Справа № 160/2205/20
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2020 року Справа № 160/2205/20
24 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Орлової Лариси Петрівни начальника управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Дніпра, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії начальника управління державної казначейської служби у Шевченківському районі м. Дніпра Орлової Л.П. щодо надання неповної та недостовірної інформації у відповіді від 23.08.2019 року.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що на її звернення від 03.07.2019 р. та від 09.08.2019 р. відповідачем у своїй відповіді від 23.08.2019 року № 02-18-10/1124 було надано неповну та недостовірну інформацію стосовно поставлених позивачем питань.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі № 160/2205/20 та відкрито провадження у даній справі за позовом ОСОБА_1 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 263 КАС України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно з ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Частиною другою статті 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з приписами ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалося.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року відповідачу запропоновано у разі невизнання позову протягом 15 днів з моменту отримання ухвали суду надати відзив на позовну заяву.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 звернулася до начальника управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Дніпра Орлової Людмили Петрівни зі зверненням від 03.07.2019 року, в якому були поставлені наступні питання:
1. Пояснити відсутність у приміщенні УДКСУ у Шевченківському районі м, Дніпра оприлюдненої інформації щодо можливості повернути судовий збір в готівковій формі взагалі та варіанти повернення судового збору в готівковій формі на підставі р. ІІІ наказу Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013.
2. Пояснити відсутність зразку заяви про повернення судового збору в готівковій формі.
3. Надати законну підставу для вимагання у зразку заяви про повернення судового збору, номеру телефону заявника.
4. Надати докази звернення у письмовому вигляді начальника УКДСУ у Шевченківському районі м. Дніпра Орлової Л.П. за період очолювання нею Казначейства до вище стоячого керівництва з метою врегулювання питання наявності можливості повернути судовий збір в готівковій формі у наказі Міністерства фінансів №787 та відсутністю реалізації цієї можливості у разі відмови повернути судовий збір ОСОБА_1 на підставі п.1.1. або 1.3. наказу Міністерства фінансів України №787.
5. Оприлюднити у приміщенні Казначейства інформацію:
- стосовно усіх шляхів повернення судового збору, передбачених наказом Міністерства фінансів № 787 від 03.09.2019.,
- номера рахунків, відкритих органами Казначейства в банках на ім`я органу Казначейства а т.д.
6. Надати законну підставу для вимагання номеру телефону заявника у зразку заяви Казначейства для повернення судового збору.
На вказане звернення позивача начальником управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Дніпра Орловою Ларисою Петрівною була надана відповідь від 17.07.2019 року № 02-18-10/968, у якій відсутні відповіді на питання, зазначені у пунктах 1, 2, 5 звернення від 03.07.2019 р., а також не наведені відповідні підстави для обов`язкового зазначення номеру контактного телефону заявника.
У зв`язку з цим, 09 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до начальника управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Дніпра Орлової Людмили Петрівни зі зверненням (вх.№ 10-4867 від 09.08.2019 р.), в якому просила надати відповідь на своє звернення від 03.07.2019 року (зареєстроване в управлінні державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Дніпра 04.07.2019 р.).
На звернення позивача від 09.08.2019 р. вх. № 10-4867 начальником управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Дніпра Орловою Ларисою Петрівною була надана відповідь від 23.08.2019 року № 02-18-10/1124, в якій, зокрема, зазначено наступне.
З метою реалізації права громадян та суб`єктів господарювання на повернення коштів з бюджету, платниками цих коштів відповідно до 5 Порядку подається до органу Казначейства заява, яка складається платним у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника, код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвища, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційного номеру облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер), місця проживання фізичної особи та номеру контактного телефону, суми платежу, що підлягає поверненню, способу перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі (питання 3 звернення заявника).
При зверненні 02.07.2019 громадянки ОСОБА_1 до органу Казначейства в усному порядку, спеціалістами управління була надана вичерпна консультація з питання повернення коштів з бюджету за ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22.04.2019 р. по справі за № 208/4499/17, з рекомендацією спрямувати письмову заяву разом з документами згідно чинного законодавства до управління Казначейства, при цьому, склавши її в довільній формі, оскільки Порядком не встановлено зразку.
3 приводу звернення керівника управління до вищестоящої установи для врегулювання питання повернення судового зберу в готівковій формі, повідомляємо про відсутність таких підстав, у зв`язку з визначенням Порядком способу повернення коштів платникам (питання 4 звернення заявника).
З питання відсутності в приміщенні УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра оприлюдненої інформації щодо способу повернення судового збору та зразків відповідних заяв, зазначаємо про відсутність законодавчих підстав щодо необхідності її розміщення в приміщенні управління (питання 1, 2, 5 звернення заявника).
Позивач, вважаючи, що відповідь відповідача від 23.08.2019 року № 02-18-10/1124 містить неповну та недостовірну інформацію, звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
За нормами частини першої статті 15 Закону України Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Стаття 18 Закону України «Про звернення громадян» надає громадянину право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
За вимогою частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної, влади, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:
- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви і скарги;
- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Указом Президента України від 07.02.2008 «Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування» встановлено про недопущення надання неоднозначних, не обґрунтованих або неповних відповідей за зверненням громадян, із порушенням строків, установлених законодавством, безпідставної передачі розгляду звернень іншим органам.
Як вбачається з матеріалів справи, на пункти 1, 2, 5 звернення позивача від 09.08.2019 року відповідачем у листі від 23.08.2019 року № 02-18-10/1124 надано відповідь про відсутність законодавчих підстав щодо необхідності розміщення в приміщенні управління оприлюдненої інформації стосовно способу повернення судового збору та зразків відповідних заяв.
При цьому, відповідачем не приводяться інші джерела отримання такої інформації. А відсутність такої інформації у приміщенні казначейства та інформації про її знаходження здійснює перешкоди в отриманні повної інформації для повернення судового збору у готівковій формі.
Щодо відповіді відповідача, зазначеної у листі від 23.08.2019 року № 02-18-10/1124 на пункт 4 звернення позивача від 09.08.2019 року, а саме про відсутність підстав звернення керівника управління до вищестоящої установи для врегулювання питання повернення судового збору в готівковій формі, у зв`язку з визначенням Порядком способу повернення коштів платникам, суд зазначає, що відповідачем у відповіді від 23.08.2019 року сам факт можливості чи відсутності права або обов`язку звернення казначейства до вищестоящого керівництва з метою з`ясування питань повернення судового збору в готівковій формі не заперечується, а заперечується лише наявність підстав для такого звернення.
Отже, для того, щоб з`ясувати номер рахунку, на який позивач може просити повернути судовий збір готівкою чеком казначейства, останній повинен мати інформацію про те, скільки таких рахунків відкрито, де саме вони відкриті, з якого саме рахунку можливо отримати грошові кошти та від чого саме залежить надання позивачем такого рахунку: від його місця проживання чи реєстрації, від місця розташування казначейства, від місць розташування банків і т.д.
При цьому, у Порядку відсутня інформація про те, звідки фізична особа для повернення судового збору в готівковій формі може знайти номера рахунків, відкритих казначейством у банках на ім`я казначейства.
Таким чином, суд вважає, що відсутність обов`язку розміщення казначейством або іншою організацією рахунків та їх джерел у Порядку, відсутність оприлюднення переліку рахунків у приміщенні казначейства, вчиняє позивачу, як фізичній особі, перешкоди у поверненні судового збору в готівковій формі за чеком органу Казначейства.
Крім того, судом встановлено, що начальником управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Дніпра Орлової Лариси Петрівни у листі від 23.08.2019 року № 02-18-10/1124 взагалі не було надано відповіді на пункт 6 звернення позивача від 09.08.2019 року стосовно надання законних підстав для вимагання номеру телефону заявника у зразку заяви Казначейства для повернення судового збору.
Враховуючи наведене, суд робить висновок, що при підготовці відповідачем відповіді, оформленої листом від 23.08.2019 року № 02-18-10/1124, останнім було надано неповну інформацію щодо поставлених питань у зверненні позивача від 09.08.2019 року Вх.№ 10-4867.
Законодавство України не містить визначення недостовірної інформації і не окреслює фактичних ознак, які вказують на недостовірність інформації. Встановлюються тільки ознаки недостовірності, які можуть бути спростовані. Частина 3 статті 277 Цивільного кодексу України встановлює презумпцію недостовірності негативної інформації: „Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного." Тобто, будь-яка негативна інформація буде розглядатися судом як недостовірна, якщо поширювач інформації не доведе, що ця негативна інформація відповідає дійсності.
Виходячи з викладеного вище, недостовірну інформацію можна визначити як інформацію, що належить до однієї з двох таких категорій:
1) інформація про суб`єкта, яка була поширена і сприймається негативно принаймні певною групою членів суспільства, що може спричинити порушення немайнових прав відповідної особи, при цьому відсутнє чинне рішення суду щодо достовірності/недостовірності такої інформації (презюмовано недостовірна);
2) будь-яку інформація, недостовірність якої встановлена судом (доведено недостовірна).
Разом з тим, доказів надання відповідачем недостовірної інформації у відповіді від 23.08.2019 року, позивачем не надано, а судом з наявних у справі матеріалів не встановлено.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З урахуванням наведеного, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в їх сукупності, суд зробив висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковомуго задоволення шляхом визнати протиправними дій начальника управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Дніпра Орлової Лариси Петрівни стосовно надання неповної інформації у відповіді від 23.08.2019 року № 02-18-10/1124.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України відповідно до задоволених вимог позивача.
Ухвалою суду від 28.02.2020 року було задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі.
Враховуючи задоволення основної позовної заяви ОСОБА_1 , судові витрати у справі не стягуються.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії начальника управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Дніпра Орлової Лариси Петрівни щодо надання неповної інформації у відповіді від 23.08.2019 року № 02-18-10/1124.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Судові витрати у справі не стягуються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Ніколайчук

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя С.В. Ніколайчук

Рішення не набрало законної сили 30 березня 2020 р.

Суддя С.В. Ніколайчук