Справа № 241/2681/19
Суддя: Демочко Д. О.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2020 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Демочко Д.О.,

при секретарі Цукановій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДР Управління патрульної поліції Кульченко Владислава Тарасовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 649184 від 11.12.2019 по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

28.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до старшого інспектора ВБДР Управління патрульної поліції Кульченко Владислава Тарасовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 649184 від 11.12.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1020,00 грн.

Свої вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є протиправною, винесеною з порушенням норм законодавства, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню судом з тих підстав, що в оскаржуваній постанові вказано місце розгляду справи смт. Мангуш АДРЕСА_2. Відповідно до інформації, наданої Мангушською селищною радою від 21.12.2019 вих. № 1005/02-14 «приміщення за адресою смт . АДРЕСА_2 надано в користування дільничним інспекторам, які обслуговують територію смт. Мангуш. Управління патрульної поліції Донецької області або її філіал чи будь-який структурний підрозділ не розташовується в приміщені за вказаною адресою». Відповідно до інформації на сайті Патрульної поліції України patrol.police.gov.ua Управління патрульної поліції в Донецькій області знаходиться в м. Маріуполь вул. Макара Мазая, 16. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 пункт 2.4. словосполучення «за місцем його вчинення» застосоване у положенні частини першої ст. 276 КУпАП, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм. Таким чином справу необхідно було розглядати в Управлінні патрульної поліції у м. Маріуполь по вул. Макара Мазая 16, а не в смт. Мангуш по АДРЕСА_2. Зазначає, що про розгляд справи його не повідомляли, у зв`язку з чим він не зміг скористатись своїми правами відповідно до норм закону, не сповіщали ні про місце, ні про час розгляду справи. А отже, відповідач не мав права розглядати справу у його відсутності, а розглянувши - порушив його права. В пункті 7 оскаржуваної постанови розмір адміністративного стягнення в графі сума штрафу зазначено 1020 (одна тисяча двадцять гривень). Але, вже в пункті 10 постанови в графі «підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності» зазначено «відмовився » написано тим же почерком «2040 дві тисячі сорок грн.». Отже, вказавши дві грошові суми у постанові відповідач грубо порушив норми законодавства визначивши адміністративне стягнення більше, ніж зазначене у законодавстві. Крім того, зазначає, що мало того, що постанова винесена з порушенням місця її складання, порушенням встановленої законодавством суми штрафу, грубим порушенням його прав, його ніхто не запрошував і не попереджав про місце розгляду справи, так ще й при розгляді справи відповідач підійшов до цього поверхово, не з`ясувавши чи вживались необхідні заходи для забезпечення безпеки дорожнього пуху сільським головою, і які саме заходи вживались. В постанові вказано, що до неї додаються акт обстеження, схема, фото. По-перше, до постанови, яку я отримав не додано нічого. По-друге, якщо і складались якісь акти обстеження чи схеми - вони складались у відсутності позивача або його підлеглих, при спостереженні, фотографуванні складанні схеми позивача не попереджали. Просить суд визнати дії старшого інспектора ВБДР Управління патрульної поліції Кульченко Владислава Тарасовича щодо притягнення Урзуфського сільського голову ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 649184 від 11.12.2019 року, а справу - закрити.

Також, позивачем ОСОБА_1 було надано до суду клопотання про поновлення строків звернення до суду. В обґрунтування клопотання зазначив, що поштовий конверт, в якому знаходилась постанова серії НК № 649184 від 11.12.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП була отримана позивачем лише 17.12.2019 року, що підтверджено відповідними доказами по справі. В зв`язку з чим просить суд вважати причини пропуску строку при поданні позову поважними та поновити строк звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву по розгляд справи за його відсутності, вимоги, викладені у позовній заяві підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, прийшов до наступного висновку.

Як встановлено судом, 11.12.2019 року ОСОБА_1 , як посадову особу - голову Урзуфської сільської ради, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, за порушення правил, норм та стандартів забезпечення безпеки дорожнього руху про утримання ВШМ. Зазначеною постановою ОСОБА_1 було визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020, 00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 140 КУпАП, порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повноваження сільського голови визначені статтею 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування» та компетенції сільських, селищних рад, їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху визначені статтею 7 ЗУ «Про дорожній рух», а тому виходячи із їх змісту, саме на голову сільської ради покладено обов`язок забезпечення здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або органи, уповноважені ними здійснювати експлуатаційне утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мають право вимагати від користувачів дотримання чинних законодавчих і нормативних актів стосовно дорожнього руху, правил ремонту і утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування дорогами і дорожніми спорудами та їх охорони.

У пункті 5 Постанови КМ України, від 30.03.1994 року № 198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» передбачено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища.

Поняття «контроль» розглядається як система спостереження і перевірки процесу функціонування і фактичного стану керованого об`єкта з метою оцінки обгрунтованності та ефективності прийнятих ним управлінських рішень і результатів їх виконання, виявлення відхилень від вимог, усунення несприятливих наслідків їх виконання та інформування про них компетентних органів. Таким чином, сутність контролю полягає в перевірці відповідності діяльності всіх учасників суспільних відносин тим встановленим у суспільстві приписам, в рамках яких вони повинні діяти.

В силу статті 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Згідно ч. 5 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 7 листопада 2015 року, № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В даному випадку постанова, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Вищевказані порушення, допущені відповідачем при складанні постанови, свідчать про недотримання положень ст. ст. 280, 283 КУпАП при розгляді справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано доказів, на підставі яких ним було прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність доказів події адміністративного правопорушення, зазначеної в постанові.

Відповідно до ст. ст. 151, 247 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву та будь-яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надав, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього статтею 77 КАС України, у зв`язку із чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Щодо доводів відповідача в частині неможливості за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний визнавати дії посадових осіб неправомірними, то суд приймає зазначені доводи до уваги та відмовляє позивачу в цій частині позову.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Можемо зробити висновок про те, що вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття «виходу за межі позовних вимог», наданим Верховним Судом України у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до п. 3 Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині скасування постанови слід задовольнити, отже, постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 645224 від 23.05.2019 року, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю. В іншій частині позову відмовити повністю.

Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.

Враховуючи зазначені вище норми процесуального права, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення через відсутність події такого правопорушення.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 211, 217, 220, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора ВБДР Управління патрульної поліції Кульченко Владислава Тарасовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 649184 від 11.12.2019 по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити в повному обсязі.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДР Управління патрульної поліції Кульченко Владислава Тарасовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 649184 від 11.12.2019 року по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 649184 від 11.12.2019 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020, 00 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Д.О. Демочко