Справа № 420/5780/19
Суддя: Соколенко О.М.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5780/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Соколенко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальованої Наталії Миколаївни, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2019 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Державного кадастрового реєстратора головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальованої Наталії Миколаївни, Відділу в Овідіопольському районі міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморськ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в якій позивач просила суд:

- визнати протиправними дії відділу в Овідіопольському районі міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморськ щодо виключення з автоматизованої бази центру земельного кадастру даних цільового призначення земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу з адміністративними та складськими будівлями, на цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на земельну ділянку, загальною площею 6,8895 га, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив №10, діл. №175,176, кадастровий номер №:01:002:0363;

- визнати противоправними дії державного кадастрового реєстратора головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальованої Наталії Миколаївни щодо відмови у виправлені технічної помилки у даних державного земельного кадастру на земельну ділянку, загальною площею 6,8895 га, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив № 10 діл. № 175, 176, кадастровий номер № :01:002:0363, а саме: невірного цільового призначення земельної ділянки, замість цільового призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування будівель торгові, основна категорія за цільовим призначення, до якої належить земельна ділянка - землі житлової та громадської забудови, вид використання: для будівництва, експлуатації та обслуговування торгового комплексу, із адміністративними та складськими будівлями вказано помилково - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- зобов`язати державного кадастрового реєстратора головного управління Держгеокадастру в Одеській області ОСОБА_3 Наталію ОСОБА_3 поновити порушене право позивача на земельну ділянку шляхом внесення відомостей та за реєстрації договору купівлі - продажу земельної ділянки від 24.01.2016р., засвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу О.С.Адамець в автоматизованій базі центру земельного кадастру земельну ділянку, загальною площею 6,8895 га, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив № 10 діл. № 175, 176, кадастровий номер № :01:002:0363 з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу з адміністративними та складськими будівлями.

Ухвалою суду від 07.10.2019 року, судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду (з копією для відповідача) уточненої позовної заяви, визначених судом інформації та доказів.

17 жовтня 2019 року засобами служби кур`єрської доставки від позивача надійшла квитанція про сплату судового збору №ПН5649 від 17.10.2019 року на суму 768,40 грн. (т.1 а.с.25-29).

21 жовтня 2019 року засобами служби кур`єрської доставки від позивача надійшло клопотання про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви, обґрунтоване необхідністю збору значної кількості документів та отримання копії технічної документації земельної ділянки в землевпорядній організації (т.1 а.с.30-32).

22 жовтня 2019 року засобами електронної пошти від позивача надійшла заява про виправлення технічної помилки (т.1 а.с.33) із додатками до неї (т.1 а.с.34-39), в якій позивач зазначила, що під час складання позовної заяви було допущено технічну помилку та помилково зазначено прізвище, ім`я та по-батькові позивача як ОСОБА_2 замість вірного ОСОБА_1 . З урахуванням зазначеного, позивач просила суд вважати правильним прізвищем, ім`ям та по-батькові позивача ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 23 жовтня 2019 року позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви та надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

24 жовтня 2019 року засобами електронної пошти від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії паспорта та ідентифікаційного коду позивача ОСОБА_1 (т.1 а.с.44-50).

07 листопада 2019 року через канцелярію суду від позивача надійшов уточнений позов разом із додатками згідно переліку, наведеному у ньому, в тому числі, доказами доплати судового збору у розмірі 768,40 грн. (т.1 а.с.51-82).

У зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви в повному обсязі, ухвалою суду від 13 листопада 2019 року позивачу продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви та надано п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної.

Вказану ухвалу позивач отримала 18.11.2019 року, що підтверджується матеріалами справи.

27 листопада 2019 року засобами кур`єрської доставки від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви від 25.11.2019 року та уточнена позовна заява від 25.11.2019 року, які подані позивачем до служби кур`єрської доставки 25.11.2019 року, про що свідчить дата на накладній служби кур`єрської доставки (т.1 а.с.89-95).

При цьому, у заяві про усунення недоліків позивач зазначила, що уточнений позов, який подано до Одеського окружного адміністративного суду 07.11.2019, надано в останній редакції без внесених змін, оскільки редакція уточненого позову здійснена без врахування ухвали суду від 07.10.2019 року та просила його не враховувати при розгляді справи.

В уточненій позовній заяві від 25.11.2019 року ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальованої Наталії Миколаївни, Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморськ головного управління Держгеокадастру в Одеській області, позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальованої Наталії Миколаївни № РВ-019 від 03.06.2019 року про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- зобов`язати Міськрайонне управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморськ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області виправити технічну помилку у даних державного земельного кадастру на земельну ділянку загальною площею 6,8895 га, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив № 10 діл. № 175, 176, кадастровий номер № :01:002:0363 шляхом внесення змін щодо цієї земельної ділянки, а саме: змінити зазначене в Державному земельному кадастрі цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0363 з «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» на цільове призначення «для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу з адміністративними та складськими будівлями».

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначила, що 24.01.2016 року між позивачем (покупець) та ОСОБА_4 (продавець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 6,8895 га, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив №10 діл.№175,176, з цільовим призначенням: «для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу з адміністративними та складськими будівлями», кадастровий номер №:01:002:0363. При цьому, земельні ділянки за адресою: Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив № АДРЕСА_1 , ділянки №175,176, були виділені з цільовим призначенням: «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», однак, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2008 р. у справі № 2а-1081/08, цільове призначення земельної ділянки площею 6,8895 га, за адресою: Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив № 10, ділянки № 175, 176 змінено на цільове призначення «для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу з адміністративними та складськими будівлями».

Як зазначає позивач, на підставі постанови Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2008 року, Одеською регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_4 . На підставі зазначеної технічної документації в автоматизованій базі центру земельного кадастру цільове призначення було змінено, що підтверджуєтеся реєстраційною карткою земельної ділянки серії АБД №480034. Таким чином, як вказує позивач, були виконані усі законні дії щодо внесення земельної ділянки з цільовим призначенням: «для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу з адміністративними та складськими будівлями» до автоматизованої бази центру земельного кадастру.

За твердженням позивача, з невідомих причин, у Державному земельному кадастрі відображаються неправильні відомості щодо цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0363, а саме: зазначено цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» замість цільового призначення земельної ділянки «для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу з адміністративними та складськими будівлями». Позивач вказує, що про це вона дізналась 15 березня 2019 року при отриманні витягу з реєстру державного земельного кадастру, оригінал якого надано до Відділу в Овідіопольському району Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморськ.

Позивач зазначає, що 27.05.2019 року вона звернулась до Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморськ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявою про виправлення технічної помилки у державному земельному кадастрі щодо невірно вказаного цільового призначення земельної ділянки, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив № 10 діл. 175,176, кадастровий номер :01:002:0363, оскільки замість вірного цільового призначення «для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу з адміністративними та складськими будівлями» вказано помилкове цільове призначення - «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Як вказує позивач, до заяви про виправлення технічної помилки, нею були надані копія договору купівлі-продажу земельної ділянки та оригінал витягу на земельну ділянку.

Як зазначається у позовній заяві, 03.06.2019 року від державного кадастрового реєстратора відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальованої Наталії Миколаївни позивачем отримано рішення про відмову у виправленні технічної помилки з огляду на відсутність підстав для виправлення технічної помилки.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та з посиланням на норми ст.19 Конституції України, ст.37 Закону України «Про Державний земельний кадастр», п.п.138,139 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення про відмову у виправлені помилки, державний кадастровий реєстратор діяла не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, у первинній позовній заяві позивач, з посиланням на ч.3 ст.20 Земельного кодексу України вказувала, що вона як власник відповідної земельної ділянки не зверталась до жодного органу влади або органу місцевого самоврядування щодо зміни цільового призначення земельної ділянки.

Таким чином, позивач вважає, що відновлення її порушеного права можливе шляхом внесення змін до Держгеокадастру щодо земельної ділянки загальною площею 6,8895 га, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив № 10 діл. № 175, 176, кадастровий номер № :01:002:0363, а саме: шляхом зміни зазначеного в Державному земельному кадастрі цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0363 «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» на цільове призначення «для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу з адміністративними та складськими будівлями».

Ухвалою суду від 29.11.2019 року судом прийнято до розгляду позовну заяву в редакції уточненої позовної заяви від 25.11.2019 року, яка надійшла до суду 27.11.2019 року, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

02 січня 2020 року до суду засобами поштового зв`язку від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву від 25.12.2019 року із додатками до нього (т.1 а.с.100-135), в якому Головне управління, зазначаючи відповідачами у справі: Державного кадастрового реєстратора відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальовану Наталію Миколаївну та Міськрайонне управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, просить суд: визнати причину пропуску строку подання відзиву на позов поважною та прийняти відзив Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на позов, приєднати його до матеріалів справи і врахувати його при винесенні рішення по справі, та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказаний відзив підписано першим заступником начальника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. При цьому, у відзиві зазначено, що Міськрайонне управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, юрисдикція якого поширюється на територію Овідіопольського району та м. Чорноморська Одеської області. А також, зазначено, що Державним кадастровим реєстратором Мальованою Н.В. правомірно прийнято рішення від 03.06.2019 року про відмову у виправленні технічної помилки.

В свою чергу, 22 січня 2020 року засобами електронної пошти від позивача надійшло клопотання, в якому вона зазначає, що станом на 22.01.2020 року не отримувала відзивів на позовну заяву від відповідачів, та просить суд, у разі надходження відзивів від відповідачів, направити їх копію на електронну адресу позивача, зазначену у клопотанні.

Згідно інформації щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного інтернет-сайту ПАТ «Укрпошта» поштове відправлення із штриховим кодовим ідентифікатором « 647», в якому Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області направлено відзив на поштову адресу позивача (т.1 а.с.134), не вручене під час доставки з інших причин.

З метою забезпечення прав учасників справи на подання заяв по суті справи, 22 січня 2020 року судом направлено позивачу засобами електронної пошти відзив Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на електронну адресу, зазначену позивачем у клопотанні від 22.01.2020 року, що підтверджується матеріалами справи.

23 січня 2020 року засобами електронної пошти від позивача надійшло клопотання, в якому позивач просить суд не приймати в якості заяви по суті справи відзив Міськрайонного управлінням в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, зважаючи на неповажність причин пропуску строку його подання. Крім того, у вказаному клопотанні позивач зазначила про відсутність потреби у поданні відповіді на цей відзив.

З приводу наданого відзиву на позов, враховуючи клопотання позивача, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 29.11.2019 року відповідачам встановлено строки для подання відзивів на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачами - Міськрайонним управлінням в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та Державним кадастровим реєстратором отримано 04.12.2019 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.97-98).

Згідно з ч.1 ст.120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому, відповідно до ч.9 ст.120 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Таким чином, останнім днем строку подання відзиву на позовну заву для відповідачів було 19.12.2019 року.

Водночас, відзив, що надійшов з боку Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (яке, безпосередньо, не є учасником справи) складений ним 25.12.2019 року, тобто, вже після спливу встановленого судом строку для подання відзивів на позовну заяву відповідачами.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Жодних заяв до 19.12.2019 року до суду з боку відповідачів щодо продовження строку для подання відзивів на позовну заяву, - не надходило.

При цьому, у вказаному відзиві Головного управління Держгеокадастру в Одеській області міститься клопотання про визнання причин пропуску строку на подання відзиву поважними, яке обґрунтоване тим, що для формування правової позиції був необхідний додатковий час.

З урахуванням наведеного та зважаючи на подане клопотання позивача, в якому останній просить суд не приймати відзив у зв`язку з пропущенням встановленого судом строку для його подання, судом залучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву із додатками, однак, відзив не прийнятий судом до розгляду як заява по суті справи, зважаючи на те, що його складено та подано Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області, який не є відповідачем у справі, та поза межами встановленого судом строку для його подання, та з огляду на те, що наведені у відзиві причини пропуску встановленого судом строку на подання відзиву судом визнані неповажними.

Суд також зазначає, що безпосередньо від відповідачів - Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та Державного кадастрового реєстратора Мальованої Наталії Миколаївни, які отримали ухвалу про відкриття провадження у справі 04.12.2019 року, відзивів на позовну заяву не надходило.

Ухвалою суду від 28.01.2020 року, з метою повного та всебічного розгляду даної адміністративної справи та вирішення її по суті, зважаючи на необхідність з`ясування складу учасників справи та питань по наданим до суду Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області документам, що стосуються предмету спору, з урахуванням необхідності отримання додаткових доказів з боку позивача, судом вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, розпочато розгляд справи спочатку зі стадії відкриття провадження у справі, призначено підготовче засідання на 13.02.2020 року о 12 год. 00 хв. та встановлено відповідачам строки для надання відзивів на позовну заяву (у разі необхідності).

06 лютого 2020 року через канцелярію суду від представника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надійшло клопотання про заміну відповідача у справі - Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на належного відповідача - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області.

Ухвалою суду від 13.02.2020 року, за згодою представника позивача, замінено відповідача у справі №420/5780/19 з Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на належного відповідача Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, розпочато розгляд адміністративної справи спочатку, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті та призначено підготовче засідання на 28.02.2020 року об 11 год. 00 хв.

У підготовчому засіданні 28.02.2020 року судом оголошено перерву до 12.03.2020 року о 14 год. 00 хв.

02 березня 2020 року (у встановлений судом строк) засобами поштового зв`язку від відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву від 25.02.2020 року №9-15-0.6-2258/2-20 (т.1 а.с.210-239) разом із доказами його направлення сторонам по справі та додатками до нього.

У відзиві на позовну заяву відповідач Головне управління Держгеокадастру в Одеській області зазначає, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з нижченаведених підстав.

Так, у відзиві, з посланням на фактичні обставини справи, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області зазначає, що згідно інформації Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в архіві відділу в Овідіопольському районі міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області зберігається другий примірник державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 9312949, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 28.08.2008 за № 67, який видано ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 6,8895 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив № 10, діл. № 175, 176, та який видано на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси у справі № 2-4493 та рішення Київського районного суду м. Одеси у справі № 2-4494 від 09 липня 2008 року.

У відзиві зазначено, що документація із землеустрою на земельну ділянку площею 6,8895 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області масив № 10, діл. № 175, 176 до Державного фонду документації із землеустрою Відділу на зберігання належним чином не надходила.

З посиланням на норми ст. 202 Земельного кодексу України, Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України 02.07.2003 року №174 (в редакції від 27.06.2007 року чинній на момент видачі вказаного державного акта), ч. 4 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Земельного кодексу України, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області зазначило, що дані стосовно земельної ділянки площею 6,8895 га, кадастровий номер: :01:002:0363, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, Авангардівська селищна рада, масив № 10, діл. 175, 176, 27.11.2015 перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру.

Як зазначає відповідач, згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 15.12.2015 за ОСОБА_4 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 6,8895 га, кадастровий номер: :01:002:036, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 обл. АДРЕСА_2 р АДРЕСА_1 , земельна ділянка 175, 176, та підставою реєстрації права власності став державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯЖ № 474174, виданий 15.12.2015. При цьому, відповідач звернув увагу на те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 474174 взагалі не видавався, про що, свідчить відсутність підпису начальника відділу Держкомзему у Овідіопольському районі Одеської області Стадника О.П. та відсутність запису в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та, на думку відповідача, вказаний державний акт в силу статей 125, 126 Земельного кодексу України (в редакції від 09.12.2015), 15.12.2015 виданий бути не міг.

За твердженням відповідача, всупереч вимог п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державним реєстратором, а саме - ОСОБА_5 право приватної власності на вказану земельну ділянку зареєстровано та видано свідоцтво про право власності. Також, як вказує відповідач, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 22.03.2016 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Адамець Оксаною Іванівною зареєстровано перехід права власності на земельну ділянку площею 6,8895 га, кадастровий номер: :01:002:036, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, Авангардівська селищна рада, масив 10, земельна ділянка 175, 176 на користь ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 22 березня 2016 року реєстраційний № 277, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Адамець Оксаною Іванівною. З посиланням на норми ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр», Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області зазначено, що Державним кадастровим реєстратором правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства України внесено відомості щодо земельної ділянки площею 6,8895 га, кадастровий номер: :01:002:0363, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, Авангардівська селищна рада, масив № АДРЕСА_1 , діл. 175, 176 до Державного земельного кадастру, а, отже, ніякої технічної помилки не допущено та підстав для виправлення такої помилки, за твердженням відповідача, - немає. На підставі чого, як вказує відповідач, Державним кадастровим реєстратором Мальованою Н.В. прийнято рішення № РВ-019 від 03.06.2019 про відмову у виправленні технічної помилки.

З урахуванням зазначеного у відзиві, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

12 березня 2020 року засобами електронної пошти від позивача надійшла заява, в якій позивач зазначила, що не згодна з відзивом відповідача, та вказала, що у позивача відсутнє письмове заперечення на відзив на позовну заяву (т.1 а.с.240).

Ухвалою суду від 12.03.2020 року судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 березня 2020 року об 11 год. 30 хв.

У судове засідання 23.03.2020 року сторони та їх представники не з`явились, надавши до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Так, 18 березня 2020 року від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надійшла заява про розгляд справи №420/5780/19 в порядку письмового провадження, зважаючи на постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» та лист Ради суддів України від 16.03.2020 року. У вказаній заяві представник відповідача просив суд врахувати позицію Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, викладену у відзиві від 25.02.2020 року №9-15-0.6-2258/2-20 (т.2 а.с.1-2).

20 березня 2020 року засобами електронної пошти від позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження. У поданій заяві позивач просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (т.1 а.с.3).

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи, не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч.3 ст.194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, зважаючи на клопотання позивача та представника відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про розгляд справи без їх участі, а також, враховуючи належне сповіщення про розгляд справи іншого відповідача та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, та відсутність перешкод для розгляду справи за відсутності учасників процесу, зважаючи на строки розгляду справи, визначені ч.2 ст.193 КАС України, судом вирішено здійснювати подальший розгляд адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.193 КАС України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Розгляд справи по суті розпочато судом 23.03.2020 року.

Згідно з ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Зважаючи на викладене, враховуючи наведені приписи КАС України, суд розглядав дану справу у межах строку, визначеного для її розгляду ч.2 ст.193, ч.4 ст.243 КАС України із прийняттям та складанням судового рішення у повному обсязі 09.04.2020 року на 17-й день з дня початку розгляду справи по суті.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, з відзивом відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін, та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 володів земельною ділянкою площею 6,8895 га, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив № АДРЕСА_1 , ділянки № 175, 176 кадастровий номер :01:002:0363, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №312949 від 28.08.2008 року.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2008 року в адміністративній справі №2а-1081/08 за позовною заявою ОСОБА_4 до Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», відділу Державного комітету України по земельних ресурсах у Овідіопольському районі Одеської області про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії (т.1 а.с.64-65):

- визнано дії Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, щодо відмови ОСОБА_4 в зміні цільового призначення належної йому на праві приватної власності земельної ділянки неправомірними;

- визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 6,8895 га, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив № АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 . 175,176, кадастровий номер :01:002:0363, для будівництва, експлуатації та обслуговування торгового комплексу із адміністративними та складськими будівлями;

- зобов`язано Одеську регіональну філію державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» зареєструвати та видати ОСОБА_4 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6,8895 га, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив № АДРЕСА_1 , ділянка № 175, 176, кадастровий номер :01:002:0363, для будівництва, експлуатації та обслуговування торгового комплексу із адміністративними та складськими будівлями;

- зобов`язано відділ Державного комітету України по земельних ресурсах у Овідіопольському районі Одеської області видати та підписати ОСОБА_4 бланк державного акту на право власності на земельну ділянку площею 6,8895 га, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив № АДРЕСА_1 , ділянка № 175, 176, кадастровий номер :01:002:0363, для будівництва, експлуатації та обслуговування торгового комплексу із адміністративними та складськими будівлями.

Дана постанова, як зазначено у ній, набрала законної сили 20.10.2008 року.

На підставі заяви ОСОБА_4 , технічного завдання та згідно постанови Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2008 року, яка набрала законної сили 20.10.2008 року, Одеською регіональною філією державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 23.10.2008 року складено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_4 для будівництва, експлуатації та обслуговування торгового комплексу із адміністративними та складськими будівлями (відповідно до УКЦВЗ код використання земельної ділянки - 3.4 іншого призначення) за адресою: на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив № АДРЕСА_1 , ділянка № 175, 176 (т.1 а.с.67-76).

Як вбачається з реєстраційної картки земельної ділянки серії АБД №480034 Одеської регіональної філії Центру державного земельного кадастру від 24.10.2008 року, в ній, в тому числі містяться такі дані земельної ділянки, а саме: земельна ділянка площею 6,8895 га, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив №10, діл. 175,176, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0363, суб`єкт права на земельну ділянку: ОСОБА_4 , підстава виникнення права власності на вказану земельну ділянку: постанова Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2008 року у справі №2а-1081/08; код цільового використання (назва цільового використання) земельної ділянки - 3.4. (іншого призначення) (т.1 а.с.63).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №194348243 від 21.12.2019 року вбачається, що 15.12.2015 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності гр. ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 6,8895 га, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив № АДРЕСА_1 , діл. 175,176, кадастровий номер :01:002:0363, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на підставі: витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (оригінал та копія), серія та номер: НВ-015, виданого 27.11.2015 року Відділом Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області; державного акта на право власності на земельну ділянку (копія), серія та номер: ЯЖ №474174, виданого 15.12.2015 року Відділом Держкомзему у Овідіопольському районі Одеської області; постанови суду (оригінал та копія) у справі №2а-1081/08, виданої 08.10.2008 Приморським районним судом м. Одеси (т.1 а.с.123-129).

Також, з боку позивача до суду надано в копіях свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Овідіопольським районним управлінням юстиції Одеської області 16.12.2015 року, індексний номер: 50008983 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, виданий Овідіопольським районним управлінням юстиції Одеської області від 16.12.2015 року, в яких зазначається опис об`єкта нерухомого майна: земельна ділянка із категорією земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання: для будівництва, експлуатації та обслуговування торгового комплексу із адміністративними та складськими будівлями; цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (т.1 а.с.167-169).

Як встановлено судом, 22 березня 2016 року між позивачем ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_4 (продавець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 6,8895 га, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив № НОМЕР_1 , ділянка 175,176, кадастровий номер :01:002:0363, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, основна категорія земель за цільовим призначенням, до якої належить земельна ділянка землі житлової та громадської забудови, вид використання: для будівництва, експлуатації та обслуговування торгового комплексу, із адміністративними та складськими будівлями, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Адамець О.І. (т.1 а.с.59-62).

Згідно п.2 договору, земельна ділянка набувається із земель приватної власності без змін її меж та цільового призначення.

У вказаному договорі міститься посилання на те, що земельна ділянка належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Овідіопольським районним управлінням юстиції Одеської області 16.12.2015 року, індексний номер: 50008983. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, виданим Овідіопольським районним управлінням юстиції Одеської області від 16.12.2015 року. Відповідно до даних, викладених у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 02.03.2016 року, відносно відчужуваної земельної ділянки відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2012 №1051, не зареєстровані (п.3, п.4 Договору).

Відповідно до п.19 Договору, право власності у покупця на зазначену у договорі земельну ділянку, виникає згідно ст.125 Земельного кодексу України з моменту державної реєстрації цього права в установленому чинним законодавством України порядку.

22 березня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.03.2016 року №227 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 6,8895 га, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив № АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 . 175,176, кадастровий номер :01:002:0363, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (т.1 а.с.57-58).

15 березня 2019 року ОСОБА_7 , на підставі договору про надання консультаційних послуг та юридичної допомоги, укладеного між позивачем та ОСОБА_7 (т.1 а.с.120-121), отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019, в якому зазначено, що земельна ділянка площею 6,8895 га, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив №10, діл. 175,176, кадастровий номер :01:002:0363 має цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1 а.с.115-119).

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернулась до Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Держгеокадастру в Одеській області із заявою про виправлення технічних помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру, в якій просила виправити технічну помилку у відомостях Державного земельного кадастру. Суть помилки полягає у тому, що замість вірного цільового призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, основна категорія за цільовим призначенням, до якої належить земельна ділянка землі житлової та громадської забудови, вид використання: для будівництва, експлуатації та обслуговування торгового комплексу, із адміністративними та складськими будівлями, вказано помилкове, невірне цільове призначення земельної ділянки, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив №10, діл. 175, 176, кадастровий номер :01:002:0363 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1 а.с.78-79,113-114). До вказаної заяви позивач, серед іншого, додала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 15.03.2019 року та копію договору купівлі-продажу. Вказана заява зареєстрована 03.06.2019 року.

Цією ж датою, 03 червня 2019 року державним кадастровим реєстратором відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальованою Н.М. прийнято рішення № РВ-019 про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, в якому зазначено, що відсутні підстави для виправлення технічних помилок у Державному земельному кадастрі щодо відомостей про земельну ділянку у відповідності до вимог п.138 Порядку ведення Державного земельного кадастру (т.1 а.с.12-13, 238).

Не погоджуючись із даним рішенням державного кадастрового реєстратора відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальованої Н.М. № РВ-019 від 03.06.2019 року, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, враховуючи подані до неї уточнення.

Вирішуючи дану справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, які виникають у сфері внесення відомостей до Державного земельного кадастру врегульовані, зокрема, але не виключно, Законом України від 07.07.2011 №3613-VI «Про державний земельний кадастр» (далі - Закон №3613-VI), Порядком ведення Державного земельного кадастру, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. №1051 (далі - Порядок № 1051).

Згідно із статтею 1 Закону № 3613-VI державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру. Державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях.

Стаття 37 вказаного Закону регулює питання виправлення помилок, допущених при веденні Державного земельного кадастру, та передбачає, що у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей.

Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб.

У разі виявлення технічної помилки, допущеної в записах Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення, зазначений орган у п`ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу.

Виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах.

Виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації.

Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Інформація про виправлення технічних помилок не пізніше наступного дня з дня їх виправлення надається в письмовій формі власникам та користувачам земельних ділянок, а також третім особам, чиїх інтересів стосувалося виправлення помилок.

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок №1051, який також містить у собі приписи щодо виду помилок в Державному земельному кадастрі.

Згідно із пунктом 138 Порядку ведення Державного земельного кадастру №1051, помилками у Державному земельному кадастрі є: 1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру; 2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру); 3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель (в тому числі виявлена після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою); 4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії; 5) технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель; 6) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру під час державної реєстрації земельної ділянки; 7) помилка у застосуванні систем координат для земельних ділянок, які були зареєстровані до 1 січня 2013 р. та перенесені до Державного земельного кадастру.

Відомості про земельну ділянку та інші об`єкти Державного земельного кадастру у разі виправлення помилки щодо реєстрації земельної ділянки або виправлення помилкового перенесення відомостей про земельну ділянку з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру та у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки або виправлення помилки щодо інших об`єктів Державного земельного кадастру: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями.

Положеннями пункту 139 Порядку № 1051 визначено, що у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної чи іншої помилки) заінтересована особа письмово повідомляє про це за формою згідно з додатком 29 територіальному органові Держземагентства у районі (місті) за місцезнаходженням земельної ділянки. У повідомленні викладається суть виявлених помилок. До повідомлення додаються документи, що містять зазначені у повідомленні технічні помилки, та документи, що підтверджують такі помилки і містять правильну редакцію відповідних відомостей.

Відповідно до п.143 Порядку №1051, державний кадастровий реєстратор під час розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей.

Згідно з п.144 Порядку №1051, якщо факт невідповідності відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей, підтверджено, Державний кадастровий реєстратор за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру: 1) складає в електронній та паперовій формі протокол виправлення помилки за формою згідно з додатком 30; 2) безоплатно виправляє допущену помилку (крім випадків, коли технічна помилка допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру); 3) письмово повідомляє не пізніше наступного дня про виправлення помилки заінтересованим особам за формою згідно з додатком 31 (у тому числі власників, користувачів земельних ділянок, а також третіх осіб, інтересів яких стосувалося виправлення помилок); 3-1) надсилає державному реєстраторові прав на нерухоме майно повідомлення за формою згідно з додатком 31 в електронній формі; 4) безоплатно видає заявникові за його бажанням витяг, довідку з Державного земельного кадастру, викопіювання з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру на заміну документа, в якому виявлено помилку.

За приписами п.146 Порядку №1051, виправлення технічної помилки здійснюється Державним кадастровим реєстратором у Державному земельному кадастрі, витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру та всіх документах, які створюються під час ведення Державного земельного кадастру (в електронній та паперовій формі) та містять відповідні відомості, шляхом повторного виготовлення (в електронній та паперовій формі) відповідних документів (їх аркушів).

Згідно з п.149 Порядку №105, якщо за результатами розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки Державним кадастровим реєстратором встановлено, що відомості Державного земельного кадастру відповідають інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей, та не потребують виправлення у зв`язку з невиявленням відповідних технічних помилок у таких документах, Державний кадастровий реєстратор повідомляє заявникові (у випадку, передбаченому пунктом 139-1 цього Порядку, - державному реєстраторові прав на нерухоме майно у порядку, передбаченому пунктом 144 цього Порядку) про відмову у виправленні вказаних у його повідомленні помилок із зазначенням причини відмови згідно з додатком 33.

Як вже встановлено судом, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2008 року у справі №2а-1081/08, яка набрала законної сили 20.10.2008 року, цільове призначення земельної ділянки площею 6,8895 га, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив №10, діл. 175,176, кадастровий номер :01:002:0363, визначено: для будівництва, експлуатації та обслуговування торгового комплексу із адміністративними та складськими будівлями (т.1 а.с.64-66).

На підставі заяви ОСОБА_4 , технічного завдання та згідно постанови Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2008 року, яка набрала законної сили 20.10.2008 року, Одеською регіональною філією державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 23.10.2008 року складено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_4 для будівництва, експлуатації та обслуговування торгового комплексу із адміністративними та складськими будівлями (відповідно до УКЦВЗ код використання земельної ділянки - 3.4 іншого призначення) за адресою: на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив № АДРЕСА_1 , ділянка № 175, 176 (т.1 а.с.67-76).

Як вбачається з реєстраційної картки земельної ділянки серії АБД №480034 Одеської регіональної філії Центру державного земельного кадастру від 24.10.2008 року, в ній, в тому числі містяться такі дані земельної ділянки, а саме: земельна ділянка площею 6,8895 га, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив №10, діл. 175,176, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0363, суб`єкт права на земельну ділянку: ОСОБА_4 , підстава виникнення права власності на вказану земельну ділянку: постанова Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2008 року у справі №2а-1081/08; код цільового використання (назва цільового використання) земельної ділянки - 3.4. (іншого призначення) (т.1 а.с.63).

Суд зазначає, що відповідно до п.1.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 року №174 (в редакції станом на 24.10.2008 року), реєстраційна картка земельної ділянки - це документ, який є складовою частиною Поземельної книги і містить відомості, що вносяться до бази даних АС ДЗК (автоматизована система державного земельного кадастру), в тому числі і щодо цільового призначення земельної ділянки.

Крім того, як вже встановлено судом, та не спростовано під час розгляду справи відповідачами, при здійснені реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_4 15.12.2015 року, а в подальшому, і 22.03.2016 року при реєстрації за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2016 року, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0363 визначено наступним чином: «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі».

Водночас, у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 15.03.2019 року зазначено, що земельна ділянка площею 6,8895 га, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив №10, діл. 175,176, кадастровий номер :01:002:0363 має цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1 а.с.115-119).

Також, згідно інформації з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.11.2019 року стосовно земельної ділянки площею 6,8895 га, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив №10, діл. 175,176, кадастровий номер :01:002:0363, вбачається, що цільове призначення цієї земельної ділянки визначено: «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» (т.1 а.с.80).

Таким чином, як вбачається з викладеного, відомості, які внесені до Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0363 не узгоджуються та суперечать поданим позивачем документам, а отже, суд доходить висновку, що при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру допущено помилку у цільовому призначенні земельної ділянки площею 6,8895 га, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив №10, діл. 175,176, кадастровий номер :01:002:0363, а саме: помилково (безпідставно) визначено цільове призначення земельної ділянки «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» замість вірного цільового призначення: «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі»; вид використання: «для будівництва, експлуатації та обслуговування торгового комплексу із адміністративними та складськими будівлями».

Разом з цим, суд зазначає, що зі змісту рішення від 03.06.2019 року № РВ-019 про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру вбачається, що відсутні підстави для виправлення технічних помилок у Державному земельному кадастрі щодо відомостей про земельну ділянку у відповідності до вимог п.138 Порядку ведення Державного земельного кадастру.

Як вже зазначено судом, відповідно до п.138 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, помилками у Державному земельному кадастрі є окремо визначені сім видів помилок. При цьому згідно із п.149 Порядку ведення Державного земельного кадастру, Державний кадастровий реєстратор повідомляє заявникові про відмову у виправленні вказаних у його повідомленні помилок із зазначенням причини відмови згідно з додатком 33.

Отже, державний кадастровий реєстратор в оскаржуваному рішенні від 03.06.2019 року № РВ-019 був зобов`язаний чітко вказати причину для відмови у виправленні, вказаних у заяві позивача помилок. Натомість, рішення державного кадастрового реєстратора відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 03.06.2019 року № РВ-019 не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальне посилання на п.138 Порядку ведення Державного земельного кадастру.

Таким чином, оскаржуване позивачем рішення державного кадастрового реєстратора відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальованої Н.М. від 03.06.2019 року № РВ-019 не містить чіткого визначення підстав для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

При вирішенні даної справи суд також виходить із того, що оскаржуване рішення державного кадастрового реєстратора відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальованої Н.М. від 03.06.2019 року № РВ-019, є актом індивідуальної дії.

Обов`язковою ознакою правового акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Однак, оскаржуване рішення державного кадастрового реєстратора не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації прав позивача.

Вказаний висновок суду узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року є джерелом права.

У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Лелас проти Хорватії, заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року; Тошкуце та інші проти Румунії, заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (Лелас проти Хорватії, п. 74).

З огляду на вищевикладене, аналізуючи зміст вищенаведених норм законодавства у взаємозв`язку із обставинами справи, суд дійшов висновку, що рішення державного кадастрового реєстратора відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальованої Н.М. від 03.06.2019 року № РВ-019 про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, твердження відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про те, що державним кадастровим реєстратором правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства України внесено відомості щодо земельної ділянки площею 6,8895 га, кадастровий номер: :01:002:0363, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, Авангардівська селищна рада, масив № 10, діл. 175, 176 до Державного земельного кадастру, у зв`язку із чим, не було допущено технічної помилки та відповідно відсутні підстави для виправлення такої помилки, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи та наведені судом норми діючого законодавства, якими регулюються спірні правовідносини.

При цьому, судом відхиляються доводи відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо посилання на державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 474174, оскільки дійсність державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 474174 не є предметом розгляду даної справи.

Окрім того, суд також відхиляє доводи відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо порушення державним реєстратором ОСОБА_5 норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки дії цього державного реєстратора також не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Суд, вирішуючи дану справу, враховував також те, що в матеріалах справи відсутні, а з боку відповідачів до суду не надані докази щодо скасування рішень, на підставі яких за позивачем та, попередньо, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку загальною площею 6,8895 га, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив № 10 діл. № 175, 176, кадастровий номер № :01:002:0363 із цільовим призначенням земельної ділянки «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі»; вид використання: «для будівництва, експлуатації та обслуговування торгового комплексу із адміністративними та складськими будівлями».

Враховуючи вищевикладене у сукупності, оскільки судом встановлено, що при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру допущено помилку у цільовому призначенні земельної ділянки площею 6,8895 га, яка розташована на території Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, масив №10, діл. 175,176, кадастровий номер :01:002:0363, про яку саме зазначено позивачем у поданій 03.06.2019 року заяві, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення державного кадастрового реєстратора відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальованої Наталії Миколаївни № РВ-019 від 03.06.2019 року про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є обґрунтована та документально і нормативно доведена, а отже підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання належного відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області виправити технічну помилку у даних Державного земельного кадастру на земельну ділянку загальною площею 6,8895 га, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив № 10 діл. № 175, 176, кадастровий номер № :01:002:0363 шляхом внесення змін щодо цієї земельної ділянки, а саме: змінити зазначене в Державному земельному кадастрі цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0363 «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» на цільове призначення «для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу з адміністративними та складськими будівлями», суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само).

Отже державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункту 74).

Водночас, ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67).

Суд звертає увагу на гарантоване статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на ефективний засіб юридичного захисту, під яким слід розуміти такий засіб (спосіб), що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За приписами ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При розгляді даної справи, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.12.2019 року у справі №823/59/17, в якій зазначено наступне: «…66. Суди виходять з того, що на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

67. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

68. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким….».

Суд також зазначає, що Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 2 червня 2006 року у справі «Волохи проти України» при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є «передбачуваною», якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. «…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання».

З наведеного вбачається, що під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.

У даній справі, повноваження щодо виправлення або відмови у виправленні помилок у відомостях, що містяться у Державному земельному кадастрі, регламентовані ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. №1051.

Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу виправити або відмовити у виправленні помилок, які містяться у відомостях Державного земельного кадастру, якщо для цього є законні підстави. Отже, у суб`єкта владних повноважень немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому, зазначені повноваження не є дискреційними.

Згідно Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, останнє, серед іншого, здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; веде поземельні книги та видає витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки, тощо.

Відтак, з урахуванням наведених правових норм та висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, оскільки суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення державного кадастрового реєстратора відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальованої Наталії Миколаївни від 03.06.2019 року за № РВ-019 про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, з урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що вимога позивача зобов`язального характеру підлягає частковому задоволенню шляхом:

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області виправити технічну помилку у даних Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки загальною площею 6,8895 га, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив № 10 діл. № 175, 176, кадастровий номер № :01:002:0363 шляхом внесення змін щодо цієї земельної ділянки, а саме: змінити зазначене в Державному земельному кадастрі цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0363 «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» на: цільове призначення земельної ділянки «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі»; вид використання: «для будівництва, експлуатації та обслуговування торгового комплексу із адміністративними та складськими будівлями»; категорія земель: «землі житлової та громадської забудови».

При цьому, часткове задоволення вказаної вимоги обґрунтовується судом тим, що позивач просив суд змінити цільове призначення на: «для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу з адміністративними та складськими будівлями», яке, в свою чергу, є видом використання, а цільовим призначенням земельної ділянки є саме: «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», про що позивачем також було зазначено в прохальній частині первинної позовної заяви.

Решта доводів та заперечень сторін у заявах по суті справи висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

При цьому, щодо надання оцінки кожному окремому доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), та зокрема, сформовану у рішенні у справі «Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Наведена судом практика Європейського суду з прав людини також застосовується Верховним Судом, зокрема, у постанові від 28.08.2018 року у справі № 802/2236/17-а, від 07.08.2018 року у справі №826/16871/16, від 12.02.2019 року у справі №808/1801/18, від 13.02.2020 року у справі №812/1325/17, від 11.02.2020 року у справі №520/9544/18, правові висновки якого підлягають застосуванню судами при розгляді справ.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази у їх сукупності, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, норми діючого законодавства, правові позиції Верховного Суду, суд дійшов до висновку про те, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у загальному розмірі 1536,80 грн., а саме: згідно квитанцій №ПН5649 від 17.10.2019 року (т.1 а.с.26) у розмірі 768,40 грн. та №ПН3094 від 07.11.2019 року у розмірі 768,40 грн. (т.1 а.с.56) за первинно заявлені позивачем дві вимоги немайнового характеру про визнання протиправними дій відповідачів та похідну від них вимогу зобов`язального характеру. При цьому, в подальшому, після подання позивачем уточненої позовної заяви, предметом спору є одна вимога немайнового характеру про визнання рішення протиправним та похідна від неї вимога зобов`язального характеру.

Частиною 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, позивачем при подачі даної позовної заяви (з урахуванням уточнень до позовних вимог) заявлено одну вимогу немайнового характеру. Отже, оскільки друга позовна вимога зобов`язального характеру є похідною, то судовий збір обраховується за подання позову немайнового характеру, який містить одну немайнову вимогу, і отже судовий збір за такі вимоги сплачується як за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 768,40 грн.

В свою чергу, судовий збір позивачем сплачений у розмірі 1536,80 грн.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державного кадастрового реєстратора відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальованої Наталії Миколаївни № РВ-019 від 03.06.2019 року та частково задовольнив похідну вимогу позивача зобов`язального характеру, суд вважає, що відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, з урахуванням наведеного судом вище, наявні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Одеській області суми сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн. (як за одну вимогу немайнового характеру).

Водночас, суд роз`яснює позивачу, що відповідно до відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, враховуючи вищенаведене судом, позивач має право на повернення судового збору у розмірі 768,40 грн. як внесеного у більшому розмірі, ніж встановлено законом згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Однак, станом на дату прийняття судом рішення відповідного клопотання з боку позивача до суду не надходило.

Керуючись ст.ст.2,9,72-77,78,90,120,139,205,241-246,255,295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальованої Наталії Миколаївни, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора відділу в Овідіопольському районі Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мальованої Наталії Миколаївни № РВ-019 від 03.06.2019 року про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39765871, місцезнаходження: вул. Канатна,83, м. Одеса, 65012) виправити технічну помилку у даних Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки загальною площею 6,8895 га, що належить на праві власності ОСОБА_1 та розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада АДРЕСА_1 діл. № 175, 176, кадастровий номер № :01:002:0363 шляхом внесення змін щодо цієї земельної ділянки, а саме: змінити зазначене в Державному земельному кадастрі цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0363 «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» на: цільове призначення земельної ділянки «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі»; вид використання: «для будівництва, експлуатації та обслуговування торгового комплексу із адміністративними та складськими будівлями»; категорія земель: «землі житлової та громадської забудови».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39765871, місцезнаходження: вул. Канатна,83, м. Одеса, 65012) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, який доповнений цим пунктом Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року №540-ІХ, визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя О.М. Соколенко

.