Справа № 160/11439/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
при секретарі судового засідання Федуркіній А.В.,
без участі представників сторін
14 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача 1: головного управління пенсійного фонду України Дніпропетровській області, відповідача 2: військова частина НОМЕР_2 , відповідач 3: Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, у якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) щодо несвоєчасного надання документів, які підтверджують право ОСОБА_1 на нарахування пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 10 квітня 2017 року;
В обґрунтування позову зазначено, що у зв`язку з постійним затягуванням процедури призначення пенсії позивачу та саме внаслідок протиправною бездіяльності відповідачів відбулось порушення строків призначення пенсії позивачу. Не здійснення нарахування пенсії за період з 10.04.2017 оку по 11.11.2017 року призвело до порушення прав позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано час на усунення недоліків позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2020 року вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.02.2020 року.
В подальшому підготовче засідання перенесено на 03.03.2020 року.
На виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року представником відповідача-3 28.01.2020 року засобами електронного зв`язку надано суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що згідно матеріалів пенсійної справи та наданого до суду позивачем витягу з наказу ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 від 10.04.2017 року № 99, позивача було звільнено зі служби 10.04.2017 року. На підставі наданої довідки військкоматом до головного управління ПФ, на підставі поданих документів та враховуючи вимоги ст. 50 Закону № 2262-ХІІ, оскільки мало місце несвоєчасне звернення для призначення пенсії, пенсію за вислугу років позивачу було призначено з 12.11.2017, тобто не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, а отже, у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відсутні законні підстави для нарахування та виплати пенсії за вислугу років позивачу за період з 10.04 по 11.11.2017 року. Після надходження особової справи позивача із військової частини НОМЕР_2 до Дніпропетровського ОТЦК та СП 15.12.2017 року було направлено за належністю до Командування сухопутних військ Збройних Сил України для підрахунку підтвердження проходження ним військової служби та складання розрахунку вислуги років на пенсію. Таким чином, з огляду на вищевказане вбачається, що вимоги до Дніпропетровського ОТЦК та СП щодо визнання дій протиправними позивачем недоведені та безпідставні, а отже є незаконними.
На виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року представником відповідача-1 20.01.2020 року надано суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що 12.11.2018 року на адресу головного управління від Дніпропетровського обласного комісаріату надійшли документи для призначення пенсії позивачу, які містили особисту заяву ОСОБА_1 від 09.08.2018 року. На підставі наданих документів пенсію призначено з 12.11.2017 року, тобто не більше як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, а отже у головного управління Пенсійного фонду України у Дніпроперовській області відсутні законні підстави для нарахування та виплати пенсії за вислугу років позивачу за період з 10.04.2017 року по 11.11.2017 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 31.03.2020 року.
В судове засідання, призначене на 31.03.2020 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на приписи ч. 1, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.
ОСОБА_1 перебував на військовій службі та брав участь в антитерористичній операції, про що свідчать повідомлення № 116/9/КЦ/4/2029 від 11 квітня 2018 року, повідомлення від відповідача-2 № 1521 від 10 квітня 2018 року, довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, витягу з наказу командира Відповідача-2 № 165 від 18 червня 2016 року, витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 (по стройовій частині) № 86 від 29 березня 2017 року та посвідчення серії НОМЕР_5 від 16 липня 2017 року.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 (по стройовій частині) № 99 від 10 квітня 2017 року позивача було виключено зі списків особового складу частини і усіх видів забезпечення та направлено на військовий облік до Красногвардійсько-Кіровського РВК Дніпропетровської області. В подальшому позивачу було видано посвідчення серії НОМЕР_5 від 16 липня 2017 року.
У зв`язку із затримкою направлення особової справи з військової частини НОМЕР_2 до Чечелівського районного військового комісаріату м. Дніпра, позивач через представника звертався на гарячу лінію «Урядовий контактний центр».
Так, позивача повідомили, що по суті порушеного питання, згідно доповіді командира військової частини НОМЕР_2 особову справу останнього було надіслано до Центрально-Чечелівського об`єднаного районного військового комісаріату м. Дніпро, про що свідчить повідомлення № 116/9/КЦ/4/6856 від 07 листопада 2018 року.
Крім того, позивача було повідомлено, що по суті його особову справу було надіслано з військової частини НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 512, що посвідчується повідомленням № 116/9/КЦ/4/5982 від 20 грудня 2017 року.
Згодом позивача було повідомлено, що 15 грудня 2017 року відповідачем-3 його особову справу було направлено за належністю до управління персоналу Командування сухопутних військ Збройних Сил України для підтвердження проходження ним військової служби та складання розрахунку вислуги років на пенсію з урахуванням страхового стажу, що підтверджується повідомленням № 116/14/5/5020 від 20 грудня 2017 року.
Пенсію позивачу було призначено з 12 листопада 2017 року, у зв`язку з тим, що лише 12 листопада 2018 року відповідачем-3 до відповідача-1 були надані матеріали для призначення пенсії та заява позивача від 09 серпня 2018 року, про що свідчать відмови у виплаті пенсії №692/Л-07 від 29 січня 2019 року № 2747/Л-09 від 12 квітня 2019 року.
Позивач вважає, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідачів пенсію за період з 10 квітня 2017 року по 11 листопада 2017 року позивачу виплачено не було, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, врегульовані Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року (далі - Закон №2262-ХІІ).
Статтею 48 Закону № 2262-ХІІ визначено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки.
При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
Частиною першою Порядку № 3-1 визначено наступне.
Заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України.
Частиною 6 Порядку № 3-1 визначено, що днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.
Пенсії призначаються у строки, визначені в статті 50 Закону № 2262-ХІІ.
Так, особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пункту "б" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення зі служби, а у разі несвоєчасного звернення пенсія за минулий час призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
З аналізу наведених норм, судом встановлено, що позивач після звільнення з військової служби згідно з наказом №99 від 10.04.2017 року командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 набув право на призначення пенсії.
Загальна норма п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року №13-1, містить положення, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.
Спеціальною нормою ст. 48 Закону №2262-ХІІ встановлено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
Згідно з п. 3.1 Порядку №13-1 посадова особа підприємства, установи, організації зобов`язана не пізніше місяця до дня досягнення працівником пенсійного віку письмово повідомити його про виникнення права на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах.
Відповідно до п.3.1 Порядку №13-1 у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії посадова особа підприємства, установи, організації оформляє всі необхідні документи і направляє їх до органу, що призначає пенсію, за місцезнаходженням підприємства, установи, організації або передає документи працівнику для їх подачі до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації). У необхідних випадках посадова особа підприємства, установи, організації надає працівнику допомогу щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії. У разі якщо підготовлено не всі необхідні для призначення пенсії документи, до органу, що призначає пенсію, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково у строки, передбачені пунктом 1.7 розділу І цього Порядку.
Пунктом 1 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 389 (далі - Положення № 389) передбачено, що військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території. Військові комісаріати утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи, крім районних, міських, районних у містах, можуть утворюватися, зокрема, об`єднані районні військові комісаріати для обслуговування кількох районів чи районів у містах обласного значення або районів і міст районного значення чи кількох районів у містах обласного значення та району (районів).
Обласні військові комісаріати, крім виконання функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення забезпечують оформлення та подання документів органам Пенсійного фонду України для призначення (перерахунку) пенсій особам, звільненим з військової служби, і членам їх сімей відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а також у передбачених законодавством випадках виплату грошової допомоги особам, звільненим з військової служби, і сім`ям загиблих (померлих) військовослужбовців Збройних Сил (абз. 10 п. 10 Положення № 389).
З аналізу наведених норм вбачається, що Дніпропетровський обласний військовий комісаріат наділений повноваженнями на підготовку та подання, за зверненням особи, необхідних документів до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Позивач набув прав на призначення пенсії з наступного дня після звільнення зі служби, проте, у зв`язку з несвоєчасним направленням документів військовою частиною НОМЕР_2 , до позивача при вирішенні питання щодо призначення пенсії застосовано строк з моменту направлення документів.
Судом встановлено, що лише 12.11.2018 на адресу головного управління від Дніпропетровського обласного військового комісаріату надійшли відповідні документи для призначення пенсії позивачу які містили особисту заяву ОСОБА_1 від 09.08.2018 року.
Стосовно заявлених позовних вимог до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, то суд зазначає, що оскільки на адресу головного управління від Дніпропетровського обласного військового комісаріату надійшли відповідні документи для призначення пенсії позивачу лише 12.11.2018 року, які містили особисту заяву ОСОБА_1 від 09.08.2018 року, то головним управління, на підставі поданих документів та враховуючи вимоги ст. 50 Закону № 2262-ХІІ, оскільки мало місце несвоєчасне звернення для призначення пенсії, пенсію за вислугу років позивачу було призначено з 12.11.2017, тобто не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, яке пов`язано з надсиланням відповідних документів для призначення пенсії.
Відтак, судом не встановлено в діях відповідача-1 протиправності, яка підлягає визнанню протиправною судом, а тому позовні вимоги до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не підлягають задоволенню.
Додатково суд зазначає, що відповідно до ст. 50 Закону №2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків.
Таким чином, суд встановив, що позивач набув право на призначення пенсії з наступного дня після звільнення зі служби, проте, у зв`язку з несвоєчасним направленням документів військовою частиною НОМЕР_2 та в подальшому Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом, втратив можливість розгляду його документів органом пенсійного фонду України для встановлення підстав для призначення позивачу пенсії з наступного дня після звільнення зі служби.
Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи, суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.
У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за потрібне вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача.
У зв`язку з тим, що бездіяльністю відповідача-2 та відповідача-3 порушено право позивача на своєчасний розгляд органом пенсійного фонду України документів для встановлення права призначення пенсії з 11 квітня 2017 року дня, наступного за днем звільнення зі служби, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України повторно розглянути документи позивача з метою встановлення права на призначення пенсії з 11 квітня 2017 року.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) щодо несвоєчасного надання документів, які підтверджують право ОСОБА_1 на нарахування пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 10 квітня 2017 року.
Зобов`язати головне управління пенсійного фонду України Дніпропетровській області повторно розглянути документи ОСОБА_1 з метою встановлення права на призначення пенсії з 11 квітня 2017 року, з урахуванням правової позиції, наданої судом у цьому рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 10 квітня 2020 року.

Суддя С.В. Ніколайчук