Справа № 120/1637/20-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

15 квітня 2020 р. Справа № 120/1637/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бошкової Юлії Миколаївни, розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Разом із позовом 14.04.2020 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 27 березня 2020 року № 1231/5 щодо анулювання ОСОБА_1 - державному реєстраторові Михайлівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зупинення виконання пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 27 березня 2020 року № 1231/5 та відновити ОСОБА_1 - державному реєстраторові Михайлівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до закінчення розгляду справи по суті.

В обґрунтування заяви, заявник зазнає про очевидну протиправність оскаржуваного наказу №1231/5 від 27 березня 2020 року з огляду на порушення Міністерством юстиції України Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128. Також позивач вказує, що реалізація оскаржуваного наказу №1231/5 від 27 березня 2020 року в частині анулювання доступу державному реєстратору Михайлівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Барабаш О.С. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно унеможливила виконання його посадових обов`язків та фактично позбавлений права на працю.

Визначаючись щодо заяви про забезпечення позову, суд виходив з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Слід зазначити, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до частини 6 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Отже, ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована, а саме із зазначенням:

1) висновків про існування: обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі;

2) в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Так, позивачем оскаржується наказ Міністерства юстиції України «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав» №1231/5 від 27 березня 2020 року, яким, зокрема, анульовано доступ Михайлівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Барабаш О.С. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 3 наказу), а виконання пункту 3 наказу покладено на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

У відповідності до частини 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відтак, надаючи оцінку поданій заяві про забезпечення позову суд враховує, що позивачем до заяви не додано жодного доказу та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Щодо посилань позивача на очевидну протиправність оскаржуваного рішення слід зазначити, що на думку суду, до розгляду даної справи по суті та з наданих, наразі, позивачем документальних доказів неможливо зробити висновок про очевидну протиправність оскаржуваного рішення (наказу) суб`єкта владних повноважень. В той же час, наявність очевидних ознак протиправності дій та рішення відповідача може бути встановлена судом на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.

Крім того, на думку суду, застосування заходів забезпечення позову на підставі та у спосіб, зазначений позивачем, судом фактично буде ухвалене рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

За таких підстав та враховуючи, що позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у суду відсутні підстави стверджувати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна