Справа № 620/546/20
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року Чернігів Справа № 620/546/20

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Прилуцького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), в якому просить:

- зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису про шлюб заявниці від 29.04.1985 №06, складеного виконкомом Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, змінивши в графі імені нареченої з « ОСОБА_1 » на вірне « ОСОБА_1 »;

- зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису про шлюб заявниці від 29.04.1985 №06, складеного виконкомом Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, змінивши в графі вік нареченої з «минуло 23 роки» на вірне «минуло 24 роки»;

- зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису про шлюб заявниці від 29.04.1985 №06, складеного виконкомом Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, змінивши в графі дата реєстрації шлюбу з «29.04.1985» на вірне « 27.04.1985 ».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було надано всі необхідні документи, які давали змогу відповідачу внести відповідні зміни до актового запису. Проте відповідач протиправно, на її думку, відмовив у внесенні змін до актового запису, чим порушив її права.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 було відкрито провадження у справі та зазначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. Одночасно, запропоновано відповідачу подати у встановлений судом строк відзив на позов.

Протягом встановленого судом строку, відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що не заперечує проти позову та вважає, що питання внесення змін до актового запису про шлюб позивачки не можливо вирішити в позасудовому порядку.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб від 29.04.1985 №06, складеного виконкомом Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, в якій просила відповідача внести зміни до актового запису про шлюб заявниці від 29.04.1985 №06, змінивши в графі імені нареченої з « ОСОБА_1 » на вірне « ОСОБА_1 »; змінивши в графі вік нареченої з «минуло 23 роки» на вірне «минуло 24 роки», змінивши в графі дата реєстрації шлюбу з «29.04.1985» на вірне «27.04.1985»

До заяви було доданок опію паспорту НК 832824 від 19.07.2000, копію актового запису про шлюб від 29.04.1985 №06, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 16.11.2019 №24590487, копію свідоцтва про розірвання шлюбу від 13.08.2002 №264, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу від 16.11.2019 №24590756, копію свідоцтва про народження, копію актового запису про народження від 05.10.1960 №24, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 16.11.2019 №24590351, копію актового запису про шлюб від 13.08.1966 №17, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 16.11.2019 №24590230.

Проте, позивачці був наданий висновок, яким їй відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб.

З вказаного висновку вбачається, що підставою для відмови стало наступне:

«….Згідно пред`явленого заявницею свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого повторно 24.08.1966 на ім`я ОСОБА_1 , зазначено власне ім`я дитини - ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказані батьки дитини: Батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_6 , актовий запис про народження від 05.10.1960 №24. Свідоцтво видано виконкомом Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області.

В ході здійснення перевірки архіву, виявлено актовий запис про народження від 05.10.1960 №24, складений виконкомом Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області відносно ОСОБА_1 , саме такий номер актового запису, дата реєстрації та місце реєстрації зазначені в пред`явленому заявницею свідоцтві. В зазначеному актовому записі про народження казано прізвище дитини та матері « ОСОБА_1 », відсутні відомості про батька. Актового запису про народження щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 не виявлено.

Зміни до актового запису про народження не вносились, відміток про видачу повторних свідоцтв немає. Актового запису про визнання батьківства, усиновлення відносно ОСОБА_1 не виявлено.

Досліджуючи та вивчаючи матеріали та обставини справи було виявлено актовий запис про шлюб від 13.08.1966 №17 складений виконкомом Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області відносно ОСОБА_5 . Та ОСОБА_9 (матері заявниці). Згідно відомостей актового запису прізвище матері до реєстрації шлюбу - « ОСОБА_9 », після реєстрації шлюбу - «Недобор», що свідчить про те, що на час народження заявниці в 1960 році мати заявниці була не одружена, мала прізвище - « ОСОБА_1 ».

Таким чином, підтвердити правильність написання власного імені та підтвердити дату народження заявниці свідоцтвом про народження та актовим записом про народження неможливо у зв`язку з невідповідністю прізвища.

Згідно відомостей актового запису про розірвання шлюбу від 13.08.2002 №264 складеного Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , зазначена дата державної реєстрації шлюбу - 27.04.1985. Також наявна відмітка в паспорті заявниці про реєстрацію шлюбу 27.04.1985 . Разом з тим, це не дає достатніх підстав стверджувати, що шлюб зареєстровано саме 27.04.1985, оскільки актовий запис про шлюб від 29.04.1985 №06, складений виконкомом Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_1 підписаний особами, що одружуються, що свідчить про те, що вони ознайомлені з відомостями актового запису, підчистки чи виправлення в актовому записі відсутні….».

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає про таке.

Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України від 01.07.2010 № 2398 "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон).

Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч.2 ст.2 Закону).

Державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (ч.1 ст.3 Закону).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану (ч.2 ст.9 Закону).

Згідно з ч.3 ст.9 Закону актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Інформація, що міститься в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України (ч.5 ст.9 Закону).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч.1 ст.22 Закону).

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису (ч.3 та ч.4 ст.22 Закону).

На виконання Закону розроблено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793 (далі - Правила), де п.1.1. визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. При цьому п.1.7 Правил визначено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених ст.53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред`явленні паспорта або паспортного документа. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається: особою, щодо якої складено актовий запис; одним із батьків неповнолітнього (малолітнього); піклувальником неповнолітнього та опікуном малолітнього; опікуном недієздатної особи; спадкоємцем померлого; представником органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви. (п.2.1, п.2.5 Правил). Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті (п. 2.6 Правил).

На підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому (п.2.7 Правил). Відповідно на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку (п.2.12. Правил).

Відповідно до п.2.13.2 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Так, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, тобто суб`єкт владних повноважень.

Вирішуючи питання про природу правовідносин, які лежать в основі досліджуваної категорії спорів, потрібно взяти до уваги те, що орган РАЦС є суб`єктом владних повноважень. Оскільки державна реєстрація актів цивільного стану має публічно-правову природу, звертаючись із заявою (вимогою) до такого органу, особа вступає в публічно-правові відносини з державою в особі уповноваженого держоргану. Внаслідок цього при користуванні будь-яким із правил відмежування адміністративної юрисдикції від інших видів юрисдикції, зазначених у п.4 постанови пленуму Вищого адміністративного суду «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 №8, спір щодо відмови органу РАЦС унести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як належний до адміністративної юрисдикції.

При цьому, суд не має права виходити за межі розгляду публічно-правового спору та встановлювати юридичні факти.

Згідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 (далі - Конвенція), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, треба зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть наведених рішень зводиться до вимоги надати заявникові такі заходи правового захисту на національному рівні, які би дозволили компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб спосіб захисту повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні ст.13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями треба розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями, оскільки вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним.

Відповідно до абз.1 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки оскаржувані дії відповідача ґрунтуються виключно на невідповідності наданих документів наявним в архіві, суд вважає, що останні в повній мірі підтверджують законність вимог ОСОБА_1 , а наявні розбіжності, виявлені в ході перевірки відповідачем не можуть бути підставою для відмови у внесенні виправлень, оскільки не спростовують дійсність наданих позивачем.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису про шлюб заявниці від 29.04.1985 №06, складеного виконкомом Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, змінивши в графі ім`я нареченої з « ОСОБА_1 » на вірне « ОСОБА_1 »; змінивши в графі вік нареченої з «минуло 23 роки» на вірне «минуло 24 роки» та змінивши в графі дата реєстрації шлюбу з «29.04.1985» на вірне « 27.04.1985 ».

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Прилуцького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про зобов`язання вчинити певні дії належить задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Прилуцького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Зобов`язати Прилуцький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) внести зміни до актового запису про шлюб ОСОБА_1 від 29.04.1985 №06, складеного виконкомом Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, змінивши в графі ім`я нареченої з « ОСОБА_1 » на вірне « ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Прилуцький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) внести зміни до актового запису про шлюб ОСОБА_1 від 29.04.1985 №06, складеного виконкомом Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, змінивши в графі вік нареченої з «минуло 23 роки» на вірне «минуло 24 роки».

Зобов`язати Прилуцький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) внести зміни до актового запису про шлюб ОСОБА_1 від 29.04.1985 №06, складеного виконкомом Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, змінивши в графі дата реєстрації шлюбу з «29.04.1985» на вірне « 27.04.1985 ».

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 );

Відповідач - Прилуцький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (вул..Соборна, 16, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500, ).

Повний текст складено 13.04.2020.

Суддя Л.О. Житняк