Справа № 640/18393/19
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року м. Київ № 640/18393/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Пенсійного фонду України про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач-1), Пенсійного фонду України (далі - відповідач-2), у якому позивач з урахуванням уточнення позовних вимог просить суд:

- зобов`язати Пенсійний фонд України проконтролювати виконання рішення суду підпорядкованим управлінням та подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 27.07.2000 позивач виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю. Починаючи з 27.07.2000 і до сьогодні позивач протиправно не отримує в Україні пенсію за віком, на яку набула право відповідно до законодавства України, не зважаючи на рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009, яким скасовано дискримінаційні норми, що забороняли виплату пенсій особам, які виїхали на місце постійного проживання за кордон, виплату пенсії позивачу не поновлено.

Відповідач-1 надав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що право на поновлення раніше призначеної пенсії особа реалізує шляхом свідомого волевиявлення у формі письмової заяви встановленої форми та доданих до неї документів, що у встановленому законом порядку посвідчують особу та підтверджують громадянство України. З урахування наведеного вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими. Стверджує, що вимоги позивача про відновлення виплати пенсії з 07.10.2009 є безпідставними з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Відповідач-2 надав відзив на позовну заяву, у якому стверджує, що направивши заяву позивача щодо поновлення пенсії за належністю до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області для організації її розгляду по суті діяв у межах наданих повноважень. Звертає увагу суду, що позовні вимоги заявлені поза шестимісячним строком звернення до суду.

Позивач надав відповіді на відзиви, у яких зазначає, що відповідачі протиправно ігнорують рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009, а їх зауваження є безпідставними та необґрунтованими.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2019 відкрито спрощене провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.04.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Пенсійного фонду України про зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог з 07.10.2009 по 25.03.2019 залишено без розгляду.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Із заявою про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи до суду не звертались.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером, перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області та отримувала пенсію віком з 04.04.1998 відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 05.11.1991 № 1788-XII.

Як зазначає позивач, у зв`язку з виїздом за кордон їй було виплачено пенсію за 6 місяців вперед та подальші виплати пенсії не проводились з 27.07.2000.

21 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, Пенсійного фонду України із заявою про поновлення їй виплати пенсії з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 (а.с.22).

Листом від 14.06.2019 № 15472/Е-11 Пенсійним фондом України повідомлено, що Пенсійний фонд України не здійснює безпосередньо призначення, перерахунок та виплату пенсії. З урахуванням викладеного, Пенсійний фонд України направляє звернення щодо поновлення виплати пенсії, та копії документів, доданих до нього, для організації розгляду по суті та надання відповіді заявниці за належністю (а.с.19).

Листом від 03.07.2019 № 4/6-02.5/1 Головним управлінням Пенсійного фонду України позивача повідомлено, на даний час угода між Урядом України і Урядом Держави Ізраїль укладена 28.09.2012 Верховною Радою України, але не ратифікована.

Згідно із матеріалами архівної пенсійної справи, виплату пенсії ОСОБА_1 припинено у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до держави Ізраїль.

Для відновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно особисто звернутись до Горішньоплавнівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області та надати документи, які підтверджують у встановленому законодавством порядку громадянство України та місце проживання (реєстрації) в Україні. Згідно надісланої копії паспорта громадянина України термін його дії сплинув 19.01.2019.

Архівна пенсійна справа у зв`язку з неналежними умовами зберігання прийшла у прийшла у непридатність, тому для відновлення виплати пенсії необхідно також надати документи про стаж та заробіток, копію трудової книжки, завіреної у встановленому законом порядку та довідку про заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд (а.с.20-21).

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Так, частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Припинення виплат пенсій було передбачено пунктом 2 частини першої статті 49 та статтею 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції, діючій до 07.10.2009.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 51 вказаного закону передбачалось, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалося.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 по справі № 1-32/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003.

Відповідно до статті 152 частини другої Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З огляду на зазначене, положення пункту 2 частини першої статті 49 та другого речення статті 51 Закону втратили чинність з 07.10.2009, тобто від дати прийняття рішення Конституційним Судом України № 25-рп/2009.

Відповідно до частини другої статті 49 Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Отже, з дня набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу органи ПФУ мали відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Із вказаного вище вбачається, що позивач проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни України, які проживають на її території, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмежень прав на соціальний захист та соціальне забезпечення, в тому числі права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання.

Відсутність на даний час механізму виплати пенсій громадянам, які проживають у країнах, з якими не укладено міждержавних договорів щодо пенсійного забезпечення, не може бути підставою для позбавлення громадянина України гарантованого йому державою права на отримання пенсії у старості, адже право позивача на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Тому, з дня набрання чинності рішенням № 25-рп/2009 втратили чинність положення пункту 2 частини першої статті 49 та другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим з цього часу мала бути поновлена виплата пенсії громадянам, які проживають у країнах, з якими не укладено міждержавних договорів щодо пенсійного забезпечення.

Водночас, відповідно до частини другої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до пункту 12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України № 121 від 01.03.2001 та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Правління Пенсійного фонду України постановою № 22-1 від 25.11.2005 затвердило Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із пунктом 1.5 вказаного Порядку, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

В постановах від 17.07.2018 (справа № 211/1789/17 (2-а/211/116/17)) та від 31.01.2019 (справа № 520/9721/16-а) Верховний Суд зазначив, що цією нормою передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу Пенсійного фонду України особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.

Тому доводи відповідача про необхідність особистого звернення пенсіонера до пенсійного органу за поновленням пенсії в контексті даних правовідносин є безпідставними.

Разом з цим, за змістом пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії (пункт 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно з пунктом 2.9 цього Порядку, особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймається паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання (пункт 2.22 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Судом установлено, що до заяви про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 було долучено копію закордонного паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 19.01.1999 органом № 1611 та копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 .

Разом з тим, зі змісту закордонного паспорту убачається, що термін його дії закінчився 19.01.2019 (а.с.24). Отже такий документ, строк дії якого закінчився, не може посвідчувати на даний час особу.

На дату звернення позивача до органу ПФУ із заявою про поновлення виплати пенсії, а саме 21.05.2019, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який надано у якості документу, що посвідчує особу ОСОБА_1 , був таким, що вичерпав свою дію.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що під час звернення до відповідача з заявою про поновлення пенсії позивачем не було надано всіх документів, необхідних для призначення/перерахунку пенсії, передбачених Порядком № 22-1.

Таким чином, у Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області були наявні підстави для не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 за заявою від 21.05.2019, оскільки неможливо було ідентифікувати особу, яка подала заяву про призначення/перерахунок пенсії, а тому позовні вимоги у вказаній частині є такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині зобов`язання Пенсійного фонду України проконтролювати виконання рішення суду та подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили також задоволенню не підлягають.

При цьому, суд зауважує, що закінчення строку дії паспорту не позбавляє громадянина України гарантованих прав на соціальний захист, проте ненадання діючого паспорту унеможливлює ідентифікацію особи, яка подає заяву для призначення/перерахунку пенсії.

Крім того, Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі №723/2676/14-а висловлена правова позиція, відповідно до якої призначення пенсії здійснюється не автоматично, а передбачає виконання ряду процедурних дій, пов`язаних з встановленням особи, що звернулася за призначенням пенсії, та наявність визначеного переліку документів.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги висновок суду про відмову у задоволенні позову, понесені позивачем витрати, пов`язані з розглядом справи, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , постійне місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код: 13967927, зареєстроване місцезнаходження: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66), Пенсійного фонду України (ідентифікаційний код: 00035323, 01014 м. Київ, вул. Бастіонна, 9) про зобов`язання вчинити дії у частині позовних вимог з 26.03.2019, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Т.П. Балась