Справа № 820/6475/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2020 року

Київ

справа №820/6475/16

адміністративне провадження №К/9901/40290/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Юрченко В.П.,

суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2017 (суддя - Полях Н.А.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 (колегія суддів: Спаскіної О.А., Сіренко О.І. Любчич Л.В.) у справі № 820/6475/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Південспецбуд» до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Південспецбуд» (далі - Товариство) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області (далі - ДФС) від 28.09.2016 № на суму 726345,00 грн. та № на суму 18270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, висновки відповідача не ґрунтуються на перевірених первинних документах бухгалтерського обліку і податковій звітності позивача щодо господарських операцій та є невмотивованими.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2016, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2016 позов задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення ДФС від 28.09.2016 № на суму 726345,00 грн. та № на суму 18270,00 грн.

Мотивами вказаних рішень стали встановлені обставини необґрунтованості висновків відповідача в частині заниження позивачем податкових зобов`язань по існуючій господарській операції.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати у задоволені позову відмовити. Вказується на те, що судами попередніх інстанцій в порушення засад адміністративного судочинства не була надана належна оцінка всім первинним документам, які супроводжували господарську операцію за наслідками якої позивач формував бухгалтерський та податковий облік. Зокрема, не дослідженими залишились оборотно-сальдові відомості та платіжні доручення, які свідчать, що позивач не розрахувався за отримані будівельні послуги. Крім того, відповідач в касаційній скарзі посилається на наявність кримінального провадження, в рамках якого ініційовано проведення податкової перевірки контрагента позивача.

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДФС на підставі наказу від 01.09.2016 №2424 згідно п.п.78.1.4 п.п.78.1 ст. 78, п.п.82.2 ст. 82 Податкового кодексу України проведено позапланову документальну виїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України в частині господарських взаємовідносин з ТОВ «Оптіма-Д» (податковий номер 39593898) за грудень 2015 року.

За наслідками вказаної перевірки складений акт від 14.09.2016 №545/20-40-14-08-11/01416731, у висновках якого встановлено наступні порушення:

- п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п. 200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI, зі змінами та доповненнями (далі - ПК України), в результаті чого підприємством завищено податковий кредит на суму 502500 грн., за період грудень 2015 року, у зв`язку із документально оформленими операціями з ТОВ «Оптіма-Д» (), що призвело до завищення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 18270 грн. та виявлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у розмірі 484230 грн. за грудень 2015 року.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.09.2016 №, яким визначено суму грошового зобов`язання з ПДВ на суму 726345,00 грн. та № , яким зменшено суму від`ємного значення ПДВ на суму 18270,00 грн.

Скасовуючи спірні податкові повідомлення-рішення, суди попередніх інстанцій зазначили про їх незаконність.

Разом з тим, касаційний суд вважає висновки судів попередніх інстанцій передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а відтак таке судове рішення не є такими, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 КАС України.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем ПАТ "Південспецбуд" з ТОВ "Оптіма-Д" укладено 01.12.2015 договір субпідряду №19, відповідно до умов якого ТОВ "Оптіма-Д" приймає на себе роботи з будівництва комплексу з виготовлення молока на 1920 голів, а позивач зобов`язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору. Договірна вартість робіт становить 3015000 грн. з ПДВ. Початок виконання робіт - грудень 2015 року, закінчення - грудень 2016 року.

Суди також зазначили, що придбання будівельних послуг підтверджується: довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. КБ-3) за грудень 2015 року; актами приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2В) №№ 1, 2, 3,4 за грудень 2015 року; локальним кошторисом на будівельні роботи по об`єкту "Комплекс по виробництву молока на 1920 голів у селі Добренька Красноградського району Харківської області" №02-02-01 станом на 10.06.2015 року (корівники) та № 02-02-01 (дороги) з кресленнями; сертифікатами відповідності; деклараціями про відповідність, сертифікатами приймання та сертифікатами якості, платіжними дорученнями про оплату.

Разом з тим, предметом судового аналізу під час розгляду подібних спорів повинні бути не тільки документи первинного обліку, а й ділова мета укладення правочинів, реальна можливість виконання цих робіт контрагентом.

При цьому відповідні первинні документи мають відповідати вимогам, які встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно із яким первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Крім того, судам важливо ретельно перевіряти всі доводи сторін з метою повного та всебічного встановлення фактичних обставин по справі. Натомість у даній справі, доводи податкового органу про ненадання позивачем первинних документів під час перевірки, та про відсутність можливості здійснювати будівельні роботи контрагентом.

Суди визнали належними доказами реального виконання договору підряду такі документи, як довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. КБ-3) за грудень 2015 року; локальний кошторис на будівельні роботи по об`єкту "Комплекс по виробництву молока на 1920 голів у селі Добренька Красноградського району Харківської області" №02-02-01 станом на 10.06.2015 року (корівники) та № 02-02-01 (дороги) з кресленнями.

Натомість, кошторис не є документом первинного бухгалтерського обліку і складається на етапі укладення правочину, тобто на етапі лише наміру укладення договору на виконання певного обсягу робіт.

Поза увагою суду залишилась та обставина, що зазначені довідка та локальний кошторис підписано особами, яких неможливо ідентифікувати, оскільки відсутні прізвища відповідальних осіб.

Фактичне виконання виконаних робіт могло б підтверджуватись актами виконаних робіт, які в даній справі потребують ретельної перевірки, оскільки складені 21.12.2015 р. на виконання договору від 01.12.2015, тобто, через три тижні після укладення договору. Відтак, виконання значного обсягу будівельних робіт в зимовий період в такий короткий проміжок часу потребує перевірки щодо наявності матеріальних, трудових та основних ресурсів, про що доводив податковий орган.

Суди зазначили, що фактичне виконання договору підряду також підтверджується сертифікатами відповідності, декларацією відповідності, сертифіками якості, натомість не зазначили, які саме обставини підтверджуються вказаними документами. Так, в сертифікатах якості та деклараціях про відповідність зазначено, що електроди торгової марки «ПАТОН» відповідають ГОСТ 9466-75 та дійсно виготовлені на ТОВ «Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона».

Касаційний суд вважає, що суди, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, зробили висновки без належного дослідження всіх первинних документів, та без перевірки доводів та доказів податкового органу, що дає підстави стверджувати про неповноту встановлення всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

Положеннями Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в першу чергу, регламентовано пряму взаємозалежність правильності врахування платником податку у податковому обліку витрат на оплату придбаних у контрагента товарів (робіт, послуг) від підтвердження проведених господарських операцій належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту, наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів, робіт та послуг з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що згідно із наявної у відповідача інформації відносно контрагента позивача призначена податкова перевірка в рамках кримінального провадження № 0000351 від 15.03.2016, відтак на час розгляду справи важливо було перевірити результат його розгляду. Зокрема, суди могли встановити рух даного кримінального провадження стосовно ТОВ «Оптіма-Д», а також наявність судових рішень, в яких можливо встановлювався факт причетності такого суб`єкта господарювання до злочинних дій у фінансовій сфері.

Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити Верховним Судом правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами пункту 1 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Таким чином, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській задовольнити частково, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду