Справа № 140/2888/19
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

10 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/2888/19 пров. № А/857/1623/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шавеля Р. М.
суддів -Затолочного В. С.
Макарика В. Я.

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року у справі № 140/2888/19 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Нафто торгова фірма "Укр-Петроль" до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року продовжено Головному управлінню ДПС у Волинській області строк для усунення недоліку апеляційної скарги.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 883 копію зазначеної ухвали скаржник отримав 23 березня 2020 року.

06 квітня 2020 року на виконання ухвали суду від 17 березня 2020 року скаржниками скеровано на адресу суду апеляційної інстанції клопотання про продовження процесуального строку для усунення недоліку апеляційної скарги.

В обгрунтування заявленого клопотання посилається на неможливість сплатити судовий збір у встановлений ухвалою суду строк через відсутність бюджетного асигнування. Головним управлінням ДПС у Волинській області очікується надходження бюджетних асигнувань для сплати судового збору. Отримання платіжних доручень з відміткою про проведення стлати здійснюється представником контролюючого органу в органі державного казначейства. Таким чином, об`єктивно існує часовий проміжок між підготовкою документів для сплати та фактичною сплатою. Після надходження оригіналу платіжного доручення від Державної казначейської служби України, останнє буде скеровано до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Заявлене клопотання за своїм змістом є аналогічним клопотанню від 10 березня 2020 року (окрім нової виписки за 02.04.2020р.).

Оцінюючи в сукупності наведені заявником обставини, суд не вбачає підстав для продовження строку щодо усунення недоліків апеляційної скарги.

Зокрема, пунктом 1 частини 5 статті 296 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, додати документ про сплату судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо сплати судового збору.

Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансується з Державного бюджету України.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, "право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за Судом ("Голдер проти Сполученого Королівства" і "Z та інші проти Сполученого Королівства").

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в них коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень не є підставами для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати чи продовження (надання нового) строку, встановленого судом для усунення недоліку апеляційної скарги в частині надання документа про сплату такого.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, правові підстави для задоволення заявленого клопотання є відсутніми, оскільки достатніх і належних доказів неможливості сплати судового збору за подання апеляційної скарги апеляційному суду не представлено, достатньо не обґрунтована необхідність надання додаткового строку для усунення недоліків апеляційної скарги, при тому, що апеляційним судом вже продовжувався строк для усунення недоліку апеляційної скарги.

Таким чином, станом на 10 квітня 2020 року апелянтом не виконані усі вимоги ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року (з урахуванням ухвали суду від 17 березня 2020 року).

Частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Волинській області про продовження процесуального строку для усунення недоліків апеляційної скарги, - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року у справі № 140/2888/19, - повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Р. М. Шавель
судді В. С. Затолочний
В. Я. Макарик