Справа № 160/11527/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 160/11527/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 року в адміністративній справі №160/11527/19 (головуючий суддя у 1-й інстанції Ільков В.В., повний текст рішення складено 12.12.2019 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування наказу №517 від 24.10.2019 року, рішення про застосування адміністративного арешту майна № 9 від 12.11.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" (далі - позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Миколаївській області від 24.10.2019 року №517 "Про проведення фактичної перевірки ()"; визнати протиправним та скасувати Рішення № 9 про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 12.11.2019 року, що прийняте Головним управлінням ДПС у Миколаївській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що про те, що наказ Головного управління ДПС у Миколаївській області від 24.10.2019 року №517 "Про проведення фактичної перевірки в частині призначення проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" винесено з порушенням норм діючого законодавства та процедури проведення перевірки, оскільки податковим органом не обґрунтовано наявності підстав для проведення фактичної перевірки, передбачених законодавством України, а лише здійснено посилання на положення п.п.80.2.6 п.80.2 ст.80 ПК України, у зв`язку з чим відповідач не мав права призначати перевірку. Відповідачем також було протиправно прийнято Рішення № 9 про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 12.11.2019 року, яке також, на думку позивача, підлягає визнанню протиправним та скасуванню, оскільки прийнято без урахування всіх обставин справи та з порушенням положень Податкового кодексу України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Миколаївській області від 24.10.2019 року №517 "Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" ()".

Визнано протиправним та скасовано Рішення № 9 про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 12.11.2019 року, що прийняте Головним управлінням ДПС у Миколаївській області.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" судові витрати у розмірі 3842,00 гривень.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити позивачу в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що твердження суду першої інстанції щодо відсутності конкретних підстав для прийняття оскаржуваного наказу є помилковим, оскільки Податковим кодексом України чітко вказано про зазначення в наказі підстав для проведення перевірки, що визначена цим Кодексом, однак відсутня вимога детального опису змісту обставин, які стали підставою для такої перевірки.

Позивачем надано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції наказом Головного управління ДПС у Миколаївській області № 517 від 24.10.2019 року "Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" ()" наказано провести працівникам ГУ ДПС у Миколаївській області фактичну перевірку ТОВ "Комфі Трейд", за адресою: здійснення діяльності: пр-т. Центральний, буд. 154, м.Миколаїв, Миколаївська область, з 06.11.2019 року тривалістю 10 діб за період діяльності з 05.04.2017 року по дату закінчення перевірки з метою дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявність ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Підставою для видачі наказу 517 від 24.10.2019 року "Про проведення фактичної перевірки" зазначено п.п. 80.2.4 п.80.2 ст. 80 ПК України, а саме що позивач не подає звітність про використання РРО з ФН .

Відділом фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування 04.04.2017 року була проведена фактична перевірка ТОВ "Комфі Трейд" за адресою здійснення діяльності: пр-т. Центральний, буд. 154, м.Миколаїв, Миколаївська область.

Для проведення фактичної перевірки співробітниками відповідача надано Товариству:

- копію наказу № 517 від 24.10.2019 року "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Комфі Трейд";

- направлення на перевірку № 764/14-29-01-04-36 від 06.11.2019 року;

- направлення на перевірку № 765/14-29-01-04-36 від 06.11.2019 року.

Посадовими особами ТОВ "Комфі Трейд" було відмовлено у допуску до проведення фактичної перевірки підприємства, про що відповідачем складено акт про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення фактичної перевірки №266/14729-05-06/36962487 від 11.11.2019 року.

11.11.2019 року позивачем на адресу контролюючого органу були направлені пояснення вих. № 001635/12-00/19 щодо недопуску до проведення фактичної перевірки структурного підрозділу ТОВ "Комфі Трейд" (магазин за адресою: м. Миколаїв, пр.Центральний, буд.154) за наказом Головного управління ДПС у Миколаївській області від 24 жовтня 2019 року №517.

15.11.2019 року засобами поштового зв`язку за рекомендованим повідомлення № 851, позивач отримав Рішення № 9 про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 12.11.2019 року, яке прийнято Головним управлінням ДПС у Миколаївській області.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки-цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно вимог пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений ст.80 ПК України.

Приписами пункту 80.1 ст.80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.2 ст.80 ПК України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп.80.2.1);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пп.80.2.3);

- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пп.80.2.4);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп.80.2.5);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (пп.80.2.6);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пп.80.2.7).

Згідно п.80.5 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст.81 цього Кодексу.

Під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо) (п.80.6 ПК України).

За вимогами п.80.7 ПК України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено ст.86 цього Кодексу.

Відповідно до п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- пп. 80.2.4 - неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

- пп. 80.2.5 - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок визначені статтею 81 ПК України.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що фактична перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення, а право на проведення такої перевірки надається за умови пред`явлення копії наказу про проведення фактичної перевірки та направлення на проведення такої перевірки.

За приписами п. 81.2 ст. 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного наказу стали відомості ІС "Аналітична система" ІС "Податковий блок" ТОВ "Комфі Трейд" про те, що позивач не подає звітність про використання РРО з ФН , але оскаржуваний наказ №517 від 24.10.2019 року не містить посилання на вищевказану інформацію (відомості) або на будь-які інші фактичні відомості або документи, тобто не містять підстави для проведення перевірки, визначеної Податковим кодексом України.

Відповідно, посилання відповідача на цю інформацію (відомості) не можуть бути обґрунтованою причиною правомірності наказу, оскільки контролюючим органом не доведено, що саме ця інформація (відомості) слугували підставою для прийняття спірного наказу, оскільки відсутня інформація, що в спірному випадку податковий контроль необхідно було здійснювати саме в формі фактичної перевірки.

Спірний наказ не містить інформації щодо того, в рамках яких заходів контролюючим органом встановлено невідповідність діяльності підприємства вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) встановлені факти неподання звітності або подання звітності з нульовими показниками, що вказує на протиправність оскаржуваного позивачем наказу №517 від 24.10.2019 року про проведення фактичної перевірки позивача.

Висновки суду в цій справі відповідають правовій позиції Верховного Суду з аналогічного питання, викладеній в постановах від 18.12.2018 року в справі №820/4891/18, від 05.03.2019 року в справі 820/4893/18.

Перелік обов`язкової звітності, яка подається внаслідок застосування реєстраторів розрахункових операцій, визначена в Наказі Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року № 13 "Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)" (далі - Наказ № 13).

Наказом № 13 затверджені, зокрема, Порядок подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок); форма Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок) (форма №ЗВР-1) та Інструкцію щодо його заповнення. Подання будь-якої іншої звітності, пов`язаної з використанням реєстраторів розрахункових операцій суб`єктами господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій та подають до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані, не передбачена.

Тобто, розрахунковий документ та фіскальний звітний чек - це не звітність з використання РРО, з огляду на те, що звітністю є Звіт за формою № ЗВР-1.

Саме в силу приписів зазначених норм законодавства, товариство подає електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, але не подає обов`язкову звітність, пов`язану із застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Таким чином, з огляду на відсутність факту подання звітності з використання РРО, підстав для проведення фактичної перевірки на підставі пп.80.2.4 п.80.2 ст.80 ПК України, а відтак і видача оскаржуваного наказу на проведення фактичної перевірки у контролюючого органу були відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно зроблено висновок про обґрунтованість вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 24.10.2019 року №517 "Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" ()".

Щодо позовних вимог позивача про визнати протиправним та скасувати Рішення № 9 про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 12.11.2019 року, що прийняте Головним управлінням ДПС у Миколаївській області, колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України встановлено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України, керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків. На підставі зазначеної норми, ГУ ДПС у Миколаївській області 12.11.2019 року було прийнято рішення про застосування повного адміністративного арешту майна платника податків до ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД".

Згідно матеріалів справи, у зв`язку з не допуском позивачем працівників ГУ ДПС у Миколаївській області до проведення фактичної виїзної перевірки, ГУ ДПС у Миколаївській області було прийнято оскаржуване позивачем Рішення № 9 про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 12.11.2019 року.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем не було доведено в судовому порядку правомірності та обґрунтованості оскаржуваного наказу від 24.10.209 року № 517, та рішення № 9 про застосування адміністративного арешту.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 року в адміністративній справі №160/11527/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування наказу №517 від 24.10.2019 року, рішення про застосування адміністративного арешту майна № 9 від 12.11.2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено відповідно до ст.243 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя Н.А. Олефіренко