Справа № 640/16639/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року м. Київ № 640/16639/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління Держпродспоживслужби в Київській області
доПовного товариства «Ломбард «Пектораль» Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Перлина» та Біленко »
простягнення штрафу
встановив:

Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Повного товариства «Ломбард «Пектораль» Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Перлина» та Біленко », в якому просило суд:

- стягнути з Повного товариства «Ломбард «Пектораль» Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Перлина» та Біленко » штраф за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1700,00 грн., згідно рішення від 24 січня 2019 року №1 та у розмірі 3400,00 грн., згідно рішення від 24 січня 2019 року №2, загальна сума 5100,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за порушення законодавства про рекламу на відповідача накладено штраф у сумі 5100,00 грн. відповідно до рішень №1 та №2 від 24 січня 2019 року, який у добровільному порядку відповідачем не сплачено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвала від 30 вересня 2019 року направлялась на адреси сторін, зазначених в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте від відповідача повернувся конверт з довідкою про причини повернення поштового відправлення, а саме «за не розшуком».

Пунктом 1 частини четвертої статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Крім того, судом вчинено спробу повідомити відповідача про відкриття провадження у даній справі шляхом телефонограми, однак за телефоном, вказаним у позовній заяві , абонент не відповідав.

Таким чином вважається, що відповідач належним чином повідомлений про його права та обов`язки, зокрема про право надати відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В рамках розгляду листа виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області № 06-22/4929 від 31 жовтня 2018 року щодо розповсюдження зовнішньої реклами без відповідної дозвільної документації за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Соборна, 47 з ознаками порушення вимог частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу», державним інспектором - головним спеціалістом відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області було складено протокол від 09 листопада 2018 року про наявні ознаки порушення законодавства про рекламу ПТ «Ломбард «Пектораль» TOB «Альянс-Перлина» та Біленко » вимог частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу» а саме: зовнішня реклама на фасаді будівлі по вул. Соборна, 47, м. Фастів, Київська область не має дозволу відповідного органу місцевого самоврядування на розміщення об`єкта зовнішньої реклами. Тому, відповідно до частини другої статті 26 Закону, Головним управлінням було направлено вимогу від 04 грудня 2018 року №10-08.1-06/11226 на адресу Повного товариства «Ломбард «Пектораль» Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Перлина» та Біленко » (далі - відповідач), на адреси: вул. Булаховського Академіка, 5/Б, м. Київ, 03164 та вул. Соборна, 47, м. Фастів, Київська обл., в якій зобов`язано відповідача або уповноваженого представника надати до 28 грудня 2018 року на електронну () та в подальшому на поштову (Київська область, Києво- Святошинський район, м. Вишневе, вул. Балукова, 22) адресу наступні документи: письмові пояснення, макети розміщеної зовнішньої реклами, виписку з єдиного державного реєстру, дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдження реклами (договір з розповсюджувачем реклами, договір з виробником реклами, акти виконаних робіт, квитанції про сплату, платіжні доручення про сплату розміщення рекламних засобів та виготовлення реклами тощо), а також іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області рішення.

Зазначену Вимогу відповідач отримав особисто, що підтверджується витягом з електронного кабінету Укрпошти № 869 та № 877.

На підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 09 листопада 2018 року позивачем 04 грудня 2018 року прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу з ознаками порушень частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу».

Повним товариством «Ломбард «Пектораль» Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Перлина» та Біленко» вимогу Головного управління від 04 грудня 2018 року №10-08.1-06/11226 не виконано, а тому позивачем складено протокол про порушення законодавства про рекламу від 02 січня 2019 року з ознаками порушень частини другої статті 26 Закону України «Про рекламу» а саме: неподання на вимогу органу державної влади, на який згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, документів, усних та/або письмових пояснень, відео- та звукозаписів, а також іншої інформації, необхідної для здійснення повноважень щодо контролю.

В результаті ігнорування попередньої вимоги Головним управлінням було направлено повторну вимогу від 02 січня 2019 року №10-08.1-06/23 до Повного товариства «Ломбард «Пектораль» Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс- Перлина» та Біленко » на адреси: вул. Булаховського Академіка, 5/Б, м. Київ, 03164 та вул. Соборна, 47, м. Фастів, Київська обл., в якій зазначено, що розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відбудеться 24 січня 2019 року о 11 год. 00 хв. з обов`язком представлення необхідних документів, у приміщенні Головного управління за адресою: Київська область, Києво- Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Балукова, 22, а також повідомлено відповідача, що у разі неприбуття справу буде розглянуто без його участі.

Зазначену Вимогу відповідач отримав особисто, що підтверджується витягом з електронного кабінету Укрпошти № 163.

На підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 02 січня 2019 року Головним управлінням 22 січня 2019 прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу з ознаками порушень частини другої статті 26 Закону України «Про рекламу».

На вимогу позивача відповідачем жодної інформації не надано; на розгляд справи представник не з`явився.

На підставі матеріалів справи, попередніх висновків та протоколу засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 24 січня 2019 року, у зв`язку з ненаданням витребуваної інформації, керуючись статтею 27 Закону України «Про рекламу» позивачем прийняті рішення від 24 січня 2019 року № 1 та № 2 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Так, рішенням від 24 січня 2019 року № 1 за порушення вимог законодавства України про рекламу, а саме частини другої статті 26 Закону України «Про рекламу» в частині не подання документів, необхідних для здійснення повноважень щодо контролю розміщеної зовнішньої реклами, відносно Повного товариства «Ломбард «Пектораль» Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Перлина» та Біленко » накладено штраф у розмірі 1700 грн.

Рішенням від 24 січня 2019 року № 2 за порушення вимог законодавства України про рекламу, а саме частини першої статті 26 Закону України «Про рекламу» в частині розповсюдження зовнішньої реклами на фасаді будівлі без відповідного на те дозволу органу місцевого самоврядування, відносно розповсюдженої реклами на Повне товариство «Ломбард «Пектораль» Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Перлина» та Біленко » накладено штраф у розмірі 3400 грн.

Вказанні рішення разом із супровідним листом надіслано відповідачу Укрпоштою №749.

Оскільки відповідач у добровільному порядку вимоги рішень від 24 січня 2019 року не виконав, Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області звернулось до суду з позовом про стягнення штрафів у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.

Згідно з пунктом 7 пункту 4 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 22 травня 2019 року № 469, таке управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме: у сфері здійснення державного (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння) здійснює контроль за дотримання вимог Законів України «Про рекламу» та «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» в межах наданих повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 693 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу (далі також - Порядок), який регулює питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).

За правилами пунктів 8-12 Порядку накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники. Підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів. Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи. Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу в розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно уповноваженою посадовою особою Держспоживінспекції.

Положеннями пунктів 13-14, 16 Порядку передбачено, що посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу: перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу; готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників. Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Пунктами 18-19 Порядку визначено, що за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку.

Сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

В ході розгляду справи судом не встановлено, а відповідачем не доведено порушень з боку позивача вимог Порядку під час розгляду справи про порушення законодавства про рекламу стосовно Повного товариства «Ломбард «Пектораль» Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Перлина» та Біленко ».

Засади рекламної діяльності в Україні, відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає та регулює Закон України «Про рекламу».

Відповідно до частини першої статті 26 Закону контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами.

За визначенням статті 1 Закону:

зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг;

реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

рекламодавець - особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 26 Закону передбачено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право: бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону; подавати необхідні документи, давати пояснення; отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.

Положеннями статті 27 Закону визначено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

За неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина шоста статті 27 Закону).

У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина сьома статті 27 Закону).

Відповідно до частини одинадцятої статті 27 Закону рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем направлялись відповідачу вимоги від 04 грудня 2018 року №10-08.1-06/11226, від 02 січня 2019 року №10-08.1-06/23 щодо надання наступних документів: письмових пояснень, макетів розміщеної зовнішньої реклами, виписок з єдиного державного реєстру, дозволу на розміщення зовнішньої реклами, документального підтвердження вартості розповсюдження реклами (договору з розповсюджувачем реклами, договору з виробником реклами, актів виконаних робіт, квитанцій про сплату, платіжних доручень про сплату розміщення рекламних засобів та виготовлення реклами, тощо), а також іншої інформації, що зможе мати істотне значення для прийняття Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області рішення.

Між тим, вказані вимоги органу державної влади в частині надання витребуваних документів, у тому числі дозволу відповідного органу виконавчої влади на розміщення об`єкта зовнішньої реклами, відповідачем виконані не були.

В ході судового розгляду справи Повним товариством «Ломбард «Пектораль» Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Перлина» та Біленко » не надано доказів оскарження рішень позивача №1 та №2 від 24 січня 2019 року про застосування до нього штрафу у розмірі 1700,00 грн. та штрафу у розмірі 3400,00 грн., чи доказів їх виконання.

Згідно зі статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками вирішення справи по суті спору суд дійшов висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази правомірності застосування до відповідача штрафних санкцій, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає наявними правові підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи все вище викладене суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, а відтак задовольняє їх у повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те, що під час судового розгляду справи не залучались свідки та не були проведені експертизи, з відповідача не стягуються судові витрати на користь Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області.

Керуючись статтями 2, 72-77, 242-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

вирішив:

1. Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (08133, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вулиця Балукова, 22, ) задовольнити.

2. Стягнути з Повного товариства «Ломбард «Пектораль» Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс-Перлина» та Біленко» (03164, м. Київ, вулиця Академіка Булаховського, 5-Б, ) штраф за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1700,00 грн., згідно рішення від 24 січня 2019 року №1 та у розмірі 3400,00 грн., згідно рішення від 24 січня 2019 року №2, всього загальна сума 5100,00 грн..

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко