Справа № 640/9471/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року м. Київ № 640/9471/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДочірнього підприємства «Горизонт Парк»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Дочірнє підприємство «Горизонт Парк» з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.02.2019 №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що внаслідок подвійного врахування контролюючим органом одних і тих самих показників з двох уточнюючих розрахунків (один з яких є недійсним), відбулось викривлення контролюючим органом звітних даних підприємства, що, за твердженням представника позивача, не відповідає фактичним обставинам справи та фактичним показникам податкової звітності підприємства. При цьому, як наголошено представником позивача, контролюючим органом проігноровано очевидний факт підписання уточнюючого розрахунку від 22.01.2019 неуповноваженою особою платника податку. Разом з тим, уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за період грудень 2018 року, що поданий 22.01.2019 за підписом особи, яка не уповноважена на вчинення таких дій, не може вважатись податковою звітністю підприємства та створювати будь-які наслідки для підприємства, відтак, контролюючий орган не мав законних підстав для його врахування в обліку і, відповідно, приймати його у розрахунках та висновках під час проведення камеральної перевірки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.06.2019 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, встановлено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Під час підготовчого провадження судом вжито заходи, передбачені положеннями ст. 180 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на що, судом ухвалено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У призначене судове засідання 06.08.2019 з`явились представники сторін. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, в якій додатково наголошено на тому, що у силу п. 15 розділу ІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557, якщо автором надіслано до контролюючих органів кілька примірників одного електронного документа (у разі виправлення, неотримання першої квитанції тощо), оригіналом вважається електронний документ, надісланий до контролюючих органів останнім до закінчення граничного строку, встановленого законодавством для подання такого документа, за умови, що його було сформовано правильно та прийнято (зареєстровано), про що автору надійшла друга квитанція про прийняття. На підставі викладеного, представником позивача зауважено, що після подання уточнюючого розрахунку за підписом ОСОБА_1 , нового директора підприємства, програма мала б визначити уточнюючий розрахунок за підписом ОСОБА_3 , попереднього директора підприємства, як «до відома» з проставлянням коду « 40», чого контролюючим органом зроблено не було.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували, підтримавши викладені у відзиві доводи, оскільки у результаті подання Дочірнім підприємством «Горизонт Парк» двох ідентичних уточнюючих розрахунків до декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року, в яких було дві зменшено р. 18 у гр. 6, а саме: в уточнюючому розрахунку № від 22.01.2019 р. 18 - «-235 186 428 грн.»; № від 24.01.2019 р. 18 - «-235 186 428 грн.», що привело до неправомірного виникнення переплати в ІКП на 235 186 428 грн.

На підставі ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України, подальший розгляд даної справи ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Дочірнього підприємства «Горизонт Парк» за грудень 2018 року, за результатами чого складено акт від 07.02.2019 №887/26-15-12-07-20, в якому вказано про те, що при складанні підприємством декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року (реєстраційний № від 21.01.2019) останнім допущено помилку, а саме: у розділі «ІІІ. Розрахунки за звітний період» від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду у розмірі 235 186 428 грн., замість рядка 19 відображено у рядку 18.

22.01.2019 підприємством подано уточнюючий розрахунок на виправлення зазначеної помилки (реєстраційний № від 22.01.2019). 24.01.2019 підприємством повторно подано уточнюючий розрахунок (реєстраційний № від 24.01.2019), яким повністю продубльовано показники попереднього уточнюючого розрахунку.

Внаслідок викладеного, як зазначено в акті, подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість за реєстраційним № від 24.01.2019 призвело до неправомірного зменшення суми нарахування на 235 186 428 грн. Як наслідок, перевіркою встановлено порушення розділу VI наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (зі змінами та доповнення), що призвело до неправомірного зменшення суми ПДВ, нарахованої за грудень 2018 року у розмірі 235 186 428 грн. (штрафна санкція нараховується відповідно до абз. 2 п. 123.1 ст. 123 розділу V Податкового кодексу України).

Листом від 27.02.2019 №36134/10/26-15-12-07-18 Головне управління ДФС у м. Києві за результатами розгляду заперечення Дочірнього підприємства «Горизонт Парк» на висновки акту камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за грудень 2018 року, від 07.02.2019 №887/26-15-12-07-20 залишено без змін.

На підставі викладеного, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.02.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 293 983 035,00 грн., з яких за податковим зобов`язанням нараховано 235 186 428,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 58 796 607,00 грн.

Скориставшись правом на адміністративне (досудове) оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, Державною фіскальною службою України винесено рішення від 10.05.2019 №21546/6/99-99-11-04-02-25, яким податкове повідомлення-рішення від 27.02.2019 № залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Вважаючи дане податкове повідомлення-рішення протиправним та такими, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У силу пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України).

За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України).

У відповідності до змісту акту камеральної перевірки від 07.02.2019 №887/26-15-12-07-20, а також наявних у матеріалах справи доказів, Дочірнім підприємством «Горизонт Парк» подано декларацію з податку на додану вартість за грудень 2018 року (реєстраційний № від 21.01.2019), в якій, за твердженнями представника позивача, що також визнано перевіряючим, допущено помилку, а саме: у розділі «ІІІ. Розрахунки за звітний період» від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду у розмірі 235 186 428 грн., замість рядка 19 відображено у рядку 18.

З метою виправлення вказаної помилки Дочірнім підприємством «Горизонт Парк» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2018 року (реєстраційний № від 22.01.2019), який, згідно з наявною у матеріалах справи квитанцією №2, має статус прийнятого. Вказаним уточнюючим розрахунком уточнено показники рядків 18 та 19 розділу ІІІ «Розрахунки за звітний період», у відповідності до яких р. 18 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету» відкориговано з « 235 186 428» на «-» (різниця становить «-235 186 428») та р. 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації) (позитивне значення)» відкориговано з «-» на « 235 186 428» (різниця становить « 235 186 428»).

У той же час, як зазначено представником позивача, зазначений уточнюючий розрахунок підписано ОСОБА_3 із застосуванням його електронного цифрового підпису. Проте, це сталось внаслідок помилки, оскільки повноваження останнього, як директора Дочірнього підприємства «Горизонт Парк», та, відповідно, підписанта останнього, припинились 21.01.2019 (останній робочий день) на підставі рішення власника Дочірнього підприємства «Горизонт Парк» від 21.01.2019 №01/01-19, копія якого наявна у матеріалах справи.

Крім того, згідно з наявною у матеріалах справи копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником Дочірнього підприємства «Горизонт Парк» з 22.01.2019 є ОСОБА_1

З огляду на викладене, враховуючи відсутність у ОСОБА_3 повноважень на підписання податкової звітності Дочірнього підприємства «Горизонт Парк» з 22.01.2019, позивачем повторно подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2018 року (реєстраційний № від 24.01.2019) за підписом ОСОБА_1 , який, згідно з наявною у матеріалах справи квитанцією №2, має статус прийнятого. При цьому, уточнюючий розрахунок за реєстраційним № від 24.01.2019 має показники ідентичні тим, що зафіксовані в уточнюючому розрахунку за реєстраційним № від 22.01.2019, що визнано представниками обох сторін.

З приводу викладеного, суд звертає увагу на наступне.

У силу п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація повинна містити, зокрема, такий обов`язковий реквізит як підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності) (п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України).

Згідно з пп. 48.5.1 п. 48.5 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність накладеного на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки платника податку.

Приписами п. 48.7 ст. 48 Податкового кодексу України визначено, що податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що відсутність такого обов`язкового реквізиту податкової декларації (у тому числі розрахунку) як підпис керівника платника податків або уповноваженої особи є законодавчою підставою для не визнання останньої в якості податкової декларації (у тому числі розрахунку).

У свою чергу, нормативно-правовим актом, який розроблений відповідно до Податкового кодексу України, Цивільного кодексу України, Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронний цифровий підпис», «Про інформацію», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», «Про телекомунікації», визначає основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб`єктами електронного документообігу, є Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557 (надалі - Порядок №557).

У розумінні п. 2 розділу І Порядку №557 (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), підписувачем є посадова або уповноважена особа суб`єкта електронного документообігу, яка на законних підставах від свого імені або за дорученням особи, яку представляє, завершує процес створення електронного документа шляхом накладання ЕЦП.

У той же час, згідно з п. 1 розділу ІІІ Порядку №557, юридичні особи, самозайняті особи, податкові агенти, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування набувають статусу суб`єкта електронного документообігу з дати укладення Договору, примірну форму якого визначено у додатку 1 до цього Порядку, шляхом приєднання до нього на підставі Заяви про приєднання до Договору у порядку, визначеному цим розділом.

Дія Договору та пов`язаних з ним Повідомлень припиняється за ініціативи підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника), поданої з дотриманням передбаченої пунктом 15 цього розділу процедури, або за наявності однієї з таких підстав: отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи; наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі; наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв`язку зі смертю (п. 14 розділу ІІІ Порядку №557).

Договір вважається припиненим у день настання однієї з подій, зазначених у пункті 14 цього розділу (п. 16 розділу ІІІ Порядку №557).

Крім того, згідно з п. 7 Порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань й інформаційними системами Державної фіскальної служби України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 18.03.2016 №759/5/371, технічний адміністратор Реєстру забезпечує передачу до реєстрів Державної фіскальної служби України відомостей про проведені реєстраційні дії відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - реєстраційні дії), документів в електронній формі у робочий час одночасно з проведенням відповідної реєстраційної дії у Реєстрі, формуванням запиту суб`єктом державної реєстрації.

Як було зазначено вище, відповідно до наявної у матеріалах справи копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником Дочірнього підприємства «Горизонт Парк» з 22.01.2019 є ОСОБА_1 , на підставі чого, за висновками представника позивача, поданий Дочірнім підприємством «Горизонт Парк» за підписом ОСОБА_3 (попередній директор) уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2018 року (реєстраційний № від 22.01.2019) не є податковою звітністю, складеною у відповідності до вимог податкового законодавства, з огляду на відсутність підпису уповноваженої на те особи. Вказане і зумовило подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість за реєстраційним № від 24.01.2019 з показниками, ідентичними тим, що вказані в уточнюючому розрахунку за реєстраційним № від 22.01.2019.

Суд зауважує, що про вказані обставини Дочірнє підприємство «Горизонт Парк» повідомляло Головне управління ДФС у м. Києві листом від 24.01.2019 за вих. №38, отриманим контролюючим органом 24.01.2019, про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції на копії даного листа, наявного у матеріалах справи.

Відтак, подання позивачем уточнюючого розрахунку за реєстраційним № від 24.01.2019 спрямовано на усунення порушень податкового законодавства в частині відсутності такого обов`язкового реквізиту уточнюючого розрахунку як підпис керівника або уповноваженої особи, оскільки станом на 22.01.2019 (дата подання уточнюючого розрахунку за реєстраційним №900282499) керівником Дочірнього підприємства «Горизонт Парк» була ОСОБА_1 , а не ОСОБА_3 .

Натомість, викладені у службовій записці від 25.02.2019 №1068/26-15-50-01-18 відомості про те, що на дату подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість до податкової декларації з ПДВ за грудень 2018 року, який направлено об 11:19 22.01.2019 за реєстраційним №, договір про визнання електронних документів від 26.07.2018 №1 був діючим, а згідно з квитанцією 3, надісланою 22.01.2019 13:23 Центральним порталом прийому звітності ДФС України, договір про визнання електронних документів від 26.07.2018 №1 припинено у зв`язку зі зміною особи підписувача, відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», вказаного не спростовують та протилежного не доводять, а свідчать лише про отримання інформації щодо зміни керівника Дочірнього підприємства «Горизонт Парк» зі запізненням, з огляду на дату його фактичної зміни.

Суд також звертає увагу, що у силу п. 15 розділу ІІ Порядку №557, якщо автором надіслано до контролюючих органів кілька примірників одного електронного документа (у разі виправлення, неотримання першої квитанції тощо), оригіналом вважається електронний документ, надісланий до контролюючих органів останнім до закінчення граничного строку, встановленого законодавством для подання такого документа, за умови, що його було сформовано правильно та прийнято (зареєстровано), про що автору надійшла друга квитанція про прийняття.

Таким чином, незважаючи на прийняття контролюючим органом уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2018 року (реєстраційний № від 22.01.2019), який у силу наведеного не може бути визнано податковою звітністю, подання позивачем уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2018 року (реєстраційний № від 24.01.2019) не призвело до неправомірного зменшення суми нарахування на 235 186 428 грн., оскільки, у силу п. 15 розділу ІІ Порядку №557, врахуванню у податковому обліку підлягає лише останній уточнюючий розрахунок за реєстраційним № від 24.01.2019, а не обидва зразу.

На підставі викладеного, суд вказує, що висновки контролюючого органу про те, що подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість за реєстраційним № від 24.01.2019 призвело до неправомірного зменшення суми нарахування на 235 186 428 грн., які покладені в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, внаслідок чого, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 27.02.2019 № є протиправним та підлягає скасуванню.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 29.05.2019 №740, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 19 210,00 грн., який підлягає присудженню на користь останнього у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 27.02.2019 №.

Присудити здійснені Дочірнім підприємством «Горизонт Парк» (, адреса: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 36-Д) документально підтверджені судові витрати у розмірі 19 210,00 грн. (дев`ятнадцяти тисяч двохсот десяти грн. 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок