Справа № 176/2721/19(2-а/176/5/20)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 176/2721/19(2-а/176/5/20)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.02.2020 р. у справі № 176/2721/19(2-а/176/5/20)

за позовом ОСОБА_1

до інспектора першої роти другого батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Князєвої Ванди Миколаївни,

третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 26.11.2019 року серії ДП018 № 759710 про накладення відносно нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн..

Суд першої інстанції позов задовольнив. Рішення суду вмотивовано тим, що через наявні порушення нормативних вимог щодо фіксації адміністративного правопорушення суд не може прийняти відеофайли на DVD-R диску, який долучений до матеріалів справи, як належні та допустимі докази.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, третя особа в справі оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд розглядаючи справу вдався до зайвого формалізму, не встановив дійсні обставини справи, не витребував додаткові докази, якщо в нього виникли сумніви щодо достовірності відеозапису.

Зазначає, що наданим суду відеозаписом достеменно підтверджується факт вчиненого правопорушення, а тому звільнення позивача від адміністративного стягнення суперечить принципу невідворотності адміністративної відповідальності.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Позивач направив на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримує правову позицію суду першої інстанції. Також, позивач зазначає, в постанові не було відображено причину зупинки автомобілю як-то непрацюючий ліхтар правого верхнього кута кабіни; не враховано, що за півгодини до зупинки автомобілю відповідачем колесо причіпу було замінене на запасне, про що повідомлялось відповідачу; що мініатюрна модель українського прапору, закріплена на присосці, не заважала оглядовості; вказані відповідачем порушення не відносяться до технічної несправності, тому не можуть бути підставою для притягнення до відповідальності. Просить рішення суду залишити без змін.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 26.11.2019 року серії ДП018 № 759710 на позивача накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Суд першої інстанції виходив з того, що хронометраж подій, зазначених на першому відеофайлі суттєво відрізняється від відомостей зазначених у фабулі постанови, а саме, як витікає з постанови, правопорушення мало місце 26.11.2019 року о 21 год. 15 хв., при цьому на першому файлі, відеозапис розпочинається о 21 год. 28 хв., тобто у фабулі постанови та на відтвореному першому відеофайлі різниться час вчинення правопорушення, яке інкримінується позивачу, що суперечить вимогам ст. 283 КУпАП.

На одному із відеофайлів, що маються на вищезазначеному DVD-R диску, інспектор Князєва В.М. роз`яснює особі, що притягається до відповідальності його права передбачені ст. 268 КУпАП, однак його права передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, взагалі не були роз`яснені, що суттєво порушує право особи на захист.

Крім того, пункт 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як встановлено судом першої інстанції, на DVD-R диску, долученому до матеріалів справи Департаментом патрульної поліції Національної поліції України маються 5 відеофайлів, які датовані 26.11.2019 року, але які розпочинаються за різним часом відтворення, тобто підтверджується, що відеозйомка проведена на місці події не безперервно, що є суттєвим порушення вимог вищезазначеної Інструкції.

Більш того пунктом 2, 3 розділу 2 вищезазначеної Інструкції передбачається, що портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Суд першої інстанції наголосив, що з копії оскаржуваної постанови вбачається, що до неї долучається відео з бодікамери DM 4585, однак матеріали справи не містять достовірних даних про те, що даний відеореєстратор використовується з дотриманням вищенаведених вимог Інструкції. в зв`язку із чим суд не може прийняти відеофайли на DVD-R диску, який долучений до матеріалів справи, як належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відеофайли, надані суду, достеменно свідчать про порушення, допущені позивачем під час керування транспортним засобом, та які були виявлені відповідачем під час його зупинки.

Висновки суду стосовно неналежності доказів колегія суддів вважає помилковими, з огляду на наступне.

В постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Згідно п. 31.4 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

- згідно з п.п. 31.4.5 "г" Правил дорожнього руху: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів;

- згідно з п.п. 31.4.7 "в" встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість, крім самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, яка розміщується в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю;

- згідно пп. 31.4.7 "є" на вантажних автомобілях з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т і в автобусах з дозволеною максимальною масою понад 5 т відсутні противідкотні упори (щонайменше два).

Як вбачається з відеозапису, наданому суду, зазначені порушення були встановлені під час зупинки транспортного засобу.

Суд першої інстанції не надав оцінки фактичним обставинам справи. Разом з тим, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу пояснення, надані позивачем в справі щодо причин допущення таких порушень.

Так, не може усувати відповідальність за експлуатацію транспортного засобу в технічно несправному стані посилання на заміну колеса, оскільки в якості запасного колеса позивач повинен мати таке, що відповідає вимогам безпеки. Також, позивачем не було надано жодних доказів такої заміни колеса, таких як чек, квитанція, не зазначено, де саме виконано заміну, отже така заява є голослівною і не спростовую факт порушення.

Також з матеріалів відеофіксації вбачається, що на лобовому склі розташовано не лише мініатюрний прапор, але і багато інших речей, які заважають огляду.

Відсутність противідкотних упорів навіть не заперечувалась позивачем під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Посилання на суду на вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 колегія суддів вважає недоречним, оскільки ані нормами КУпАП, а ні нормами КАС України не покладено на відповідача обов`язку доводити правопорушнику правомірність використання технічних засобів під час складення постанови, оскільки така можливість встановлена законом.

В той же час, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та зазначає, що у відповідності до ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Таким чином, якщо суд мав сумніви стосовно достовірності відеозапису або незаконності використання відеореєстратора, він мав застосувати принцип офіційного з`ясування обставин та витребувати відповідні докази у відповідача.

Доводи суду стосовно відсутності безперервного відеозапису є надуманими, оскільки відповідачем надані фрагменти відеозапису, які безпосередньо підтверджують факт правопорушення і не свідчать про те, що такий запис не вівся безперервно, а також про намагання відповідача в такий спосіб спотворити об`єктивні обставини справи.

Таких підхід суду свідчить про зайвий формалізм, проявлений при розгляді справи та який сприяє правопорушнику у намаганні уникнути відповідальності за потенційно небезпечне для учасників дорожнього руху порушення.

Не роз`яснення норм ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, що, на думку суду першої інстанції, суттєво порушує право особи на захист, не може бути прийнято до уваги, оскільки позивачу були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, яка є спеціальною нормою закону, у відповідності до якого здійснюється розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Такі недоліки в оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, як декілька хвилин розбіжності в часі, вказаному в постанові та відображеному на відеозапису, не нівелюють саме порушення та не можуть бути підставою для звільнення позивача від відповідальності.

Крім того, з відеозапису вбачається, що позивач поводиться зухвало, зневажливо по відношенню до працівника поліції, що не завадило належним чином зафіксувати правопорушення та притягнути позивача до відповідальності.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слід задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 317 КАС України, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в позові.

Керуючись ст. 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Постановив:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.02.2020 р. у справі № 176/2721/19(2-а/176/5/20) скасувати.

В позові ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко