Справа № 240/1466/20
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року м. Житомир справа № 240/1466/20

категорія 102010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Попова О. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру оформлене листом від 12.02.2020 року за № Х-336/0-0.21 -940/6-20 про відмову в розгляді звернення ОСОБА_1 від 22.01.2020 року;

- визнати бездіяльність Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 22.01.2020 року;

- зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру розглянути звернення ОСОБА_1 від 22.01.2020 року в установленому законом порядку.

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру із заявою про порушення при наданні довідки, занесенні відомостей до ІКК, проведення службового розслідування щодо вказаного порушення, негайного виправлення помилки. Позивач вказує, що звернення було надане у звичайному вигляді та підписаному електронним ключем у форматі р7s. На думку позивача, рішення відповідача прийняте з порушенням норм ст.40 Конституції України, ст.1,15,19 Закону України "Про звернення громадян".

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

08.04.2020 року Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру подано до суду відзив на позов, в якому зазначено, що лист відповідача від 12.02.2020 року № Х-336/0-0.21-940/6-20 "Про розгляд звернення" не містить відмови в розгляді звернення позивача від 22.01.2020, як вважає ОСОБА_1 , а навпаки свідчить про результати його розгляду. На звернення ОСОБА_1 від 22.01.2020 Держгеокадастром надано обґрунтовану відповідь з посиланням на норми чинного земельного законодавства. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

09.04.2020 року від ОСОБА_1 на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив. Позивач просить вимоги відзиву відхилити та визнати належно обгрунтованими та задовольнити вимоги позовної заяви.

У відповідності до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з заявою від 22.01.2020 року до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про порушення при наданні довідки, занесенні відомостей до ІКК, проведення службового розслідування щодо вказаного порушення, негайного виправлення помилки. В якій просив:

1. Провести службове розслідування щодо посадових осіб, якими до ІКК щодо земельної ділянки вказаної у викопіюванні з ПКК (додаток 1.2), яка примикає до земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0411, в внесено відомості «Зона: 06», «Квартал: 001» - комунальна власність, внесені відомості не підтверджені відповідним проектом землеустрою.

2. Зобов`язати відповідних посадових осіб внести достовірні відомості до ІКК щодо вказаної земельної ділянки.

3. Провести службове розслідування щодо посадових осіб, якими до викопіювання від 14.04.2015 № 34-612-0.2-1699/2-15 (додаток 1.1 до заяви), внесені відомості що земельна ділянка на яку претендує заявник знаходиться в межах с. Мамрин, не підтверджені відповідним проектом землеустрою.

4. Зобов`язати відповідних посадових осіб внести достовірні відомості до викопіювання від 14.04.2015 № 34-612-0.2-1699/2-15 (додаток 1.1 до заяви).

5. Розглянути питання щодо дисциплінарної відповідальності посадових осіб винних в допущених порушеннях.

До заяви було долучено копію запиту про надання інформації від 07.10.2019 року, з викопіюванням від 14.04.2015 № 34-612-0.2-1699/2-15 (додаток 1.1), викопіюванням з ПКК та витяг з ПКК (додаток 1.2), витягом з Проекту меж населеного пункту с. Мамрин (додаток 1.3), наглядною ілюстрацією невідповідності меж населеного пункту с. Мамрин вказаних у викопіюванні (додаток 1.1), тим що вказані в Проекті (додаток 1.3) якою являється вирізана частина з копії Проекту на якій визначені межі населеного пункту с. Мамрин, вказана в проекті, накладена на викопіювання надане відповідачем (додаток 1.3) - в додатку 1.4.; Лист ДГК про перенаправлення запиту; Відповідь на запит.

Листом від 12.02.2020 року №Х-336/0-0.21-940/6-20 Державна служба України з питань геодезії, картографії повідомила ОСОБА_1 , що за інформацією Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі - Головне управління) станом на сьогодні відомості про межі села Мамрин Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області до Державного земельного кадастру у порядку, визначеному статтею 32 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон), не внесені. Разом з тим, згідно з частиною п`ятою статті 5 Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом. Водночас Головне управління повідомило, що Державним кадастровим реєстратором Відділу Держземагенства у Коростишівському районі надано Вам викопіювання з індексно кадастрової карти (плану) від 14.04.2015 №34-612-0.2-1699/2-15 з урахуванням інформації зазначеної у Проекті встановлення меж сільських населених пунктів Харитонівської сільської ради народних депутатів Коростишівського району Житомирської області розробленого Житомирським філіалом Українського науково-дослідного і проектно-вишукувального інституту по землеустрою у 1992 році та затвердженого рішенням тридцятої сесії Коростишівської районної ради XII скликання від 31.05.1993.

ОСОБА_1 вважаючи, що його звернення розглянуте з порушенням норм ст.40 Конституції України, ст.1,15,19 Закону України "Про звернення громадян" звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

В силу статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно ч.1 ст.15 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ч.3 ст.15 Закону України "Про звернення громадян", відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Згідно статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, їх працівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечити поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування» від 07 лютого 2008 року №109/2008 постановлено Кабінету Міністрів України, міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування вжити невідкладних заходів щодо забезпечення реалізації конституційних прав громадян на письмове звернення та особистий прийом, обов`язкове одержання обґрунтованої відповіді, неухильного виконання норм Закону України «Про звернення громадян», упорядкування роботи зі зверненнями громадян, зокрема, щодо: недопущення надання неоднозначних, необґрунтованих або неповних відповідей за зверненнями громадян, із порушенням строків, установлених законодавством, безпідставної передачі розгляду звернень іншим органам; викоренення практики визнання заяв чи скарг необґрунтованими без роз`яснення заявникам порядку оскарження прийнятих за ними рішень; створення умов для участі заявників у перевірці поданих ними заяв чи скарг, надання можливості знайомитися з матеріалами перевірок відповідних звернень; з`ясування причин, що породжують повторні звернення громадян, систематичного аналізу випадків безпідставної відмови в задоволенні законних вимог заявників, проявів упередженості, халатності та формалізму при розгляді звернень; вжиття заходів для поновлення прав і свобод громадян, порушених унаслідок недодержання вимог законодавства про звернення громадян, притягнення винних осіб у встановленому порядку до відповідальності, в тому числі до дисциплінарної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків щодо розгляду звернень громадян.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах чинного законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне і правильне виконання прийнятого рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів до поновлення порушених прав громадян.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі поставлені в них питання, вжиті необхідні заходи і заявникам дані вичерпні відповіді.

Частиною першою статті 20 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Зміст направленого позивачем звернення свідчить, що позивач просить провести службове розслідування щодо посадових осіб, якими до ІКК щодо земельної ділянки вказаної у викопіюванні з ПКК яка примикає до земельної ділянки з кадастровим № :01:002:0411, в внесено відомості «Зона: 06», «Квартал: 001» - комунальна власність, внесені відомості не підтверджені відповідним проектом землеустрою; службове розслідування щодо посадових осіб, якими до викопіювання від 14.04.2015 № 34-612-0.2-1699/2-15, внесені відомості що земельна ділянка на яку претендує заявник знаходиться в межах с. Мамрин, не підтверджені відповідним проектом землеустрою та зобов`язати відповідних посадових осіб внести достовірні відомості.

Натомість, позивач отримав відповідь в якій Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру повідомила про порядок надання адміністративних послуг щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру та отримання вказаних відомостей.

Звернення позивача було подано у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян", а тому у відповідності до вимог цього Закону і мало бути розглянуто з наданням відповіді по суті поставлених питань.

Крім того, правова позиція, висловлена у постановах Верховного Суду у справі №823/1121/16 та у справі №824/332/17, на які посилається відповідач, винесені з приводу правовідносин, пов`язаних з наданням дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, а не порядку розгляду звернення громадян, а тому суд не може взяти їх до уваги.

У відзиві на позов відповідач вказує, що з`ясовані обставини Держгеокадастром під час розгляду звернення позивача від 22.01.2020 та норми законодавства, які регулюють, порядок проведення службового розслідування та притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, підстав для призначення службового розслідування та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності за наведеними у зверненні ОСОБА_1 фактами не встановлено.

Однак, суд звертає увагу, що із змісту оскаржуваного листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру слідує, що відповідачем не аналізувалось питання щодо проведення службового розслідування.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, наявними у матеріалах справи доказами доведено, що звернення ОСОБА_1 від 22.01.2020 року було подано у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян", однак відповідачем ненадано відповідь по суті поставлених питань, фактично надана відповідь є такою, що не охоплює всіх порушених питань. Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково.

Зважаючи на відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3, ) задовольнити частково.

Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 22.01.2020 року по суті поставлених питань у встановленому законом порядку.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеномустаттею 255 Кодексу адміністративного судочинства Українита може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленимистаттями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 10 квітня 2020 року.

Суддя О.Г. Попова