Справа № 826/17061/18
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2020 року

Київ

справа №826/17061/18

провадження №К/9901/1180/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва у складі судді Скочок Т.О. від 07 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Беспалова О.О., Губської О.А., Парінова А.Б. від 20 грудня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2018 року Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив зобов`язати відповідача знести самочинно збудований будинок на подвір`ї квартири АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року, позовну заяву повернуто позивачу.

3. Суд першої інстанції повертаючи позовну заяву дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку, посилаючись на те, що станом на 12 жовтня 2017 року, тобто, станом на день звернення Департаменту з аналогічним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва, у відкритті провадження за яким було відмовлено ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2017 року у справі №826/13026/17, позивачем вже був пропущений строк звернення до адміністративного суду.

4. Крім того, в заяві про поновлення строку звернення до суду, поданої на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, Департамент жодним чином не обґрунтував поважність причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла до 15.12.2017), в період з 12.10.2016 до 11.10.2017 тобто, починаючи з дня отримання матеріалів за результатами проведених перевірок ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, та набуття Департаментом повноважень щодо здійснення державно-архітектурно-будівельного контролю в місті Києві, до дня звернення до суду з позовом.

5. Шостий апеляційний адміністративний суд погодився з висновками суду першої інстанції та додатково зазначив, що строк звернення до суду з позовом слід рахувати з 23 жовтня 2015 року, тобто з часу, коли Департаментом було встановлено факт самочинного будівництва, який на його думку має місце у цьому спорі. Доводи Департаменту щодо неможливості вчасного звернення до суду з позовом у зв`язку з відсутністю оригіналів документів щодо суб`єктів будівництва, суд не взяв до уваги, оскільки встановлено, що при розгляді справи № 761/30109/15-ц 20 січня 2017 року Департамент мав документи щодо об`єкту будівництва..

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року, Департамент, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, звернувся із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами встановлено, що у жовтні 2018 року Департамент звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії.

8. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року позовну заяву Департаменту залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Було встановлено десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зокрема, позивача було зобов`язано надати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин пропуску такого строку.

9. На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, Департамент надіслав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування поважності причин пропуску строку вказував на те, що в жовтні 2017 року Департамент вже звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва із аналогічним позовом до ОСОБА_1 . Однак ухвалою цього суду від 17 жовтня 2017 року ( справа №826/13026/17) у відкритті провадження в адміністративній справі відмовлено з підстав непідсудності цього спору в порядку адміністративного судочинства з посиланням на правові висновки Верховного Суду України, викладені у постанові 15 листопада 2016 року у справі №802/1318/15-а.

10. Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду про відмову у відкритті провадження Департамент оскаржив її в апеляційному порядку.

11. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки причини пропуску строку були визнані судом неповажними.

12. Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року у зв`язку з необґрунтованістю касаційної скарги.

13. Також Департаментом зазначено про те, що він звертався до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання знести самочинно збудований будинок. Проте, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року провадження у справі №761/42713/17 за вказаним позовом було закрито з підстави необхідності розгляду спору в порядку адміністративного судочинства з посиланням на правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 14 квітня 2018 року у справі №161/14920/16-а.

14. Таким чином, строк звернення суду суд з позовом було пропущено у зв`язку з неоднаковим застосуванням норм права з питань предметної підсудності у цій категорії справ, що на його думку є поважною причиною та підставою для його поновлення.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

15. Касаційна скарга Департаменту обґрунтована неоднаковим застосування судами норм права у судовій практиці з питань предметної підсудності у цій категорії справ, а також відсутність у нього оригіналів документів щодо об`єкту будівництва, який має місце у цій справі. У зв`язку з цим, вказує на те, що строк звернення до адміністративного суду з позовом пропущено з поважних причин.

16. У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на законність ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року, у задоволенні касаційної скарги просить відмовити.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Згідно з положенням частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

18. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

19. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

20. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

21. Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

22. Встановлено, що Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідач знести самочинно збудований будинок.

23. Згідно з частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

24. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що положення частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України слугують меті забезпечення дотримання принципу правової визначеності, але не повинні використовуватися як засоби легалізації неправомірної поведінки і не повинні застосовуватися стосовно заходів, які спрямовані на припинення неправомірної поведінки.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

25. За своєю юридичною природою самочинне будівництво - це правопорушення, яке носить триваючий характер.

26. Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

27. На цій підставі та враховуючи, що на дату звернення позивача до суду як первинно (у жовтні 2017 року) так і під час звернення до суду з цим позовом (жовтень 2018 року) не припинили існувати підстави для звернення до суду, колегія суддів вважає, що строк звернення до суду з позовом, встановлений частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції до 15.12.2017), при звернення до суду з позовом вперше, та частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України ( у редакції після 15.12.2017) Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) пропущено не було.

28. Право звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта у Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) виникло у другій половині 2015 року, коли ним були складені акти перевірок, протоколи, приписи та постанови.

29. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 19 червня 2018 року (справа № 464/2638/17).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

30. В зв`язку з тим, що суд першої інстанції при постановленні ухвали порушив норми процесуального права, а саме щодо строку звернення до адміністративного суду, а суд апеляційної інстанції не виправив таке порушення, колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам щодо законності та обґрунтованості.

31. Частиною першою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

32. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року з направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити .

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року- скасувати.

Справу направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Судді: Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний