Справа № 204/347/20
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/347/20
Провадження № 2-а/204/33/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

представника позивача Попко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 3 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Чаплиги Лілії Володимирівни про визнання протиправними дій інспектора та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 3 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Чиплиги Лілії Володимирівни, в якому він просив: визнати протиправними дії інспектора сержанта поліції роти № 6 батальйону № 3 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Чиплиги Л.В. щодо складання постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1956694 від 09.01.2020 року; визнати протиправною та скасувати постанову інспектора, сержанта поліції роти № 6 батальйону № 3 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Чиплиги Л.В. щодо складання постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1956694 від 09.01.2020 року, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що постановою поліцейського роти № 6 батальйону № 3 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Чаплиги Л.В. серії ЕАК № 1956694 від 09.01.2020 року у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн. Згідно з постановою 09.01.2020 року о 21.41 год. водій керуючи автомобілем марки «BMW 528І», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по просп. Перемоги, 35, здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР - на дорозі із смугою для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі. Вважає притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним, оскільки висновки інспектора не відповідають обставинам справи, інспектором порушено норми права. Так, 09 січня 2020 року близько 21.40 год. на належному йому автомобілі марки «ВМW 528», номерний знак НОМЕР_1 , він рухався по пр. Перемоги в м. Києві на дорозі з чотирма смугами для руху. Він їхав по смузі для руху загального транспорту, та в наступному, змінив її на сусідню крайню праву смугу, так як мав намір здійснити поворот праворуч на провулок Політехнічний. При цьому, перед поворотом на провулок Політехнічний, вже на крайній правій смузі, він змушений був зупинитися через автомобіль, який стояв перед цим поворотом. Коли він зрозумів, що автомобіль попереду, який завадив йому повернути праворуч, виявився запаркованим, і усвідомивши, що потрапив у нештатну ситуацію, він увімкнув аварійну світлову сигналізацію, щоб спокійно розібратися як йому безпечно вийти з цієї ситуації. Враховуючи, що це була вимушена запинка, він керувався п. 15.14. Правил. Однак, саме в цей момент під`їхав автомобіль патрульної поліції, з нього вийшов працівник поліції чоловічої статі і підійшов до нього з питанням, що трапилося. Він повідомив, що його зупинка вимушена, на що поліцейський звернувся з вимогою надати документи для перевірки. Коли він виконав його вимогу і надав необхідні документи, поліцейський повідомив, що він порушив правила дорожнього руху, взяв його документи і пішов в поліцейський автомобіль на якому під`їхав. Через деякий час цей же поліцейський повернувся і вручив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Зі змісту постанови він дізнався, що винесена постанова не ним, а поліцейською роти № 6 батальйону № 3 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Чаплигою Лілією Володимирівною. Такі дії поліцейських не відповідають приписам законодавчих норм. Можна стверджувати, що справа не розглядалась, а відповідач виписав постанову навіть не маючи безпосереднього контакту з ним. Також, працівники поліції не сприяли вирішенню ситуації, в яку потрапив позивач через перешкоду для руху і вимушену зупинку, а навпаки фактично затримали його автомобіль в цій нештатній ситуації. Крім того, як вже зазначалося, він виїхав на смугу для маршрутних транспортних засобів для виконання повороту з цієї смуги і змушений був зупинитися через нештатну ситуацію, що дозволяють приписи п. 17.2 Правил дорожнього руху. Вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а справа закриттю. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

07 квітня 2020 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. 09 січня 2020 року, о 21.45 год., відповідач під час патрулювання по проспекту Перемоги 35 помітив транспортний засіб ВМW 528І, номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив стоянку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР. Справу про адміністративне правопорушення розглянув поліцейський роти № 6 батальйону № 3 полку № 1 управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Скрипник Олексій Олексійович та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу в сумі 510,00 грн. Відповідно до чинного законодавства позивачу було роз`яснено положення статей 307, 308, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст.ст. 287-289 КУпАП. В екіпажі, в даному випадку Рубін-902, знаходилося два інспектора ( Скрипник О.О. та Чаплига Л.В. ); планшетний пристрій, перед заступанням на патрулювання відповідного місця дислокації реєструється на одну особу з екіпажу (на інспектора Чаплигу Л.В. ). Розгляд справи може бути проведений одним із інспекторів екіпажу, відповідно у винесеному рішенні у вигляді електронної постанови, що відповідає вимогам Інструкції та ст. 283 КУпАП, зазначається прізвище інспектора, на кого такий пристрій зареєстрований. Відповідно до позовної заяви позивач стверджує, що він здійснив вимушену зупинку і при цьому він керувався п. 15.14 ПДР. Однак, позивачем не було вжито всіх передбачених заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених п. 15.14 ПДР, таким чином твердження позивача про те, що він здійснив вимушену зупинку не що інше, як спроба уникнути відповідальності. На відеозаписі з нагрудного відеореєстратора інспектора, який здійснював фіксацію, позивач повідомив, що причиною зупинки є очікування кур`єра. Визнання дій інспектора протиправними не будуть свідчити про відновлення прав позивача в наведеній справі, а відтак вказана позовна вимога не підлягає задоволенню. Посилання позивача на порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не впливає на суть вчиненого адміністративного правопорушення та не може слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення. Оскаржувана постанова оформлена вірно, з дотриманням положень ст. 283 КУпАП. Розгляд даної адміністративної справи відбувся на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормативно-правовими актами. Враховуючи викладене просить суд відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

09 квітня 2020 року в судовому засіданні представник позивача - Попко В.О. надав суду письмові пояснення на відзив відповідача, в яких зазначено наступне. Відповідач у своєму відзиві підтвердив та визнав те, що зазначена постанова винесена посадовою особою, яка фактично не розглядала адміністративну справу. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Щодо аргументації відповідача, то варто зазначити, що пункт 5 розділу IV Інструкції передбачає можливість складання постанови в «електронній формі у вигляді стрічки», але вимагає дотримання приписів законодавства щодо її заповнення і не може змінити вимог щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Пояснення відповідача щодо підписання постанови посадовою особою, яка фактично не розглядала адміністративну справу, доводять її протиправність.

Представник позивача - Попко В.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та письмових поясненнях на відзив відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у відзиві на позовну заяву просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що інспектором батальйону № 3 роти № 6 Управління патрульної поліції у м. Київ сержантом поліції Чаплига Лілією Володимирівною була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1956694 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (а.с. 5).

Відповідно до вказаної постанови серії ЕАК № 1956694 від 09 січня 2020 року, водій ОСОБА_1 , 09 січня 2020 року, о 21.41 год., у м. Київ, по пр. Перемоги, 35, керуючи транспортним засобом BMW 528І, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР - на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 17.1 Правил дорожнього руху на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

При цьому, дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», який відноситься до групи інформаційно-вказівних знаків, означає, що смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У частині 1 статті 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналогічна норма викладена також і у пункті 1 розділу IV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, де зазначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

У частині 9 статті 283 КУпАП зазначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Отже, з аналізу вимог статті 283 КУпАП та вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, очевидним є висновок про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення має бути винесена тією ж посадовою особою, яка розглянула справу про адміністративне правопорушення.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , проводив інспектор Управління патрульної поліції у м. Київ Скрипник. Однак, оскаржувана постанова серії ЕАК № 1956694 від 09 січня 2020 року була винесена не інспектором Управління патрульної поліції у м. Київ Скрипник, а інспектором батальйону № 3 роти № 6 Управління патрульної поліції у м. Київ сержантом поліції Чаплига Лілією Володимирівною, що є порушенням встановленої законом процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та порядку винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, у постанові про накладення адміністративного стягнення має бути зазначено саме ту особу, яка розглянула справу про адміністративне правопорушення, а те, що планшетний пристрій був зареєстрований лише на інспектора Чаплига Л.В., яка також була членом екіпажу разом з інспектором Скрипник О.О., не надає права працівникам патрульної поліції порушувати вимоги статті 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, оскільки в силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин суд приходить до переконливого висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови було порушено встановлену законодавством України процедуру винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, як вже було зазначено вище, оскаржувана постанова була винесена відповідачем за порушення позивачем п. 17.1 Правил дорожнього руху, згідно якого на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Однак, разом з цим у пункті 17.2 Правил дорожнього руху визначено, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Отже, з викладеного вбачається, що позивач мав право заїхати на смугу для руху маршрутних транспортних засобів для виконання повороту праворуч, або посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

З відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що позивач повідомив поліцейського про те, що він знаходиться на смузі для руху маршрутних транспортних засобів близько 30-40 секунд, оскільки очікує особу. Однак, інспектор патрульної поліції на такі доводи позивача уваги не звернув та належним чином не перевірив чи дійсно він порушує вимоги п. 17.1 Правил, та чи не виникло у позивача передбачене п. 17.2 Правил дорожнього руху право заїхати на смугу для маршрутних транспортних засобів, для посадки чи висадки пасажира, або для здійснення повороту праворуч з даної смуги.

Доказів того, що позивач заїхав на смугу для руху маршрутних транспортних засобів та знаходився біля правого краю проїзної частини більше 5 хвилин, тобто здійснив зупинку, матеріали справи не містять.

Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що правопорушення вчинено о 21.41 год., а оскаржувана постанова винесена о 21.45 год., тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення тривав менше 5 хвилин.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 96 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Однак, стороною відповідача на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення не було надано суду достатніх доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог п. 17.1 Правил дорожнього руху.

Доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що він Правил дорожнього руху не порушував та діяв з урахуванням вимог п. 17.2 Правил дорожнього руху, стороною відповідача суду не надано, хоча в даній категорії справ обов`язок доводити правомірність прийнятого рішення та наявність обставин, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладено саме на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем 09 січня 2020 року було порушено вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху, тобто не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, тому суд приходить до переконливого висновку, що слід скасувати оскаржувану постанову, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1956694 від 09 січня 2020 року підлягає закриттю.

За таких обставин, позовні вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними задоволенню не підлягають, оскільки є недоведеними позивачем, та не передбачені ч. 3 ст. 286 КАС України в рамках розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.ст. 122, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 3 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Чаплиги Лілії Володимирівни про визнання протиправними дій інспектора та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1956694 від 09 січня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез