Справа № 177/1780/19
Суддя: Середня Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/1780/19
Провадження № 2-а/211/27/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 квітня 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Середньої Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Зайцевої А.М.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Скидана Павла Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який на виконання ухвали суду від 27 грудня 2019 року уточнила, вказавши, що вона є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Новофарм-біосинтез» (далі - Товариство), основними її обов`язками є виконання функцій, які пов`язані з пошуком потенційних покупців товарів Товариства. Для виконання нею своїх трудових обов`язків їй було надано загальний легковий автомобіль Ford Fiesta державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить Товариству на праві приватної власності. Постановою відповідача серії ЕАК № 1658319 від 23.10.2019 її було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 121 КУпАП, відповідно до якої вона 23.10.2019 о 13-01 годині рухаючись на вищезазначеному автомобілі по вул. Вадима Гурова, 34 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, не виконала обов`язок щодо здійснення обов`язкового технічного контролю, чим порушила вимоги ст. 35 Закону України «Про дорожній рух». Однак Товариство як власник автомобіля, здійснює діяльність, пов`язану з оптовою та роздрібною торгівлею фармацевтичними виробами та яка жодним чином не пов`язана із перевезенням пасажирів чи вантажу, що також не входить до її посадових обов`язків, а отже позивач та Товариство не зобов`язані здійснювати технічний контроль. Тому просить визнати дії відповідача незаконними та скасувати постанову серії ЕАК № 1658319 від 23.10.2019, визнавши її незаконною.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року справу направлено до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 28 січня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 10 березня 2020 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату слухання були повідомлені своєчасно та належним чином.

До суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові та письмових поясненнях.

Відповідач інспектор ППП Скидан П.О. направив до суду відзив на позов, в обґрунтування якого зазначено, що ним під час патрулювання 23.10.2019 було помічено, що у Кривому Розі по вул. Вадима Гурова водій ОСОБА_1 , як з`ясувалось після зупинки, керувала автомобілем Форд Фієста з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який не пройшов обов`язків технічний контроль, чим порушила п.п. 31.3 (б) ПДР України. Даний транспортний засіб було зупинено з дотриманням ПДР. Під час перевірки документів позивача було виявлено, що автомобіль котрим вона керує, належить юридичній особі ТОВ «ТД» «Новофарм-Біосинтез», яка здійснює підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку, саме з даних обставин чітко вбачається, що даний транспортний засіб зобов`язаний проходити технічний контроль, що підтверджується відеозаписом з бодікамеру поліцейського, який не зберігся. Тому оскільки інспектором ППП винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП, позивач спотворює дійсні обставини з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення, вважають вимоги безпідставними та просять відмовити в задоволенні позову.

Позивач направила до суду письмові пояснення, зазначивши в ній позицію, аналогічну викладеній в тексті позову.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як встановлено судом, 23 жовтня 2019 року інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Скиданом П.О. було винесено постанову серії ЕАК № 1658319 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 23 жовтня 2019 року о 13-01 годині керувала транспортним засобом Ford Fiesta державний номерний знак НОМЕР_1 , без ОТК, авто не пройшло його вчасно, чим порушила ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» щодо обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за частиною 3 статті 121 КУпАП (а.с.4).

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений статтею 251 КУпАП.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Нормами частини другої статті 70 КАС України встановлено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами першою, другою статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Так, частиною 2 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, вчинене повторно протягом року.

Згідно пункту 31.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Разом з тим, статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, зі змінами, обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Аналіз положень статті 35 Закону України «Про дорожній рух» дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

Господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом, обміном та переробкою матеріальних і нематеріальних благ, що виступають у формі товару.

Відповідно до п.п 15 пункту 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі - Порядок) транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Згідно зі статтею 29 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (чинний на момент виникнення спірних відносин) автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Для віднесення автомобіля до об`єкту обов`язкового технічного огляду слід використовувати термінологію, що наведена у Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ №176 від 18 липня 1997 року (далі - Правила).

Пунктом 1 цих Правил визначено порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг (далі - замовники послуг), автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

Суд зазначає, що автомобіль, яким керувала позивач, є службовим автомобілем, а тому його не слід вважати автомобілем, що здійснює перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань визначено вид діяльності ТОВ «Торговий дім «Новофарм-біосинтез» як виробництво фармацевтичних препаратів і матеріалів, оптова торгівля фармацевтичними товарами, неспеціалізована оптова торгівля, роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими висновки відповідача про те, що якщо транспортний засіб використовується в службових цілях для забезпечення господарської діяльності юридичної особи в цілому, то він підлягає обов`язковому проходженню технічного контролю.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі №678/483/17 (адміністративне провадження №К/9901/22403/18), яка відповідно до частини 5 статті 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, на інспектора патрульної поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

У даній справі, суб`єкт владних повноважень не виконав даного обов`язку та не надав доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Наявні у даній адміністративній справі матеріали факт скоєння адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, не відображають.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, постанова про накладення адміністративного стягнення є необґрунтованою через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 121 КУпАП.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява №16347/02 та «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, заява №36673/04, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у постанові про адміністративне правопорушення, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246,286 КАС України , суд, -

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1658319 від 23 жовтня 2019 року винесену інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Скиданом Павлом Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 121 КупАП, та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень 00 копійок.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня його проголошення.

Суддя Н.Г.Середня