Справа № 1.380.2019.003397
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 1.380.2019.003397
У Х В А Л А

про повернення заяви про перегляд рішення суду

за нововиявленими обставинами

08 квітня 2020 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сидор Н.Т., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 1.380.2019.003397 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

заявник звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 1.380.2019.003397, в якій просить постановити нове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ознайомившись із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та доданими до неї матеріалами, суддя звертає увагу на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Приписами ч. 1 ст. 364 КАС України передбачено, що заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Форма та зміст заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначена статею 364 КАС України.

Таким чином, особа реалізує право на звернення до адміністративного суду шляхом подання письмової заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами особисто або через представника.

У даному випадку до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 1.380.2019.003397 в інтересах заявника звернувся його представник - адвокат Торопчин Олексій Дмитрович, який підписав таку заяву. На підтвердження повноважень представника до заяви долучено скан-копію ордеру на надання правничої допомоги.

Заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 1.380.2019.003397 надійшла на адресу суду засобами електронного зв`язку, проте не підписана електронним цифровим підписом (ЕЦП) представника заявника Торопчина Олексія Дмитровича.

Частиною 8 ст. 18 КАС України передбачено, що особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Згідно з ч. 7 ст. 44 КАС України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 10 ст. 44 КАС України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до програмного забезпечення «Користувач акредитований центр сертифікації ключів» перевірено ЕЦП та встановлено, що подана заява не підписана ЕЦП представника заявника ОСОБА_3

Правовий статус електронного цифрового підпису та відносини, що виникають при використанні електронного цифрового підпису визначає Закон України «Про електронний цифровий підпис» від 22.05.2003 № 852-IV (далі Закон №852-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону №852-IV електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з статями 3 та 4 Закону №852-IV електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів.

Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Відтак, наявна на заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами скан-копія підпису представника заявника Торопчина Олексія Дмитровича не є електронним цифровим підписом (ЕЦП) в розумінні Закону №852-IV.

Отже, відсутність електронного цифрового підпису на електронному документі свідчить, що такий документ не підписаний у визначений законом спосіб.

Крім того, відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в п. 1 ст. 6 Конвенції.

Суд також зазначає, що Конвенція покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у ст. 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Проте право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ за своєю природою потребує регулювання з боку держави, яке може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб. Встановлюючи такі правила, Договірні держави користуються певною свободою розсуду. Хоча остаточне рішення щодо дотримання вимог Конвенції залишається за Судом, до його завдань не входить заміна оцінки національних органів влади будь-якою іншою оцінкою того, що може бути кращою стратегією у цій сфері. Проте встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть цього права була підірвана. Крім того, обмеження буде несумісним із п. 1ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету та якщо немає розумної пропорційності між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. Croatia), пункти 77, 78).

До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу (ч. 3 ст. 366 КАС України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Зважаючи на викладене, суддя дійшла висновку, що заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 1.380.2019.003397 не підписана у визначений законом спосіб особою, яка її подала, а саме представником заявника ОСОБА_3 , відтак наявні підстави для повернення такої заяви.

Керуючись ст. ст. 5, 160, 169, 241, 243, 248, 364, 366, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

у х в а л и л а :

Повернути заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 1.380.2019.003397 та додані до неї матеріали особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення даної заяви не перешкоджає особі, яка її подала, повторно звернутись до суду, якщо відпадуть обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвалу про повернення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 1.380.2019.003397 разом із заявою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала про повернення позовної заяви набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до або через суд першої інстанції, який постановив таку ухвалу.

Суддя Сидор Н.Т.