Справа № 1.380.2019.004325
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питання роз`яснення судового рішення

09 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.004325 пров. № 857/13761/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів Кухтея Р.В., Обрізка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року в адміністративній справі № 1.380.2019.004325 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання відмови неправомірною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому згідно уточненого позову просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови в зарахуванні періоду роботи з 01.07.1989 року по 31.12.2003 року на посаді медсестри психіатричного кабінету Золочівської поліклініки до стажу роботи в подвійному розмірі протиправною та зобов`язати відповідача зарахувати період роботи з 01.07.1989 року по 31.12.2003 року на посаді медсестри психіатричного кабінету Золочівської поліклініки до стажу роботи в подвійному розмірі та здійснити перерахунок пенсії починаючи з часу звернення до відповідача із заявою про визначення пенсії та нарахувати і виплатити недоотриману заборгованість за пенсією. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати сплачені у вигляді судового збору у розмірі 704, 80 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 року у 1.380.2019.004325 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити дії - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року у справі №1.380.2019.004325 у частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) про визнання відмови неправомірною скасовано. У названій частині ухвалено постанову, якою визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періоду роботи з 01.07.1989 року по 31.12.2003 року на посаді медсестри психіатричного кабінету поліклінічного відділення Золочівської центральної районної лікарні в подвійному розмірі з підстав відсутності положення про психіатричний кабінет, як структурного підрозділу вказаного закладу та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути в установленому порядку заяву ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення з приводу поданої заяви щодо зарахування періоду роботи з 01.07.1989 року по 31.12.2003 року на посаді медсестри психіатричного кабінету поліклінічного відділення Золочівської центральної районної лікарні до стажу роботи в подвійному розмірі.

Присуджено на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних фінансувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) судовий збір у розмірі 960,50грн.

У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року у справі №1.380.2019.004325 залишено без змін.

02 березня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області до суду подало заяву про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року. Заява обґрунтована тим, що постанову не можна трактувати цілком однозначно, оскільки незрозумілою та викликає труднощі в розумінні резолютивна частина рішення в частині повторного розгляду заяви ОСОБА_1 та прийняття відповідного рішення щодо зарахування періоду роботи з 01.07.1989 року по 31.12.2003 року на посаді медсестри психіатричного кабінету поліклінічного відділення Золочівської центральної районної лікарні в подвійному розмірі. Заявник зазначає, що неможливо виконати резолютивну частину судового рішення, так як в мотивувальній частині зазначено, що позивач з 09.08.2013 року отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а вирішення питання про зарахування зазначеного вище періоду роботи в подвійному розмірі та здійснення у зв`язку з вказаним перерахунку пенсії може мати місце виключно при вирішенні питання про призначення пенсії за вислугу років, при цьому позивач пенсії за вислугу років не отримує, із заявою до відповідача про призначення пенсії за вислугу років не зверталась. На обґрунтування своїх доводів заявник вказує, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», відтак у відповідача відсутні підстави для зарахування періоду роботи позивача в подвійному розмірі та здійснення перерахунку пенсії, призначеної за віком. Заявник звертає увагу суду на те, що позивач заяву про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також заяву про перевід на пенсію за вислугу років не подавала. На підтвердження своїх доводів посилається на правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

Таким чином заявнику не зрозуміло, яке рішення він повинен прийняти щодо зарахування періоду роботи з 01.07.1989 року по 31.12.2003 року на посаді медсестри психіатричного кабінету поліклінічного відділення Золочівської центральної районної лікарні в подвійному розмірі з огляду на мотивувальну частину постанови від 06 лютого 2020 року.

Позивач подала заперечення на заяву про роз`яснення судового рішення, в якому просила відмовити в роз`ясненні постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року, посилаючись на те, що рішення є зрозумілим та не потребує роз`яснення.

Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви про роз`яснення судового рішення у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку, що підтверджується зворотними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та на електронну пошту, зазначену даними учасниками справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

02.04.2020 року представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду заяви про роз`яснення судового рішення.

Сторони, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку. Явка представників сторін обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.3 ст. 254 КАС України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Клопотань про продовження терміну розгляду вказаної заяви від сторін не надходило, а відтак суд апеляційної інстанції з урахуванням приписів ч. 3 ст. 254 КАС України, позбавлений процесуальної можливості продовжити строк розгляду даної заяви за власною ініціативою.

Також, колегією суддів враховано, що (на період вжитих Урядом України карантинних заходів) Восьмим апеляційним адміністративним судом забезпечено доступ учасників справи до суду, в тому числі і шляхом надіслання та приймання процесуальних документів пов`язаних з розглядом справи (в тому числі і письмових пояснень, відзивів, доказів тощо) засобами електронного зв`язку, про що повідомлено на офіційному сайті суду.

Відтак, сторони та учасники справи мали процесуальну можливість доступу до суду, в тому числі і шляхом надіслання до суду апеляційної інстанції необхідних процесуальних документів та письмових пояснень у даній справі для урахування їх під час розгляду обумовленої заяви.

З огляду на приведені обставини справи, колегія суддів вважає, що відкладення розгляду вказаної заяви є необґрунтованим та таким, що призведе до порушення права осіб на доступ до суду, правової невизначеності судового рішення, ухваленого судом та порушення судом апеляційної інстанції процесуальних норм щодо граничних строків розгляду вказаної заяви.

Відтак, розгляд вказаної заяви здійснюється судом з урахуванням наявних матеріалів справи, пояснень представників сторін, як усних так і письмових та додаткових доказів, які надійшли на адресу суду від сторін та учасників засобами електронного зв`язку.

За наведених обставин, колегія суддів відмовляє представнику відповідача у задоволенні клопотання про відкладення розгляду заяви про роз`яснення судового рішення.

З огляду на обставини щодо повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду заяви про роз`яснення судового рішення та положення ст. 311 КАС України колегія суддів, вважає за можливе здійснити розгляд заяви про роз`яснення судового рішення в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви про роз`яснення судового рішення, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1, 2 ст. 254 КАС України визначено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

В силу викладеного, приписами ст. 254 КАС України передбачена можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню, та стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Як зазначено в п. 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Колегія суддів зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акту є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акту, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тому процесуальна процедура роз`яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за загальними нормами права, роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення певних слів, словосполучень, чи висновків висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускала кілька варіантів тлумачення.

Проаналізувавши зміст постанови суду від 06 лютого 2020 року, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в постанові висновки суду, а також резолютивна частина даного судового рішення є зрозумілою, оскільки в достатній мірі містять мотиви та обґрунтування і не вимагає додаткового тлумачення, судове рішення не містить у собі положень, які б суперечили або виключали одне одного.

Водночас зміст заяви Головного управління Пенсійного фонду України про роз`яснення судового рішення вказує на те, що заявнику зрозуміле судове рішення, однак незрозуміло яким чином його виконувати. Тобто, заявник просить роз`яснити саме порядок виконання судового рішення, що виходить за межі повноважень суду щодо роз`яснення судового рішення в розумінні статті 254 КАС України.

Окремо, апеляційний суд звертає увагу, що механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, вказує на неможливість виконання судового рішення або неврахування судом всіх обставини у справі при прийнятті судового рішення, внаслідок чого є не можливим чи утрудненим його виконання. У разі незгоди з судовим рішенням та викладеними у ньому обставинами особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 07 лютого 2019 року у справі №802/2461/17-а (провадження №К/9901/931/19.

Керуючись ст. 254, ст. 321, ст. 311, ст. 325, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року в адміністративній справі № 1.380.2019.004325 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. У випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко

Повний текст ухвали складено 09 квітня 2020 року.