Справа № 380/2397/20
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/2397/20
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13 квітня 2020 року
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м.Львів, пл.Генерала Григоренка, 3), із вимогами:

-визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №665 від 18.02.2020 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

-визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №50 о/с від 19.02.2020 року;

-зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області винести наказ про звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням.

Ухвалою судді від 26.03.2020 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу у 5-денний термін з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали.

10.04.2020 року засобами поштового зв`язку надійшов від представника позивача «супровідний лист», в якому викладено останнім письмові пояснення. Також, до вказаного «супровідного листа» представник долучив докази отримання оскаржуваних наказів (копії поштових відправлень), копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги адвокатом Джох Р.В. позивачу ОСОБА_1., виданого 08.04.2020 року на підставі договору про надання правової допомоги №1 від 14.03.2020 року, копію договору про надання правової допомоги №1 від 14.03.2020 року, укладеного між адвокатом Джох Р.В. та клієнтом ОСОБА_2, яка діє в інтересах чоловіка ОСОБА_1 .

Як вбачається, надані суду представником позивача матеріали не усувають усіх недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху.

Суддя, дослідивши матеріали позовної заяви та докази, що надійшли на адресу суду на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 26.03.2020 року, вважає за доцільне повернути позовну заяву позивачу, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.160 КАС України передбачено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як слідує із змісту позовної заяви, її підписано представником позивача адвокатом Джох Романом Васильовичем.

На підтвердження своїх повноважень представником позивача надано копію ордеру серії ВС №1021124 від 08.04.2020 року про надання правничої (правової) допомоги адвокатом Джох Р.В. позивачу ОСОБА_1 , виданого на підставі договору про надання правової допомоги №1 від 14.03.2020 року, копію договору про надання правової допомоги №1 від 14.03.2020 року, укладеного між адвокатом Джох Р.В. та клієнтом ОСОБА_2, яка діє в інтересах чоловіка ОСОБА_1 .

Загалом, в ордері вказано як примітка, що договором про надання правової допомоги права адвоката не обмежуються.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

В силу частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною першою статті 57 КАС України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Взаємовідносини між довірителем та представником мають договірний характер.

Згідно з частинами першою та третьою статті 237 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 240 ЦК України представник зобов`язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Відповідно до положень статей 248, 249 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється, зокрема, у разі скасування довіреності особою, яка її видала.

Особливості представництва в адміністративному судочинстві передбачено, серед іншого, частиною четвертою статті 59 КАС України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1)договір про надання правової допомоги;

2)довіреність;

3)ордер;

4)доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як слідує з п.1.1 розділу 1 договору про надання правової допомоги №1 від 14.03.2020 року, предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту - ОСОБА_2 , яка діє в інтересах чоловіка ОСОБА_1 .

При цьому, жодних доказів того, що громадянка ОСОБА_2 діє від імені позивача, ні ОСОБА_1 ні представником позивача не надано до суду, зокрема, повноваження дружини, яка діє від імені свого чоловіка не підтверджені оригіналом довіреності або її нотаріальною копією, завіреною у встановленому законом порядку - нотаріусом.

Відповідно до п.2.1 розділу 2 договору про надання правової допомоги №1 від 14.03.2020 року, адвокат: -зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями клієнта; -зобов`язується представляти права і законні інтереси клієнта в органах державної влади, місцевого самоврядування, перед третіми особами, а також в усіх судових інстанціях України та здійснювати професійну діяльність адвоката, згідно з умовами цього договору, з усіма правами представника, які передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення; -зобов`язується надавати правову допомогу клієнту у кримінальних провадженнях, які могли би бути пов`язані з клієнтом, незалежно від його процесуального статусу в них (потерпілий, затриманий, підозрюваний, обвинувачений, свідок).

У п.2.2 розділу 2 договору чітко передбачено також права адвоката, а саме: -збирати відомості про факти, які можуть бути використані як докази у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах; -запитувати і отримувати документи або їх копії від підприємств, установ, організацій, об`єднань, а від громадян за їх згодою; -застосовувати науково-технічні засоби, відповідно до чинного законодавства України; -доповідати клопотання і скарги на прийомі у посадових осіб та отримувати від них письмові мотивовані відповіді на ці клопотання і скарги в справах, пов`язаних із інтересами клієнта; -бути присутнім при розгляді поданого клопотання і скарг на засіданні колегіальних органів і давати пояснення щодо суті клопотання і скарг; -представляти права та законні інтереси клієнта в усіх судових інстанціях з усіма правами сторони, передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення;надавати правову допомогу та здійснювати захист законних прав та інтересів клієнта у кримінальному провадженні на усіх його стадіях; -виконувати інші дії, передбачені законодавством України в інтересах клієнта; -оскаржувати судові рішення (ухвали) до апеляційних та касаційних судових інстанцій з правом їх підпису.

У той же час, слід зауважити, що вищевказаний перелік повноважень є конкретно визначеним і вичерпним.

Враховуючи, що статтями 57, 59, 60 Кодексу адміністративного судочинства України, якими регламентуються процесуальні права осіб, які беруть участь у справі, сторін, та повноваження представників, не передбачене право представників на підписання позовної заяви, таке право має бути окремо передбачено у довіреності, договорі.

З долученого до матеріалів позовної заяви договору вбачається, що такий наділяє адвоката Джох Р.В. як представника здійснювати в інтересах клієнта, яка в інтересах позивача певні процесуальні дії, однак у ньому не обумовлене право представника на підписання позовної заяви від імені позивача та право на подання позовної заяви до суду.

Суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20.05.2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Також суддя бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» №28249/95).

Згідно з імперативними вимогами пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 КАС України) передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Одночасно, суддя зазначає, що повернення судом адміністративного позову з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені та можливість повторного звернення до суду, якщо відпадуть обставини, що стали підставою для її повернення, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд.

За таких обставин, суддя дійшов висновку про повернення позивачу позовної заяви з усіма доданими до неї матеріалами.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги, тому судовий збір в сумі 2522,40 грн., сплачений згідно квитанції (дубліката чека) №0.0..1 від 19.03.2020 року за подання позову підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст.169, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання до вчинення дій повернути позивачу.

Повернути ОСОБА_1 (платнику) судовий збір в сумі 2522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) грн. 40 коп., сплачений згідно квитанції (дубліката чека) №0.0..1 від 19.03.2020 року за подання позову.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка подала/надіслала таку до суду, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Сасевич О.М.