким транспортним засобом. 16 лютого 2020 року ОСОБА_1 рухався по вулиці Симона Петлюри з суворим дотриманням ПДР. Його безпідставно зупинили працівники поліції, які запропонували йому показати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На дане твердження позивач відповів, що відповідно до законодавства України є лише два випадки, коли працівники поліції мають право перевіряти поліс, а саме: при складанні протоколу щодо порушень ПДР та при оформленні ДТП. Оскільки даних підстав не існувало, працівник поліції перевірив у позивача водійське посвідчення та запропонував винести відносно нього постанову за те, що він керував транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки, з чим позивач не погодився, оскільки даного правопорушення не вчиняв.

Після чого, працівник поліції віддалився до службового автомобіля та без дотримання процедури та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 10 статті 121 КУпАП.

Крім того, поліцейський виносячи дану постанову без будь-яких доказів стверджував про знаходження в салоні автомобіля малолітньої дитини, що не відповідає ні обставинам справи, ні диспозиції статті 121 КУпАП та ПДР України.

Представник позивача просить суд скасувати постанову серії БАА № 758818 від 16 лютого 2020 року про адміністративне правопорушення, а провадження по справі закрити.

Представник відповідача Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду відзив, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, з підстав викладених у відзиві. Просить в позові позивача відмовити.

ОСОБА_2 , будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка, суду пояснив, що він є інспектором СРПП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області. 16 лютого 2020 року він зупинив автомобіль «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , оскільки даний автомобіль був на іноземній реєстрації. Коли він побачив, що в салоні автомобіля перебувала малолітня дитина без авто крісла, то склав постанову серії БАА № 758818, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді 510 гривень штрафу за частиною 10 статті 121 КУпАП. Інших доказів вчинення ОСОБА_1 даного порушення не було.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

У постанові по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 758818 від 16 лютого 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 16 лютого 2020 року о 11 годині 25 хвилин в місті Кременець по вулиці 107-ї Кременецької дивізії, керував транспортним засобом «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_1 в салоні якого перебувала малолітня дитина без автокрісла, яким порушив пункт 21.11 ПДР України. Йому призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статтей 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до частини другої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до частини третьої статті 283 Кодексу України про адміністративні постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція) розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством встановлені певні вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, в такій постанові має бути чітко зазначено обставини вчиненого особою адміністративного правопорушення, тобто, за вчинення яких саме протиправних (винних умисних або необережних) дій чи бездіяльності на особу накладено адміністративне стягнення; дата, час та місце їх вчинення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із цих доказів, які передбачені статтею 251 КУпАП, у винесеній постанові є відсутніми.

Відповідно до пункту 21.11 ПДР України, заборонено перевозити дітей, зріст яких менше 145 см. або тих, що не досягли 12-річного віку,- у транспортних засобах, обладнаних ременями безпеки, без використання спеціальних засобів, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу; на передньому сидінні легкового автомобіля - без використання зазначених спеціальних засобів; на задньому сидінні мотоцикла та мопеда.

Судом встановлено, що в пункті 21.11 ПДР України ніякої згадки про автокрісло немає, мова йде про спеціальні засобі, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки. Крім того, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що в салоні автомобіля позивача знаходилася малолітня дитина, яка не досягла 12-річного віку.

За таких обставин суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на Грушицького В.О . суб`єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача та не надало йому можливості організувати свій захист, в постанові не наведено на підставі яких доказів позивача визнано винним у вчиненні даного порушення.

Покази свідка ОСОБА_2 суд вважає недостатніми доказами для встановлення наявності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною 10 статті 121 КУпАП.

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій Грушицький В.О. допустив вказане правопорушення, а відповідно до статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а тому постанова про адміністративне правопорушення серії БАА № 758818 від 16 лютого 2020 року є незаконною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 72, 77, 118-119,122, 243-244,246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Постанову серії БАА № 758818 від 16 лютого 2020 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді 510 гривень штрафу за частиною 10 статті 121 КУпАП, - скасувати.

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за частиною 10 статті 121 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до пункту 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне Управління Національної поліції в Тернопільській області, юридична адреса: місто Тернопіль, вулиця Валова, 11, Тернопільська область.

Головуючий: І. А. Коротич