Справа № 320/6452/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6452/19
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору або продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги

14 квітня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: судді-доповідача: Кузьмишиної О.М., суддів Костюк Л.О. та Пилипенко О.Є., розглянувши клопотання Головного управління ДПС у Київській області про відстрочення сплати судового збору або продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 р. позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2020 р. апеляційну скаргу залишено без руху та надано п`ятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги з дня закінчення дії карантину.

До суду вх. № 12407 від 06.04.2020 р. від апелянта надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору або продовження строків на усунення недоліків.

Частиною 2 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -КАС України) визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року N 540-IX Кодекс адміністративного судочинства України доповнено розділом VI «Прикінцеві положення», відповідно до яких під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Шостого ААС від 30.03.2019 р., відповідно до розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України апелянту встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня закінчення дії карантину.

Таким чином, апелянт, звертаючись до суду із клопотанням про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, не звернув увагу на вказану обставину.

Зважаючи на те, що постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. N 211 на території України запроваджено карантин з 13.03.2020 р. до 24.04.2020 р., відповідно у апелянта навіть ще не розпочався строк на усунення недоліків.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заявленого апелянтом клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, а тому в його задоволенні відмовляє.

Також колегія суддів відхиляє заявлене апелянтом клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовано відсутністю коштів на сплату судового збору, виходячи із наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати і єдиною визначальною підставою для правильного вирішення цього питання є майновий стан сторони.

При цьому слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень тощо не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

Отже, доводи апелянта щодо необхідності відстрочення сплати судового збору та неспроможності сплатити судовий збір не підтверджуються жодними належними і допустимими, у розумінні ст. 73, 74 КАС України, доказами, а отже, не є достатньою і необхідною правовою підставою для задоволення поданого ним клопотання.

Керуючись ст.ст. 121, 243, 321, 325 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про відстрочення сплати судового збору або продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М.Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко