Справа № 241/297/20
Суддя: Чудопалова С. В.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2020 року Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Чудопалова С.В.,

при секретарі Небиліченко Т.В.,

розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції СРВПД Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Куконос Віталія Вадимовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 14.02.2020 звернувся до суду із вказаним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

1.Позовна заява мотивована тим, що 12 лютого 2020 року відносно нього, ст. сержантом поліції СРВПД Мангушського ВП Куконос Віталієм Вадимовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія БАА № 549615, про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2,3 ст. 122, ч.3 ст.121 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 425 грн. відповідно до якої, він 12.02.2020 о 10 годині 07 хвилини керуючи транспортним засобом автомобілем ГАЗ 33023, державний номерний знак НОМЕР_1 при виїзді з кільця на вул. Мира у смт.Мангуш не подав сигнал повороту, а також не пройшов обов`язків техогляд автомобіля. З зазначеною постановою він не згоден та вважає її незаконною з наступних підстав. Фактично, розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи. Разом з тим, Відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не була надана можливість скористатися допомогою адвоката, не були досліджені докази, не були зазначені мотиви відхилення доказів, на які він посилався, чи висловлених останнім доводів. На підставі вищевикладеного, вважає, що відповідач грубо порушив вимоги ст. ст.278, 279 КУпАП. Але до місця виїзду з кільця на вул. Миру у с.м.т.Мангуш Донецької області примикає вул. Котанова, по який автомобілі виїзжають на кільце. Сигнал повороту, який він повинен подати згідно п.9.2.6 ПДР міг бути незрозумілим для водіїв, які рухаються по вул. Котанова на кільце, оскільки він теоретично мав можливість повернути з кільця як на вул. Котанова, так і на вул. Миру. Згідно з п.9.4 ПДР сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху Таким чином він діяв у відповідності з п.9.4 правил дорожнього руху. Автомобіль, яким він керував, належить Маріупольському міжрайонному управлінню водного господарства, тобто державній неприбутковій організації і таким чином не використовується з метою отримання прибутку. Отже, автомобіль ГАЗ 33023 є легковим, не використовується з метою отримання прибутку,отже обов`язковому технічному огляду не підлягає. Все вище викладене свідчить про те, що ним не порушувались Правила дорожнього руху, отже оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Після виїзду з кільця він був зупинений робітниками ППС, які повідомили йому про нібито порушення ним Правил Дорожнього руху. Не вислуховуючи його пояснень вони склали та надали йому оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Робітниками ППС йому не було пред`явлено відеозйомку, на який нібито зафіксовано момент порушення ним Правил дорожнього руху. Тому, просить скасувати постанову БАА № 549615 від 12.02.2020 ст. сержанта поліції СРВПД Мангушського ВП Куконос В.В., про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 2,3 ст. 122, ч.3 ст. 121 КУпАП та закрити провадження по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі (а.с.27).

Відповідач Куконос В.В. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 25). Про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та будь-яких заперечень не надав.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, при дослідженні в судовому засіданні ксерокопії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 549615 від 12.02.2020, яка була додана позивачем до матеріалів справи, вбачається, що вона є нечитабельною, у зв`язку з тим, що вона дуже поганої якості і зрозуміти час, місце та суть скоєного правопорушення не є можливим, також не зрозуміло, що порушив позивач, та якою саме статтею передбачена відповідальність за вчинене правопорушення (а.с.6).

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачу слід було довести протиправність правопорушень (проступку), зокрема об`єкт та об`єктивну сторону правопорушень передбачених ч.2,3 ст.122, ч. 3 ст. 121 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у не поданні сигналу повороту відповідного напрямку перед поворотом та не проходженні обов`язкового технічного контролю (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, відповідачем не була виконана ухвала судді від 17.02.2020, оскільки не було надано відзиву на адміністративний позов разом з доказами на спростування зазначених доводів позивача, що у відповідності до ст. 77 КАС України покладено на відповідача, а тому суд бере до уваги тільки доводи позивача ОСОБА_1 .

Також, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач намагався надати пояснення по даній справі, але не вислухавши його пояснень відповідач склав на нього оскаржувану постанову, також позивачу не було надано можливості скористатися допомогою адвоката та були відхилені докази на які він посилався.

Крім того, позивачу не було пред`явлено відеозйомку нібито скоєного позивачем правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини першої статті 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ч.1,2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем жодними належними та допустимими доказами не доведено перед судом факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, та не спростовано доводів позивача, щодо не вжиття інспектором будь-яких заходів, для надання позивачу можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги та надати свої зауваження.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, враховуючи зазначені обставини, надати оцінку обставинам можливого правопорушення та відповідно законності винесення постанови працівником поліції у суду об`єктивної можливості не має.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, відповідач як суб`єкт владних повноважень належним чином не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2,3 ст. 122, ч. 3 ст. 121 КУпАП, та відповідно не довів наявність у діях останнього складу вказаних адміністративних правопорушень.

У зв`язку з неподанням суб`єктом владних повноважень доказів, не повідомлення суд про причин ненадання таких доказів, суд вирішує справу на підставі наявних доказів та визнає обставини, на які посилається позивач, а саме відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху України, що відповідає положенням ч.5 ст.77, ч.9 ст.80 КАС України.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення представлено не було, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.122, ч. 3 ст. 121 КпАП України, а суд позбавлений можливості оцінити дану постанову, яка додана до матеріалів справи, оскільки вона є нечитабельною, і крім того, відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

Таким чином, посилання позивача ОСОБА_1 на те, що постанова серії БАА № 549615 від 12 лютого 2020 року є незаконною та підлягає скасуванню, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. Крім того, відповідач не надав суду доказів на спростування зазначених доводів позивача, а тому суд бере до уваги тільки доводи позивача ОСОБА_1 .

Отже, враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ч. 2,3 ст. 122, ч. 3 ст. 121 КУпАП, то постанова серії БАА № 549615 від 12 лютого 2020 року підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 73-77, 241-246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 7, 33, 122, 222, 245, 247, 251, 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції СРВПД Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Куконос Віталія Вадимовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12.02.2020 серії БАА № 549615, складену відносно ОСОБА_1 за ч. 2,3 ст. 122, ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Чудопалова