Справа № 415/2166/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/2166/20
Провадження № 2-а/415/252/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Наавгустова Богдана Володимировича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Наавгустова Богдана Володимировича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 14.03.2020 р. поліцейським 1 батальйону 4 роти УПП в Луганській області рядовим поліції Наавгустовим Богданом Володимировичем відносно позивача складено постанову серії ЕАК № 2241858 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно з вищевказаною постановою, 14.03.2020 р. о 06 год. 55 хв., керуючи транспортним засобом ВАЗ 21043 д.н. НОМЕР_1 по вул. Червона, 11 в м. Лисичанську Луганської обл. порушив п.9.2 б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме: не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті.

У зв`язку з чим на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі - 425грн.

Вважає дану Постанову незаконною та необґрунтованою, винесену з грубим порушенням норм процесуального і матеріального права, та такою, що підлягає скасуванню за таких підстав.

Дійсно 14.03.2020 р. о 06 год. 55 хв. він керував транспортним засобом ВАЗ 21043 д.н. НОМЕР_1 по вул. Жовтнева, а не Червона, як вказано в постанові, в м. Лисичанську Луганської обл., район магазину «1000 дрібниць», рухався по закругленню проїзної частини дороги, не змінюючи напрямку руху.

Слід зазначити, що в районі магазину «1000 дрібничок» по вул. Жовтневій в м. Лисичанську Луганської обл., жодних знаків дорожнього руху, які б він міг порушити не встановлено, дорога, якою він прямував без поворотів та є головною.

Відповідно до п.9.2 ПДР України - Попереджувальні сигнали

9.2. Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

а) перед початком руху і зупинкою;

б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з Міжнародною Ковенцією про дорожній рух та Правил дорожнього руху України, автомобільна дорога, вулиця частина території, в тому числі в населеному пункті, призначене для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розташованими на ній, спорудами і та засобами організації дорожнього руху, і обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу.

Головна дорога, дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1-1.23.4 та 2.3.10.4.4. (Дорожні знаки).

Знак 2.3 «Головна дорога» повинен застосовуватись для позначення ділянки дороги, під час руху якою транспортні засоби мають переважне право проїзду перехрестя, і установлюється на початку такої ділянки дороги.

Напрямок руху означає напрямок, у якому водій рухається прив`язано до дороги та її напрямку, а не напрямку руху автомобіля у просторі.

Поворот - у всіх розуміннях, це зміна напрямку руху.

Не взявши до уваги заперечення, та доводи, що ним не порушувались ПДР України, Відповідач, не дослідивши повно і об`єктивно усіх обставин у їх сукупності, та не давши їм належної оцінки, в порушення положень КУпАП, передчасно дійшов висновку про його винуватість в скоєнні адміністративного правопорушення.

Також, згідно з складеною постановою серії ЕАК № 2241858 від 14.03.2020р., Відповідач неправильно зазначив адресу місця його реєстрації - квартал АДРЕСА_1 , замість АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, позивач просив суд визнати дії поліцейського протиправними, постанову серії ЕАК №2241858 від 14.03.2020р. скасувати, а справу закрити.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕАК № 2241858 від 14.03.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 14.03.2020.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

30.03.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/2166/20 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

07.04.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 14.03.2020.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому проси справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2241858 від 14.03.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 14.03.2020 року о 06 годині 55 хвилин в м. Лисичанську - вулиця Червона, 11, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, а саме: лівий, чим порушив п.п. 9.2 б ПДР України.

Прийняте по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (чотириста двадцять п`ять гривень).

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2241858 від 14.03.2020 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ДП18 № 670029 від 01.02.2020 року, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складів адміністративних правопорушень, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачем суду був наданий суду відеозапис з відеокамери молодшого лейтенанта поліції УПП від 14.03.2020 року - DSJX300073_BB0073, відеозапис DSJX300032_BB0032 та відео з відеореєстратора.

З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео з відеокамери DSJX300073_BB0073, але не має посилання на відео з відео реєстратора та відео DSJX300032_BB0032, у зв`язку з чим суд не приймає як належні та допустимі докази відео реєстратора та відео DSJX300032_BB0032.

З дослідженого відео DSJX300073_BB0073 неможливо встановити факт порушення позивачем п. 9.2 б ПДР України.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п. 9.2 б ПДР України, відповідачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2241858 від 14.03.2020 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Наавгустова Богдана Володимировича про скасування Постанови ЕАК №2241858 від 14.03.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Наавгустова Богдана Володимировича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2241858 від 14.03.2020 року, виготовлену не друкарським засобом, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження по справі закрити.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер № НОМЕР_2 .

Відповідач: поліцейський 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у Луганській області рядовий поліції Наавгустов Богдан Володимирович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, код ЄДРПОУ не відомий.

Повний текст судового рішення складено 09.04.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова