Справа № 140/557/20
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року ЛуцькСправа № 140/557/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 25 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує вимоги податкового законодавства щодо своєчасності сплати податків в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (далі - ПК України). Так, зокрема, за відповідачем обліковується податковий борг з транспортного податку в загальному розмірі 25 000,00 грн., який виник внаслідок несплати грошового зобов`язання згідно із податковим повідомленням-рішенням від 15.01.2019 № 10899873. З метою погашення податкового боргу була сформована та надіслана відповідачу податкова вимога від 06.03.2019 № 18110-55, проте вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем.

На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути в дохід місцевого бюджету податковий борг з транспортного податку в сумі 25 000,00 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи суддею одноособово (а.с.1).

Судом, на виконання вимог частини 3 статті 171 КАС України, 12.02.2020 на адресу відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Волинській області направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1

13.02.2020 (вх. № 3710/20) на адресу суду відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Волинській області надано інформацію, згідно з якою ОСОБА_1 з 14.04.2000 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Копія ухвали від 14.02.2020 про відкриття провадження в адміністративній справі була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місця проживання ( АДРЕСА_1 ), зареєстрованого у встановленому законом порядку, проте поштове відправлення повернулося на адресу суду із довідкою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» та відбитком календарного штемпеля від 21.02.2020 (а.с.20), тобто, в розумінні пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення вказаної ухвали є 21.02.2020.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини другої статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із частиною першою статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відтак, справу розглянуто по суті у межах строків, визначених частиною першою статті 258, частиною другою статті 262 КАС України.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями, наданими Управлінням Державної міграційної служби України у Волинській області (а.с.17).

Станом на 11.09.2019 за відповідачем обліковується податковий борг по платежах до бюджету у загальній сумі 25 000,00 грн., в тому числі: транспортного податку з фізичних осіб - 25 000,00 грн., про що зазначено ГУ ДПС у Волинській області в довідці про наявність заборгованості по платежах до бюджету (а.с.4), в розрахунку сум податкового боргу (а.с.5) та підтверджується зворотнім боком облікової картки платника по вказаному платежу (а.с.13).

Податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб виник внаслідок несплати грошового зобов`язання згідно з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Волинській області від 15.01.2019 №10899873 в сумі 25 000,00 грн. (а.с.10).

Відповідно до підпункту 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 ПК України сума визначеного транспортного податку, фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Контролюючим органом відповідачу надсилалося податкове повідомлення-рішення від 15.01.2019 №10899873, однак не було вручене, що підтверджується копією повідомлення про невручення поштового відправлення (а.с.10-11).

Вказане податкове повідомлення-рішення відповідачем в адміністративному чи судовому порядку оскаржене не було та є узгодженим.

Таким чином, узгоджені грошові зобов`язання фізичної особи ОСОБА_1 в сумі 25 000,00 грн. є податковим боргом.

Також, позивач відповідно до статті 59 ПК України надіслав відповідачу податкову вимогу за формою «Ф» від 06.03.2019 №18110-55 (а.с.7), яка також не була вручена (а.с.8-9).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що: платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні: грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

За приписами підпунктів 267.6.1, 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Так, відповідно до пунктів 42.1, 42.2 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Крім цього суд зазначає, що пунктом 45.1 статті 45 ПК України закріплено обов`язок платника податків - фізичної особи визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі та пунктом 42.3 статті 42 ПК України встановлено обов`язок платника податків повідомляти контролюючий орган про зміну податкової адреси.

З матеріалів справи слідує, що податкове повідомлення-рішення було направлене ОСОБА_1 за відомою контролюючому органу адресою, а саме: АДРЕСА_1 та не вручене відповідачу. Крім того, відповідачу сформовано та надіслано за вищевказаною адресою податкову вимогу 06.03.2019 №18110-55.

Доказів про те, що позивач змінив податкову адресу та повідомив у встановленому законом порядку контролюючий орган, відповідачем суду не надано.

При цьому, як слідує з відповіді, наданої на запит суду Управлінням Державної міграційної служби України у Волинській області вх. №3710/20 від 13.02.2020, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований з 14.02.2000 (а.с.17).

Отже, наведене свідчить про виконання контролюючим органом обов`язку надіслання податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги з повідомленням про вручення відповідачу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи. Таким чином, надіслані на адресу відповідача податкові повідомлення-рішення та податкова вимога, вважаються врученими останньому належним чином.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Як визначено пунктом 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

У свою чергу згідно із підпунктом «а» підпункту 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 ПК України транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що: платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні: грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України).

Як уже було зазначено позивач відповідно до статті 59 ПК України надсилав відповідачу податкову вимогу за формою «Ф» від 06.03.2019 №18110-55, однак така не була вручена відповідачу.

Згідно із пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З урахуванням положень підпункту 267.7.1. пункту 267.7 статті 267 ПК України податок сплачується за місцем реєстрації об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету. Згідно з підпунктом 10.1.1. пункту 10.1. статті 10 ПК України до місцевих податків належить, зокрема, податок на майно.

Відтак, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг з транспортного податку в сумі 25 000,00 грн., щодо наявності та розміру якого відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву, не надано доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття рішення про стягнення податкового боргу у вказаному вище розмірі.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, оскільки у даній справі задоволено позов суб`єкта владних повноважень, тому судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 2 102,00 грн. згідно із платіжним дорученням №1224 від 27.12.2019 (а.с.3) з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в дохід місцевого бюджету Луцької міської ради податковий борг з транспортного податку в розмірі 25 000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Позивач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський