Справа № 380/2179/20
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2179/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю:

представника позивача - Павелкевич І.В.

представника відповідача - Грицевич Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, у якій просить суд:

зобов`язати Департамент соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації передати гуманітарну допомогу - автомобіль Renault Megane, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , рік випуску НОМЕР_2 , особі з інвалідністю - Пилипу Володимиру Івановичу;

зобов`язати Департамент соціального захисту населення Львівської області державної адміністрації надати довідку для реєстрації транспортного засобу - автомобіля Renault Megane, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , рік випуску НОМЕР_2 на ім`я особи з інвалідністю - ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що громадянином Польщі ОСОБА_2 було надано гуманітарну допомогу через безкоштовну передачу легкового автомобіля Renault Megane, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1461 куб. см, дата випуску 2013 рік, EURO 5, Департаменту соціального захисту населення ЛОДА з метою подальшої безкоштовної передачі цього автомобіля особі з інвалідністю ОСОБА_3 29.05.2019 розпорядження ЛОДА № 557/0/5-19 відповідний автомобіль визнаний гуманітарною допомогою, отримувач автомобіля - Департамент соціального захисту населення ЛОДА, а набувач ОСОБА_3 . Втім, набувач гуманітарної допомоги ОСОБА_3 помер так і не отримавши цього автомобіля. У подальшому громадянин Польщі ОСОБА_2 переадресував гуманітарну допомогу позивачу, визначивши саме його набувачем вказаного автомобіля. Як наслідок позивач звернувся до відповідача із заявою передати йому цей автомобіль як племіннику, який є особою з інвалідністю ІІІ групи та перебуває на черзі для забезпечення автотранспортом. Проте, відповідач відповідних дій не вчинив, тому використання пожертви за призначенням виявилося неможливим. Позивач звернув увагу, що у випадку передачі у порядку черговості автомобіля інваліду іншому ніж той, що визначений іноземним донором у якості набувача гуманітарної допомоги, через неотримання останнім такого автомобіля у зв`язку із смертю, пожертва вважатиметься такою, що використовується не за призначенням. З огляду на викладені обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, вказаних у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що дійсно автомобіль RENAULT MEGANE був визнаний гуманітарною допомогою, а набувачем такого автомобіля був ОСОБА_3 07.06.2019 на підставі митної декларації автомобіль був розмитнений на підставі розпорядження Львівської ОДА від 29.05.2019 №557/0/5-19, а набувач автомобіля RENAULT MEGANE є ОСОБА_3 . Проте, автомобіль RENAULT MEGANE не було передано, оскільки управлінням соціального захисту населення Самбірської міської ради було повідомлено, що 31.05.2019 ОСОБА_3 помер. Дарувальник - ОСОБА_2 звернувся до відповідача щодо передання автомобіля RENAULT MEGANE родині померлого, а саме племіннику ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю III групи та знаходиться на черзі щодо забезпечення спецавтотранспортом у департаменті. У свою чергу, гр. ОСОБА_1 було подано відповідну заяву на ім`я директора департаменту щодо подальшого забезпечення гуманітарним автомобілем. На підставі зазначеного, розпорядження ЛОДА від 29.05.2019 № 557/0/5-19 «Про визнання легкових автомобілів гуманітарною допомогою» внесено відповідні зміни, а саме виключено пункт 2 додатка до розпорядження та видано нове розпорядженням від 25.11.2019 №1391/0/5-19, відповідно до якого автомобіль визнаний гуманітарною допомогою для особи з інвалідністю ОСОБА_1 . Відповідач посилається на неможливість передачі автомобіля, оскільки відповідно до митної декларація автомобіль розмитнений на підставі розпорядження Львівської ОДА від 29.05.2019 №557/0/5-19, а набувач автомобіля RENAULT MEGANE є ОСОБА_3 . Внести зміни до відповідної декларації є неможливим, тому відповідач позбавлений можливості передати цей автомобіль позивачу. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 20.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, заперечення відповідача та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Суд встановив, що відповідно до договору дарування від 23.04.2019 громадянин Польщі ОСОБА_2 подарував авто марки RENAULT MEGANE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 , в рамках гуманітарної допомоги Департаменту соціального захисту Львівської обласної державної адміністрації з метою передачі його для особи з інвалідністю II групи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер паспорта НОМЕР_4 .

07.05.2020 ОСОБА_3 було подано відповідну заяву на ім`я директора Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації щодо подальшого забезпечення гуманітарним автомобілем.

29.05.2019 розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації №557/0/5-19 «Про визнання легкових автомобілів гуманітарною допомогою» легковий автомобіль RENAULT MEGANE реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 визнаний гуманітарною допомогою Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації для забезпечення особи з інвалідністю ОСОБА_3 , який перебував на обліку для забезпечення спецавтотранспортом.

30.05.2019 Департамент соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації видав доручення №10-3627 представнику ОСОБА_3 , для перегону, розмитненням та доставки легкового автомобіля RENAULT MEGANE до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації для передачі його у подальшому ОСОБА_3 .

На підставі митної декларації № UA209190/2019/042273 від 07.06.2019 автомобіль 07.06.2019 був розмитнений на підставі розпорядження Львівської ОДА від 29.05.2019 №557/0/5-19.

Комісією з питань оприбуткування гуманітарної та благодійної допомоги, що надходять з інших країн Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації автомобіль RENAULT MEGANE не було передано через відсутність ОСОБА_3 , що підтверджується протоколом № 2 від 13.05.2019.

14.06.2019 управлінням соціального захисту населення Самбірської міської ради листом № 239 було повідомлено, що 31.05.2019 ОСОБА_3 помер.

ОСОБА_4 - дарувальник листом звернувся до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації щодо передачі автомобіля RENAULT MEGANE родині померлого, а саме племіннику ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю III групи та знаходиться на черзі щодо забезпечення спецавтотранспортом у департаменті.

03.10.2019 ОСОБА_1 подав до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації заяву щодо подальшого забезпечення його гуманітарним автомобілем.

25.11.2019 розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації №1391/0/5-19 «Про визнання легкових автомобілів гуманітарною допомогою» легковий автомобіль RENAULT MEGANE реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 визнаний гуманітарною допомогою Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації для забезпечення особи з інвалідністю ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації із заявою передати йому легковий автомобіль RENAULT MEGANE реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 як племіннику, який є особою з інвалідністю ІІІ групи та перебуває на черзі для забезпечення автотранспортом.

Однак, на даний час Департамент соціального захисту населення обласної державної адміністрації жодних дій щодо передачі ОСОБА_1 легкового автомобіля RENAULT MEGANE реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 не здійснив з підстав, що автомобіль був ввезений в Україну та розмитнений згідно митної декларації, типу ІМ40АА № UA209190/2019/042273 від 07.06.2019 на підставі розпорядження Львівської обласної державної адміністрації № 557/0/5-19 від 29.05.2019 де набувачем визнаний покійний ОСОБА_3 .

Позивач вважає, що має право на отримання гуманітарної допомоги, зокрема легкового автомобіля RENAULT MEGANE реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 , оскільки було змінено набувача гуманітарної допомоги відповідно до погодження іноземного донора, як наслідок він є набувачем цього автомобіля.

Під час судового розгляду справи, суд з`ясував у представника відповідача, що єдиною підставою для відмови передати позивачу відповідний автомобіль є неможливість внести зміни у митну декларацію, зокрема у частині розпорядження Львівської обласної державної адміністрації № 557/0/5-19 від 29.05.2019 де набувачем визнаний покійний ОСОБА_3 .

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Правовідносини, що виникли, врегульовані наступними законодавчими актами: Цивільним кодексом України, Законом України "Про гуманітарну допомогу" №1192-XIV від 22.10.1999, Законом України "Про благодійну діяльність та благодійні організації" №5073-VI від 05.07.2012, Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №875-XII від 21.03.1991 та постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок забезпечення інвалідів автомобілями" №999 від 19.07.2006.

Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про гуманітарну допомогу" №1192-XIV від 22.10.1999, гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров`я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України "Про благодійну діяльність та благодійні організації"

Отже, Законом України "Про гуманітарну допомогу" встановлено, що гуманітарна допомога може надаватися: у вигляді безповоротної фінансової допомоги; у вигляді добровільних пожертвувань; у вигляді виконання робіт, надання послуг.

Відповідно, надання гуманітарної допомоги у вигляді безповоротної фінансової допомоги це передання набувачу суми коштів на безоплатній основі, а надання гуманітарної допомоги у вигляді виконання робіт, надання послуг це передання набувачу результату робіт чи послуг на безоплатній основі.

Так, відповідно до статті 729 ЦК України пожертвою є дарування нерухомих та рухомих речей, зокрема грошей та цінних паперів, особам, встановленим частиною першою статті 720 цього Кодексу, для досягнення ними певної, наперед обумовленої мети.

Договір про пожертву є укладеним з моменту прийняття пожертви.

До договору про пожертву застосовуються положення про договір дарування, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 725 ЦК України договором дарування може бути встановлений обов`язок обдаровуваного вчинити певну дію майнового характеру на користь третьої особи або утриматися від її вчинення (передати грошову суму чи інше майно у власність, виплачувати грошову ренту, надати право довічного користування дарунком чи його частиною, не пред`являти вимог до третьої особи про виселення тощо). Дарувальник має право вимагати від обдаровуваного виконання покладеного на нього обов`язку на користь третьої особи.

Водночас Закон України "Про гуманітарну допомогу" визначає таких суб`єктів благодійництва:

·донори це юридичні та фізичні особи в Україні або за її межами, які добровільно надають гуманітарну допомогу отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за її межами,

·отримувачі гуманітарної допомоги це юридичні особи, яких зареєстровано в установленому Кабінетом Міністрів України порядку в Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги,

·набувачі гуманітарної допомоги це фізичні та юридичні особи, які її потребують і яким вона безпосередньо надається. Набувачі гуманітарної допомоги з статусом юридичної особи визначаються відповідно до пунктів "а", "б", "в", "г", "ґ" абзацу п`ятого цієї статті.

Таким чином, надання гуманітарної допомоги у вигляді добровільної пожертви це, по своїй суті, договір дарування з встановленням обов`язку обдаровуваного вчинити певну дію майнового характеру на користь третьої особи, де донор виступає дарувальником, отримувач обдарованим, а набувач гуманітарної допомоги третьою особою, на користь якої обдарований має вчинити певну дію, а саме надати в її розпорядження (користування) дарунок.

Статтею 730 ЦК України встановлено, що пожертвувач має право здійснювати контроль за використанням пожертви відповідно до мети, встановленої договором про пожертву.

Якщо використання пожертви за призначенням виявилося неможливим, використання її за іншим призначенням можливе лише за згодою пожертвувача, а в разі його смерті чи ліквідації юридичної особи - за рішенням суду.

Пожертвувач або його правонаступники мають право вимагати розірвання договору про пожертву, якщо пожертва використовується не за призначенням.

Наведені норми права узгоджується з вимогами статті 11 Закону України "Про благодійну діяльність та благодійні організації" №5073-VI від 05.07.2012, якою закріплено право благодійників самостійно визначати набувачів благодійної допомоги, та з вимогами статті 3 Закону України "Про гуманітарну допомогу" №1192-XIV від 22.10.1999, за якою, зміну отримувача гуманітарної допомоги та її переадресування можливо здійснювати лише за погодженням з іноземними донорами за рішенням відповідного спеціально уповноваженого державного органу з питань гуманітарної допомоги.

Суд встановив, що договором дарування від 23.04.2019 громадянин Польщі ОСОБА_2 подарував авто марки RENAULT MEGANE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 у рамках гуманітарної допомоги Департаменту соціального захисту Львівської обласної державної адміністрації з метою передачі його для особи з інвалідністю II групи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер паспорта НОМЕР_4 .

Отже, іноземний донор ОСОБА_2 26.05.2014 надав Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації гуманітарну допомогу у вигляді добровільної пожертви автомобіля марки RENAULT MEGANE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 , визначивши метою такої угоди: подальшу безкоштовну передачу цього легкового автомобіля конкретній особі, а саме: особі з інвалідністю II групи ОСОБА_3 .

З аналізу наданих сторонами доказів слідує, що було здійснено усі необхідні дії для отримання ОСОБА_3 гуманітарної допомоги - автомобіля марки RENAULT MEGANE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 .

Проте, автомобіль марки F RENAULT MEGANE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 не був переданий ОСОБА_3 , оскільки останній не з`явився на засідання Комісії з питань оприбуткування гуманітарної та благодійної допомоги, що надходять з інших країн Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації. 31.05.2019 ОСОБА_3 помер.

Отже, ОСОБА_3 помер до моменту отримання відповідного легкового автомобіля, тому використання пожертви за призначенням виявилося неможливим.

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_2 як іноземний донор скерував на адресу Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації лист, у якому змінив набувача гуманітарної допомоги на родину померлого, а саме племінника ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю III групи та знаходиться на черзі щодо забезпечення спецавтотранспортом. Дружина ОСОБА_3 не заперечувала щодо зміни набувача гуманітарної допомоги.

Враховуючи норми ЦК України, у зв`язку із смертю ОСОБА_3 відбулася зміна третьої особи, зокрема, пожертвувач і сторона договору дарування, змінили третю особу, на користь якої обдаровуваний має вчинити певну дію майнового характеру до моменту виконання останнім своїх зобов`язань за умовами договору.

Суд наголошує, що заміна набувача гуманітарної допомоги не потягнула за собою зміни її цільової спрямованості, оскільки замінений набувач гуманітарної допомоги: ОСОБА_1 , відповідно до вимог статті 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №875-XII від 21.03.1991, як і його покійний дядько - ОСОБА_3 , мав право на безоплатне отримання автомобіля і перебував на транспортному обліку в Департаменті для забезпечення спеціальним автомототранспортом. Відповідні обставини відповідачем не заперечуються.

03.10.2019 ОСОБА_1 подав до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації заяву щодо подальшого забезпечення його гуманітарним автомобілем.

25.11.2019 розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації №1391/0/5-19 «Про визнання легкових автомобілів гуманітарною допомогою» легковий автомобіль RENAULT MEGANE реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 визнаний гуманітарною допомогою Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації для забезпечення особи з інвалідністю ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації із заявою передати йому легковий автомобіль RENAULT MEGANE реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 як племіннику, який є особою з інвалідністю ІІІ групи та перебуває на черзі для забезпечення автотранспортом.

В свою чергу Львівська обласна державна адміністрація звернулась до Галицької митниці Держмитслужби з проханням посприяти у внесенні змін до митної декларації № UA209190/2019/042273 від 07.06.2019 у частині зміни в п. 14 розпорядження Львівської обласної державної адміністрації від 29.05.2019 №557/0/5-19 на розпорядження Львівської обласної державної адміністрації від 25.11.2019 № 1391/0/5-19.

25.02.2020 Галицька митниця Держмитслужби листом №7.4-1-28-10-02/6/6678 повідомила Львівську обласну державну адміністрацію, що внесення відповідних змін до митної декларації № UA209190/2019/042273 від 07.06.2019 неможливе.

16.03.2020 Львівська обласна державна адміністрація листом №5/22-2129/0/2-20/5-20 звернулась до територіального сервісного центру 4641 Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області з метою врегулювання даної ситуації, а саме роз`яснити чи митна декларація № UA209190/2019/042273 від 07.06.2019 з визнання автомобіля гуманітарною допомогою для забезпечення особи з інвалідністю ОСОБА_3 буде підставою для реєстрації автомобіля на особу з інвалідністю ОСОБА_1 .

27.03.2020 територіальний сервісний центр 4641 Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області листом № 31/13-845 надало роз`яснення Львівській обласній державній адміністрації щодо порядку реєстрації ТЗ.

Однак, на даний час Департамент соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації жодних дій щодо передачі ОСОБА_1 легкового автомобіля RENAULT MEGANE реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 не здійснив, з підстав, що автомобіль був ввезений в Україну та розмитнений згідно митної декларації № UA209190/2019/042273 від 07.06.2019 на підставі розпорядження Львівської обласної державної адміністрації № 557/0/5-19 від 29.05.2019 де набувачем визнаний покійний ОСОБА_3 .

Відповідно до абзацу другого пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 року, автомобіль, отриманий структурним підрозділом з питань соціального захисту населення як гуманітарна допомога для конкретної особи з інвалідністю, яка перебуває на обліку, видається безоплатно такій особі з інвалідністю (за її згодою або за згодою законного представника недієздатної особи з інвалідністю), дитині з інвалідністю (за згодою її законного представника) незалежно від черговості на десятирічний строк, визначений з дати видачі, із зняттям з обліку.

Враховуючи вказані норми права та встановлені судом обставини, враховуючи письмово викладене волевиявлення іноземного донора, розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 25.11.2019 №1391/0/5-19 «Про визнання легкових автомобілів гуманітарною допомогою», яким відповідний автомобіль визнаний гуманітарною допомогою Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації для забезпечення особи з інвалідністю ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що дії Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації щодо відмови передати позивачу адресовану йому гуманітарну допомогу - автомобіль RENAULT MEGANE реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 шляхом виготовлення та надання довідки для реєстрації відповідного транспортного засобу є протиправними та такими, що призвели до порушення прав позивача та неможливості використати пожертву за призначенням.

Водночас, суд погоджується із доводами позивача щодо неможливості застосування до даних правовідносин абзацу 5 пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 року, відповідно до якого у разі коли автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, не отримано інвалідом у зв`язку із смертю, такий автомобіль пропонується в порядку черговості іншому інваліду, який перебуває на обліку, з огляду на наступне.

Так, пунктом 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 року встановлено порядок забезпечення інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою.

Відповідно до абзацу першого цього пункту, головні управління соціального захисту безоплатно забезпечують автомобілями, ввезеними в Україну і визнаними в установленому порядку гуманітарною допомогою (без права продажу, дарування, передачі іншій особі) тих інвалідів, які перебувають на обліку і здійснюють це в порядку черговості.

Абзацом п`ятим цього пункту встановлено, у разі коли автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, не отримано особою з інвалідністю у зв`язку із смертю, такий автомобіль пропонується в порядку черговості іншій особі з інвалідністю, яка перебуває на обліку.

Проте, абзац п`ятий цього пункту застосовується саме до тих випадків, коли безоплатне забезпечення автомобілями здійснюється за загальним правилом, тобто у порядку черговості.

Водночас відповідно до абзацу другого цього пункту, автомобіль, отриманий головним управлінням соціального захисту як гуманітарна допомога для конкретного інваліда, який перебуває на обліку, видається безоплатно такому інваліду (за його згодою або за згодою законного представника недієздатного інваліда), дитині-інваліду (за згодою її законного представника) незалежно від черговості на десятирічний строк, визначений з дати видачі, із зняттям з обліку.

Отже, вимоги абзацу п`ятого цього пункту на такі випадки забезпечення інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою для конкретного інваліда, не поширюються.

Суд зазначає, що у разі застосування вимоги абзацу п`ятого цього пункту до даних правовідносин призведе до колізії з іншими нормами, які мають вищу юридичну силу, а саме статей 725, 730 ЦК України, статті 11 Закону України "Про благодійну діяльність та благодійні організації" №5073-VI від 05.07.2012 та статті 3 Закону України "Про гуманітарну допомогу" №1192-XIV від 22.10.1999.

На переконання суду, у випадку передачі в порядку черговості автомобіля інваліду, іншому ніж той, що визначений іноземним донором в якості набувача гуманітарної допомоги, через неотримання останнім такого автомобіля в зв`язку із смертю, пожертва вважатиметься такою, що використовується не за призначенням. Що у свою чергу потягне наслідки встановлені ч. 3 ст. 730 ЦК України зокрема, якщо пожертва використовується не за призначенням, то пожертвувач або його правонаступники мають право вимагати розірвання договору про пожертву.

Також, слід звернути увагу, на те, що відмова відповідача зводиться лише до того, що автомобіль був ввезений в Україну та розмитнений згідно митної декларації, типу ІМ40АА № UA209190/2019/042273 від 07.06.2019 на підставі розпорядження Львівської обласної державної адміністрації № 557/0/5-19 від 29.05.2019 де набувачем визнаний покійний ОСОБА_3 .

З огляду на те, що внесення відповідних змін до митної декларації № UA209190/2019/042273 від 07.06.2019 є неможливим, дії відповідача призводять до наслідків за яких позивач не може поновити свої порушенні права щодо одержання легкового автомобіля, який йому за вільним волевиявлення іноземного донора ОСОБА_2 добровільно пожертвувано як родині померлого, який являється особою з інвалідністю III групи та знаходиться на черзі щодо забезпечення спецавтотранспортом. Дружина ОСОБА_3 не заперечувала щодо зміни набувача гуманітарної допомоги.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (PincovdandPine v. The Czech Republic), Ґаші проти Хорватії (Gashiv. Croatia), Трго проти Хорватії (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу належного урядування, згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Суд зазначає, що неможливість внести зміни до митної декларації для того, щоб відповідач міг виконати свої владні управлінські функції не може бути підставою для ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків, як наслідок негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу, а не на позивача.

На переконання суду, на особу не може перекладатись тягар щодо відсутності у відповідача можливості вчинити передбачені законом дії щодо видачі довідки для реєстрації транспортного засобу автомобіля RENAULT MEGANE, через неможливість внести зміни до митної декларації.

Крім того, суд наголошує, що на підставі митної декларації № UA209190/2019/042273 від 07.06.2019 автомобіль 07.06.2019 був розмитнений.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 у справі "Олександр Волков проти України" (Заява № 21722/11) зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України в рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) висловив правову позицію, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Відповідно до статті 8 Загальної декларації з прав людини 1948 року кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення щодо зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації передати гуманітарну допомогу - автомобіль Renault Megane, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , рік випуску НОМЕР_2 , особі з інвалідністю ОСОБА_5 Івановичу та виготовити та надати Пилипу Володимиру Івановичу довідку для реєстрації транспортного засобу, автомобіля Renault Megane, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , рік випуску НОМЕР_2 , на його ім`я.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи вищенаведене, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, то позивач у судовому засіданні заявив клопотання у якому просив суд не стягувати з відповідача судові витрати.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації передати гуманітарну допомогу - автомобіль Renault Megane, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , рік випуску НОМЕР_2 , особі з інвалідністю - Пилипу Володимиру Івановичу.

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Львівської області державної адміністрації надати довідку для реєстрації транспортного засобу, автомобіля Renault Megane, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , рік випуску НОМЕР_2 на ім`я особи з інвалідністю - ОСОБА_1 .

Позивач - Пилип Володимир Іванович (Львівська область, Самбірський район, с. Блажів, РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач - Департамент соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації (79000, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.04.2020.

Суддя Р.М. Брильовський