Справа № 730/306/20
Суддя: Луговець О. А.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/306/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2020 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо передачі до іншого адміністративного суду справи за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, -

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить: 1/визнати протиправною та скасувати постанову №189450 від 10 березня 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу, винесеної начальником Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області Ю.В.Полванюк; 2/визнати протиправною та скасувати постанову №189449 від 10 березня 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу, винесеної начальником Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області Ю.В.Полванюк.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності. Отже, відкриваючи провадження у справі, суддя зобов`язаний пересвідчитися, що адміністративний позов поданий з дотриманням правил підсудності.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ч.2 ст.5 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За змістом положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Усталена практика Європейського суду з прав людини визначає, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», а й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення в справах «Занд проти Австрії», «Олександр Волков проти України», «Сокуренко і Стригун проти України», «Посохов проти Росії» та ін.).

Глава 2 розділу І КАС України регламентує питання адміністративної юрисдикції, яка включає в себе предметну, територіальну та інстанційну підсудності.

У п.3 ч.1 ст.4 КАС України міститься визначення поняття адміністративний суд, згідно з яким це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ. Отже, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил предметної, територіальної та інстанційної підсудності.

Приписами ч.1 ст.20 КАС України, яка регламентує предметну юрисдикцію адміністративних судів, визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

- оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

- уточнення списку виборців;

- оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

- оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

- примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

- примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

- затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

- продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

- затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

- затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Згідно з ч.2 ст.20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Водночас, на переконання суду, термін «територіальна юрисдикція (підсудність)» у межах даної статті вжито у широкому значенні та включає в себе як територіальну юрисдикцію, так і підсудність в цілому (предметну, інстанційну, територіальну). Правильність такого висновку підтверджується й положеннями ч.1 ст.318 КАС України, згідно з якими рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу. У наведеній нормі законодавець, застосовуючи термін «юрисдикція (підсудність)», вказує, що порушення будь-якого з правил підсудності предметної (ст.20), інстанційної (ст.22) та/або територіальної (ст.25-28) має своїм наслідком скасування судом апеляційної інстанції судового рішення із направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю. Відповідно, правові наслідки порушення позивачем правил підсудності зумовлюють необхідність прийняття судом процесуального рішення, передбаченого ч.1 ст.29 КАС України у порядку та спосіб, визначені ч.5-6 ст.29 Кодексу.

Згідно з ч.5 ст.29 КАС України питання про передачу адміністративної справи, крім випадків, визначених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засіданні.

Як вбачається з адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 , ним заявлені вимоги до Державної служби України з безпеки на транспорті, пов`язані з незаконністю застосування адміністративно-господарського штрафу. Однак, цей вид відповідальності належить до виду адміністративно-господарських санкцій, що застосовується уповноваженою особою суб`єкта владних повноважень до суб`єкта господарювання за порушення законодавства про автомобільний транспорт і не відноситься до адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Тобто, адміністративно-господарський штраф, накладений на позивача згідно Закону України «Про автомобільний транспорт», і адміністративний штраф за нормами КУпАП, не є тотожними юридичними поняттями. В зв`язку з цим, зміст позовних вимог ФОП ОСОБА_1 виходячи з положень ст.20 КАС України не дає підстав віднесення даного спору до предметної підсудності місцевих загальних судів як адміністративних судів, а входить до компетенції окружних адміністративних судів, зокрема, враховуючи місцезнаходження сторін розгляд зазначеної справи належить до предметної та територіальної підсудності Чернігівського окружного адміністративного суду.

Таким чином, оскільки позовна заява ФОП ОСОБА_1 подана з порушенням правил предметної підсудності, то дана справа підлягає передачі на розгляд іншого адміністративного суду - Чернігівського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст.30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 5, 20, 29, 30, 171, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті передати на розгляд Чернігівському окружному адміністративному суду.

Здійснити передачу даної адміністративної справи з Борзнянського районного суду Чернігівської області до Чернігівського окружного адміністративного суду не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Борзнянський районний суд) протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.256 КАС України.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець