Справа № 616/15/20
Суддя: Риков М. І.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 616/15/20
Провадження № 2-а/616/4/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

„05" березня 2020 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря КАПЛЕНКО А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_2 до Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Топчій Івана Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (надалі поліцейський СРПП № 1 Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області) старшого сержанта поліції Топчій І.С. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, зазначивши наступне.

04 січня 2020 року поліцейським СРПП № 1 Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Топчій І.С. складена постанова серії ДП18 № 290233, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: за те, що він рухався транспортним засобом з технічною несправністю, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн 00 к.

Позивач зі складеною постановою не погоджується, оскільки поліцейський СРПП № 1 Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Топчій І.С. під час складання постанови не вніс як додатки будь-які докази до постанови (п.7 До постанови дадаються), не зазначив жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис події, не додав фотокартки, які могли б підтвердити, що на вітровому склі знаходяться сколи та тріщини в зоні роботи склоочисників, пояснення свідків.

Також, позивач зазначає, що поліцейський, в порушення вимог ст.268 КУпАП, не надав позивачу можливість скористатись своїми правами. Ним були заявлені клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та про необхідність залучення захисника, адже йому необхідний був професійний захист дипломованого юриста, який би зміг аргументовано відстояти його права, а отже оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була винесена з порушенням вимог законодавства, оскільки відповідач позбавив його можливості скористатись у повному обсязі правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Крім того, позивач стверджує, що відповідач порушив процесуальний порядок розгляду справи, а саме: проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

В зв`язку з вищевикладеним, позивач вважає оскаржувану постанову поліцейського такою, що складена за результатами неповного та однобічного вияснення всіх обставин по справі, з істотним порушенням порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення, і як наслідок постанова є необґрунтованою та підлягає до скасування.

Не погодившись із позовом поліцейський СРПП № 1 Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Топчій І.С. подав відзив на адміністративний позов в якому зазначив, що 04 січня 2020 року о 09 год. 45 хв. на 437 км а/д «Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя» ним під час несення служби, при цьому керуючись п.3 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», був зупинений автомобіль «MAN 19.414», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . Після зупинки транспортного засобу він підійшовши до автомобіля, чітко відрекомендувався та роз`яснив водієві причину зупинки. Перевіривши наявність документів водія на транспортний засіб та здійснивши огляд, ним було встановлено, що на вітровому склі знаходяться сколи та тріщини в зоні роботи склоочисників. Розглянувши адміністративну справу, урахувавши обставини, склав на ОСОБА_2 постанову серії ДП18 № 290233 за порушення п.31.1 ПДР України та ДСТУ 3649:2010 п.6.8.5. Після складання постанови, остання негайно була надана позивачу для ознайомлення. Вказав, що виніс постанову, враховуючи вимоги ст.ст.251,252 КУПАП. Просив відмовити в задоволені адміністративного позову (а.с.23-24).

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, судову повістку отримав особисто 20 лютого 2020 року (а.с.37). На адресу суду надав клопотання в якому просив розгляд справи здійснювати без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.40)

Поліцейський СРПП № 1 Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції Топчій І.С. у судове засідання не з`явився, завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, судову повістку отримано 25 лютого 2020 року (а.с.38). Надав заяву в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі (а.с.41).

Представник відповідача Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, завчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, судову повістку отримано 25 лютого 2020 року (а.с.39). Заяви чи клопотань від представника відповідача не надходило. Відзив подано не було.

Неявка відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, відповідно до вимог ст.205 КАС України не є перешкодою для розгляду справи, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів.

У відповідності до вимог ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно ч.1 ст.77 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями).

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 290233 від 04 січня 2020 року ОСОБА_2 04 січня 2020 року о 09 год. 45 хв. керував автомобілем «MAN 19.414», державний номерний знак НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі «Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя», у якого на вітровому склі знаходились сколи та тріщини в зоні роботи склоочисників, чим порушив ДСТУ 3649:2010 п.6.8.5 та п.31.3.1 ПДР України. Відповідно до дослідженої копії постанови до ОСОБА_2 працівником поліції застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн 00 к. (а.с.08).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з права особи оскаржити рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В постанові у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 290233 від 04 січня 2020 зазначено, що позивач порушив п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та п.31.3.1 ПДР України, у зв`язку з чим позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, проте доказів на підтвердження цього факту не надає.

Згідно з п.31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, затверджений Наказом від 28.12.2010 N 630, «на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників».

Відповідно до частиною 1 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Стаття 251 КУпАП передбачає, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Таким чином протокол, на рівні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, є одним із засобів встановлення фактичних даних на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивач в своєму позові зазначає, що вказане правопорушення він не здійснював та не порушував вимоги ДСТУ 3649:2010 п.6.8.5 та п.31.3.1 ПДР України.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 31.1 ПДР України (в постанові зазначено п.31.3.1 ПДР України) відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати на адресу суду, зокрема, відеозапис події, фотокартки, які могли б підтвердити, що на вітровому склі знаходяться сколи та тріщини в зоні роботи склоочисників, пояснення свідків, пояснення самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судові засідання не з`являвся, будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано, не спростовано твердження позивача, що той не порушував п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010.

Судом також встановлено, що розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський Топчій І.С. не дав можливості ОСОБА_2 скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі.

Виходячи із норм, викладених в ст.77 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Разом з тим, будь-яких належних і допустимих доказів, які б слугували підтвердженням того, що позивач керував транспортним засобом в технічно несправному стані відповідачем суду не надано. Також, поліцейським СРПП № 1 Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Топчій І.С. не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, а саме: «керував КТЗ, при цьому на вітровому склі автомобіля були сколи, тріщини в зоні роботи склоочисників».

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем, в порушення вимог ст.77 КАС України, не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Беручи до уваги те, що будь-яких належних і допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, відповідачем до суду не надано, суд змушений приймати рішення на підставі наявних доказів і констатувати, що факт порушення позивачем вимог ч.1 ст.121 КУпАП не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки доказів правомірності притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП відповідачем суду не надано, а судом не здобуто.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки доказів відповідачем не надано, то суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності, у зв`язку з чим постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 290233 від 04 січня 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу підлягає скасуванню, а провадження - закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.77,94,139,241-246, 250-251,295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Топчія Івана Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДО18 № 290233 від 04 січня 2020 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Топчієм Іваном Сергійовичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Великий Бурлук, Великобурлуцький район, Харківська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області 09 липня 1998 року , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Солонянське відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, місцезнаходження: вул. Строменко, 1, смт. Солоне, Солонянський район, Дніпропетровська область.

Відповідач: поліцейський сектор реагування патрульної поліції № 1 Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції Топчій Іван Сергійович, юридична адреса: вул. Строменко, 1, смт. Солоне, Солонянський район, Дніпропетровська область.

Головуючий - Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ