Справа № 240/10212/19
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10212/19

Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

10 квітня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області, ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
в серпні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в Житомирський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (відповідача), про:

- зобов`язання відповідача провести з 26 березня 2019 року донарахування призначеної пенсії, згідно абзацу 7 пункту 7 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року (із змінами по стану на 01.04.2018), як звільненому після 01 березня 2018 року, тобто за останні 8 місяці служби, на підставі раніше поданих документів та додатково наданих документів - довідок командира військової частини НОМЕР_1 за вих. № 898 від 11.04.2019р. та № 4165 від 05.07.2019, з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого перераховано пенсію, виплачених за період з березня 2018 року по лютиий 2019 року суми винагороди за участь в АТО/ООС та щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% за лютий 2018 року, яка була нарахована та виплачена в складі грошового забезпечення за березень 2018 року, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та виплатити різницю в недоотриманій з 26 березня 2019 року пенсії та виплачувати перераховану пенсію в новому розмірі.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 26.12.2019 позов задовольнив частково. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 26.03.2019 перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 №4165 від 03.07.2019, з урахуванням у складі її грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, виплаченої в березні 2018 року щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року та виплатити різницю в недоотриманій із 26.03.2019 пенсії.

У задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання здійснити з 26.03.2019 перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 №898 від 11.04.2019 з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, виплачених за період з березня 2018 року по лютий 2019 року суми винагороди за участь в АТО/ООС відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що грошове забезпечення для призначення пенсії позивачу визначено відповідно до ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Вважає, для визначення розміру пенсії враховуються виключно щомісячні додаткові види грошового забезпечення, а саме надбавки, доплати, підвищення. При цьому, вказаною нормою не передбачено включення до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії такого одноразового виду грошового забезпечення як матеріальної допомоги, одноразової премії, винагороди за участь в АТО/ООС та щомісячної грошової винагороди. Зазначає, що виплата матеріальної допомоги, одноразової премії, винагороди за участь в АТО/ООС та щомісячної грошової винагороди носила разовий характер, тому їх неможливо вважати "щомісячними" додатковими видами грошового забезпечення.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що виплату щомісячної додаткової грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції проведено саме в березні 2018 року. Вважає, що дана винагорода виплачується із моменту її запровадження особам, які приймають участь в АТО і має щомісячний характер, а тому має бути включена до складу грошового забезпечення , з якого здійснюється обчислення пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача представник відповідача зазначив, що Постанова Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07 листопада 2007 року №1294 та Постанова Кабінету Міністрів України "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22 вересня 2010 року №889, якими передбачались нарахування та виплата додаткової грошової винагороди, втратили чинність, тому підстави для її включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, також відсутні. Вважає, що виплата щомісячної додаткової винагороди проведена в березні 2018 року, в місяць, який входить в період обчислення пенсії, тому є безпідставним посилання відповідача, що врахування суми щомісячної додаткової винагороди до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія є неможливим, оскільки вона нарахована за лютий 2018 року - місяць, який виходить за межі періоду.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом Командувача військ оперативного командування "Північ" від 20.02.2019 №35 позивача було звільнено з військової служби. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2019 № 72 виключено зі списків особового складу з 25.03.2019.

З 26.03.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачу була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Оскільки при призначенні позивачу пенсії не були враховані додаткові види грошового забезпечення, з яких оплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок та виплату призначеної пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих нею сум матеріальної допомоги, одноразової премії, винагороди за участь в АТО/ООС та щомісячної додаткової грошової винагороди, отриманих за період з березня 2018 року по квітень 2019 року включно згідно довідок командира військової частини НОМЕР_1 № 4165 від 05.07.2019 та №898 від 11.04.2019.

Згідно інформації викладеної в листі від 24.07.2019 № Б-3086 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача, що підстави для врахування до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги, винагороди за участь в АТО (ООС) та одноразової премії, які зазначені у довідках № 4165 від 05.07.2019 та №898 від 11.04.2019 відсутні. Обґрунтовуючи відмову, відповідач вказав, що пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Оскільки виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги, винагороди за участь в АТО (ООС) та одноразової премії залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вони не належать до щомісячних виплат та додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні розміру пенсії згідно Закону.

Не погоджуючись із наданою відповіддю, позивач звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Приписами частини першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ).

Згідно пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

За приписами пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, в розумінні вимог пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, з 01 березня 2018 року та пізніше, розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням починаючи з 01 березня 2018 року на кількість таких місяців.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода з 01 березня 2018 року не входить до складу грошового забезпечення позивача, відповідно сума вказаної винагороди за лютий 2018 року не включається до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія. Факт виплати у березні 2018 року вказаної винагороди, нарахованої за лютий 2018 року, не спростовує даного висновку.

Наведені висновки не суперечать правовій позицій, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, адже у вказаній постанові викладено обов`язковий висновок щодо застосування норм права в частині включення до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, виплаченої щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889.

Однак, судом першої інстанції зроблено помилковий висновок, що виплата щомісячної додаткової винагороди проведена в березні 2018 року, в місяць, який входить в період обчислення пенсії, тому є безпідставним посилання відповідача, що врахування суми щомісячної додаткової винагороди до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія є неможливим, оскільки вона нарахована за лютий 2018 року - місяць, який виходить за межі періоду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції (далі - винагороди за безпосередню участь в АТО), яка виплачувалась позивачу за період квітень-липень 2018 року, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських" №18 від 20.01.2016, Інструкції про розміри і порядок виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженої наказом МО України від 10.02.2016 №67, то згідно з цими нормативними актами, виплата вказаної винагороди залежить від участі у воєнних конфліктах, у заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду та обраховується в залежності від часу такої участі, тобто не має щомісячного характеру і, відповідно не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який повинен враховуватись при нарахуванні пенсії.

При цьому, винагорода за безпосередню участь в АТО/ООС не віднесена до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення додатком 15 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності з 01.03.2018; згідно з п.2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом МО України №260 від 07.06.2018, який видано відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, винагороди належать до одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в тій частині, що винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції належить до одноразових додаткових видів грошового забезпечення, тому вона не повинна враховуватись при нарахуванні пенсії.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а в задоволенні апеляційної скарги позивача слід відмовити.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 26.03.2019 перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 № 4165 від 03.07.2019, з урахуванням у складі її грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, виплаченої в березні 2018 року щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року та виплатити різницю в недоотриманій із 26.03.2019 пенсії.

В цій частині прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.