Справа № 343/2465/19
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/2465/19
Провадження №: 2-а/0343/5/20
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді - Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області адміністративну справу № 343/2465/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції ДОП Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 та Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову АПО18 № 817768 по справі про адміністративне правопорушення від 10.09.2019, винесену відповідачем про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 гривень за ст. 183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик спецслужб, а адміністративну справу закрити.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10.09.2019 він побачив, що його траву (сінокоси) без його дозволу покосила сусідка. З цього приводу він зателефонував до Долинського відділення поліції і до нього в село виїхала група працівників поліції, яким він показав покошену траву, а також сусідку, яка її покосила, і яка на той час випасала свою корову на його земельній ділянці. Працівники поліції, вислухавши його, роз`яснили йому, що земельні питання і питання про завдання збитків не входять до компетенції поліції і що цими питаннями повинні займатися органи місцевого самоврядування. Разом з тим, працівниками поліції не було складено жодного акта з приводу завдання йому збитків, але ними було сказано, що він зробив завідомо неправдивий виклик поліції. Він заперечив це, оскільки факт самовільного покосу трави на його полі сусідкою мав місце, але працівники поліції на це навіть не звертали увагу і жодним чином не задокументували ці факти. У суботу, 05.10.2019 він отримав простою поштою постанову АП018 № 817768 по справі про адміністративне правопорушення від 10.09.2019, винесену ДОР Долинського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4, яка є практично нечитабельною. З постанови він здогадався, що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 гривень за завідомо неправдивий виклик спецслужб (ст. 183 КУпАП).

Зазначена постанова є незаконною і підлягає скасуванню з огляду на те, що, по-перше, в його випадку відсутня сама подія адміністративного проступку. Його телефонний дзвінок до відділення поліції аж ніяк не був завідомо неправдивим. Факт, про який він повідомляв поліцію у телефонному режимі, мав місце. Інша справа, що поліція не забажала зафіксувати це. Поліція навіть не відібрала пояснення в особи, на яку він вказав як на ту, що причинила йому збитки. Тобто, факт, про який він повідомляв у поліцію, не став об`єктом її перевірки. Зрештою, якщо земельні питання не входять до компетенції поліції, то про це йому можна було повідомити у телефонному режимі і не виїжджати до нього. Тобто, була можливість детальніше комунікувати з ним по телефону. А оскільки уже було прийнято рішення здійснити виїзд, то, будучи на місці, працівникам поліції слід було ретельно перевірити наявність наведених ним у телефонному режимі фактів, чого вони не зробили, а навпаки, формально і безпідставно зробили висновок про завідомо неправдивий виклик, який не має під собою жодного підґрунтя. По-друге, поліцейським ОСОБА_4 було допущено ряд процесуальних порушень під час оформлення відповідних документів про притягнення його до адміністративної відповідальності, що також свідчить про незаконність і протиправність його дій, а отже, і оскаржуваної ним постанови. З протоколом він не ознайомлений, копію протоколу він не отримав, жодних пояснень він не надавав. Також він був позбавлений права отримати правничу допомогу фахівця. Факт його порушення також не засвідчено свідками (понятими). При винесенні постанови поліцейським були обмежені його права, передбачені КУпАП. Інспектор поліції жодним чином не довів правомірність свого рішення, ним не додано до постанови жодних доказів, а тому рішення про притягнення його до відповідальності є безпідставним, необгрунтованим, і недоведеним, а отже, неправомірним.

12.10.2019 він звернувся до начальника Долинського ВП Калуського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області полковника поліції Хомина В.Д. зі скаргою на постанову АП018 № 817768 по справі про адміністративне правопорушення від 10.09.2019, винесену ДОР Долинського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4, але у задоволенні його скарги було відмовлено, про що свідчить лист за підписом начальника ВП Хомина В.Д. від 31.10.2019 за вих. № 7262, який він отримав простою поштою 20.11.2019.

Від відповідачів відзиву на позов до суду не надходило.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак останній подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відстуності та відсутності позивача.

Відповідачі на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявні повідомлення про вручення поштових відправлень, будь-яких заяв та клопотань до суду не подавали.

Спір між сторонами не вирішений.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 03.12.2019 визнано причини пропуску ОСОБА_1 встановленого законом строку звернення до суду з адміністративним позовом поважними, поновлено пропущений процесуальний строк, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін.

18 грудня 2019 року від представника позивача надійшло клопотання про залучення в якості співвідповідача у справі Долинське ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Ухвалою суду від 18.12.2019 постановленено залучити до участі в адміністративній справі за даним позовом Долинське ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській в якості співвідповідача, розгляд адміністративної справи розпочати спочатку.

Ухвалою суду від 30.01.2020 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Від обох відповідачів будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань до суду не надходило.

Згідно з ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

7 квітня 2020 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відстуності та відсутності його довірителя.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови АПО18 №817768 по справі про адміністративне правопорушення, 10.09.2019 о 18.25 год ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик спецслужби, а саме поліції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 гривень. В графі про отримання примірника постанови вказано, що особа відмовилася (а.с.6).

Вказану постанову ОСОБА_1 направлено поштовим відправленням, про що свідчить супровідний лист вих. №6186 від 13.09.2019 (а.с.5).

15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав скаргу начальнику Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Хомину В.Д. на постанову АПО18 №817768 від 10.09.2019 по справі про адміністративне правопорушення, в якій просив скасувати її, а адміністративну справу закрити (а.с.8).

В листі вих. №7262 від 31.10.2019 начальник Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Хомин В.Д. повідомив ОСОБА_1 , що його скарга зареєстрована в ЖЄО Долинського ВП під №5281 від 16.10.2019. Проведеною перевіркою та зібраними матеріалами дана інформація не знайшла свого підтвердження, тому прийнято рішення залишити постанову без змін, а скаргу без задоволення (а.с.9).

Таким чином між сторонами виник спір відносно правомірності оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, підстав для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Оцінка суду:

вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані стороною позивача, взявши до уваги відсутність заперечень з боку відповідача, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9, ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними. суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.ст. 10, 11 КУпАП).

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 10.09.2019 ДОП Долинського ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_4 виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ППО18 №817768 відносно ОСОБА_1 , якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено штраф в розмірі 119 гривень за завідомо неправдивий виклик поліції.

Пунктом 4 розділу ІV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Відповідно до п.5 розділу ІV вищевказаної Інструкції, справа про адміністративне правопорушення відповідно до частини першої статті 268 КУпАП розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з положеннями п. 15 розділу ІV Інструкції, постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 285 КУпАП оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис. У постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначається дата її вручення і ставиться підпис правопорушника. У разі якщо копія постанови по справі про адміністративне правопорушення надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається корінець поштового повідомлення про її отримання.

Аналогічне міститься і в положеннях ст. 285 КУпАП, зокрема, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Однак, позивач заперечує факт роз`яснення йому прав та обов`язків, визначених вищеназваними нормами, та вказує, що оскаржувана постанова у його присутності не виносилась і що він був позбавлений можливості скористатись допомогою адвоката. Тобто, всупереч вимогам ст. 268 КУпАП, відповідач протиправно позбавив його таких прав. Спростувань чи заперечень з даного приводу від відповідачів не поступало. На зворотній стороні оскаржуваної постанови відсутні дані про ознайомлення з правами особу, яка притягається до відповідальності, тобто немає підпису такої особи, як і відсутні дані, що інформація про права та обов`язки надавалась ОСОБА_1 для ознайомлення. Постанова АПО № 187768 по справі про адміністративне правопорушення направлена позивачу поштою, хочавідмітка у ній про направлення її копії рекомендованим листом відсутня, як і немає повідомлення про її вручення позивачу. Вказане також свідчить про те, що твердження позивача про розгляд справи у його відсутності заслуговують на увагу, оскільки у разі винесення постанови у присутності позивача поліцейський вручив би таку останньому на місці. Крім того, запис про відмову в її отриманні зроблений самим дільничним та не засвідчений жодним чином, а відповідно не може бути взятий до уваги судом як допустимий доказ.

Отже, при розгляді справи ДОП Долинського ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_4 не повідомив позивача про його права, можливість скористатися правовою допомогою, не відібрав у нього пояснень з приводу правопорушення, яке ставиться йому в провину, не виявив обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не встановив докази, які свідчать про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП, розглянувши справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та повідомлення останньої про такий розгляд.

Виходячи з матеріалів справи, жодних інших доказів, крім постанови, наприклад, пояснень свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, письмових доказів, на момент розгляду адміністративної справи не було. Не надали такі докази відповідачі і суду на обгрунтування провомірності оскаржуваної постанови. Вказане свідчить про те, що поліцейський розглянув справу та притягнув позивача до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення та за відсутності доказів вини останнього.

Враховуючи викладене, є всі підстави вважати, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена поліцейським незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, з порушенням законних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що призвело до незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Крім цього, за повідомленням позивача про те, що сусідка скосила траву на належній йому земельній ділянці, чим завдала йому збитків, відповідачем не здійснено перевірку та не встановлено обставин, не вжито жодних заходів.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати стягнення, в тому числі за ст. 183 КУпАП, мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції. Тобто, в даному випадку дільничний офіцер поліції, виносячи оскаржувану постанову, діяв від імені відповідного підрозділу Національної поліції, а тому належним відповідачем по даній справі є Долинське відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, а заявлення позовних вимог до старшого лейтенанта поліції ДОП ОСОБА_4 не грунтуються на вимогах закону.

Щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, суд звертає увагу , що диспозиція вказаної статті передбачає відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб, тобто, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, міліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби. Правопорушник викликає представника спеціальної служби нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Отже, суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, при цьому особа точно, достовірно знає, що здійснений нею виклик відповідних служб є неправдивим, тим самим усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій.

Однак, відповідач, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили позивача зателефонувати до лінію «102», притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Як постановою по справі про адміністративне правопорушення, так і письмовими поясненнями ОСОБА_1 , спростовується факт про те, що він здійснив саме виклик працівників поліції, а фактично констатується факт повідомлення поліції про протиправні дії відносно його власності та спричинення йому збитків. Об`єктивних доказів, необхідних для вирішення справи про наявність обставин вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як уже наголошувалося відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим, і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім цього, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу на обгрунтування наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та правомірності винесеної ним постанови про накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ст. 183 КУпАП, не надано.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова, яка по суті є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в ній.

Таким чином, доводи позивача відповідачем не спростовані, тому суд знаходить доведеним, що інкриміноване йому правопорушення він не вчиняв, а відтак притягнений до адміністративної відповідальності неправомірно.

Враховуючи, що в оскарженій постанові відсутні будь-які посилання на докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови не дотримався вимог закону щодо дослідження обставин справи та підтвердження їх доказами. А тому подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, та винність ОСОБА_1 є недоведеною.

Відповідно до ч. 3. п.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, заявленого до Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, скасування постанови АПО18 № 817768 по справі про адміністративне правопорушення від 10.09.2019 та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 9, 20, 72, 73-77, 90 КАС України, ст.ст. 7, 9-11, 33, 183, 245, 251, 252, 280, 283, 285 КУпАП, розділу ІV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 та керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, ст.ст. 241, 246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення і закриття справи задовольнити.

Скасувати постанову АПО18 № 817768 по справі про адміністративне правопорушення від 10.09.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 гривень за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення,а справу закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

В частині позовних вимог, заявлених до старшого лейтенанта поліції ДОП Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: старший лейтенант поліції ДОР Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4, вул. Яворницького 8, м. Долина Івано-Франківської області.

Відповідач: Долинське відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області вул. Яворницького 8, м. Долина Івано-Франківської області.

Повний текст рішення складено 9 квітня 2020 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич