Справа № 480/5406/19
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2020 р. Справа № 480/5406/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Крім того попереджено відповідача, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішить справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні м. Суми Головного управління ДФС у Сумській області.
Податковим органом відповідачу були винесені наступні податкові повідомлення-рішення:
1) № 48/18-28-13-08 від 05.12.2017 р, яким ОСОБА_1 нараховано суму грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25 000, 00 грн.;
2) № 0524590/1828-1308 від 26.06.2018 р., яким ОСОБА_1 нараховано суму грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі - 22 916, 67 грн.;
3) № 148152-13 від 15.12.2017 р., яким ОСОБА_1 нараховано суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в розмірі 331,30 грн.;
4) № 148153-13 від 15.12.2017 р., яким ОСОБА_1 нараховано суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житло ьої нерухомості, в розмірі 627,30 грн.;
На виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у Сумській області на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення надсилалась податкова вимога форми Ф від 10.05.2018 року за № 8081-17 про сплату податкового боргу. Проте дане поштове відправлення було повернуто контролюючому органу з відміткою пошти за закінченням терміну зберігання (а.с. 17).
Таким чином, станом на дату подання позовної заяви за фізичною особою ОСОБА_1 обліковується заборгованість в розмірі 48 632, 65 грн.. в тому числі: по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 47 916, 67 грн., по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки,сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в розмірі 715, 98 грн.
Податковий борг відповідача також підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податку (а.с. 7).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.
Так, статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1. - 54.3.6. п. 54.3. статті 54 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
За приписами п. 58.3. ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
В силу положень ст. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Пунктом 45.1 ст. 45 Податкового кодексу України податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
З матеріалів справи судом встановлено, що 05.12.2017 року позивачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № 48/18-28-13-08, в якому вказано адресу відповідача АДРЕСА_2 . Суми. Проте докази направлення зазначеного податкового повідомлення-рішення відповідачу, в матеріалах справи відсутні.
Також податковим органом 15.12.2017 року було винесено податкові повідомлення-рішення № 148152-13 та № 148153-13, в яких вже зазначено адресу відповідача АДРЕСА_1 Суми. Відповідно до копії конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, зазначені податкові повідомлення рішення направлялися ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_2 та повернуті до податкового органу з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання) (а.с. 13-16).
Разом з тим в податковому повідомленні-рішенні від 26.06.2018 року № 0524590/1828-1308 зазначено вже адресу АДРЕСА_3 . При цьому відповідно до копії конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, зазначене податкове повідомлення рішення направлялося відповідачу на адресу АДРЕСА_3 . Суми та повернуто до податкового органу з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання) (а.с. 8-12).
Крім того відповідачем було сформовано податкову вимогу від 10.05.2018 року № 8081-17, в якій зазначено адресу АДРЕСА_1 . Суми та відповідно до копії конверту, дана вимога направлялася ОСОБА_1 на адресу, зазначену в даній вимозі та повернута до податкового органу з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання) (а.с. 17).
Однак суд зазначає, що відповідно до довідки Управління Центр надання адміністративних послуг у м. Суми, реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 зазначено з 27.04.2016 року АДРЕСА_4 Суми АДРЕСА_5 АДРЕСА_3 .
Відповідно до п. 70.1 ст. 70 Податкового кодексу України Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків.
До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є, зокрема, громадянами України.
Пунктом 70.2. ст. 70 Податкового кодексу України визначено, що до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація: прізвище, ім`я та по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство; серія, номер свідоцтва про народження, паспорта (аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий.
За приписами п. 70.6. ст. 70 Податкового кодексу України органи державної реєстрації актів цивільного стану, органи внутрішніх справ, органи, що здійснюють реєстрацію фізичних осіб, зобов`язані подавати відповідним контролюючим органам інформацію щодо зміни даних, які включаються до облікової картки фізичної особи - платника податків, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця.
Порядок подання такої інформації та взаємодії суб`єктів інформаційних відносин визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 70.8 ст. 70 Податкового кодексу України визначено, що про проведення державної реєстрації фізичної особи - платника податків у Державному реєстрі та внесення змін до даних, які містяться у Державному реєстрі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, інформує територіальний орган.
Враховуючи викладене, суд зобов`язував Головне управління ДПС у Сумській області надати пояснення щодо направлення податкових повідомлень рішень та податкової вимоги на адреси: АДРЕСА_1 Суми та АДРЕСА_3 Суми, оскільки відповідно до довідки Управління Центр надання адміністративних послуг у м. Суми, ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , а також надати належним чином завірені копії документів, відповідно до яких було направлено податкові повідомлення-рішення та вимогу на вище зазначені адреси. Проте вимоги суду виконано не було, пояснень та будь-яких доказів суду не надано.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що як вбачається з матеріалів справи, в податковому повідомленні-рішенні від 05.12.2017 року № 48/18-28-13-08 вказано адресу відповідача АДРЕСА_3 . Суми. Також відповідно до копії конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, податкові повідомлення рішення від 15.12.2017 року № 148152-13 та № 148153-13 направлялися ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_2 , тобто фактично у 2017 році позивач був обізнаний про місце проживання відповідача.
Згідно п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.
Крім того, оскільки податкова вимога від 10.05.2018 року № 8081-17 направлялася ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 Суми, тобто не за місцем його реєстрації, враховуючи приписи п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України, дана податкова вимога також вважається не врученою відповідачу.
Відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
А відтак суд зазначає, що оскільки податкова вимога форми Ф від 10.05.2018 року № 8081-17 не вручена відповідачу належним чином, у позивача відсутні повноваження здійснювати заходи щодо погашення податкового боргу, передбачені п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Сумській області є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені, зокрема, статтею 295 цього кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя В.О. Павлічек