Справа № 826/15935/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року м. Київ № 826/15935/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП"
до Державної авіаційної служби України
провизнання протиправними та скасування постанов від 13.09.2018,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» (далі - позивач та/або ТОВ «Авіакомпанія Скайап») з позовом до Державної авіаційної служби України (далі - відповідач та/або ДАС України) та просить суд визнати протиправними та скасувати постанови серії АБ №000060, №000061, №000062, №000063, №000064, №000065, №000066, №000067, №000068 від 13.09.2018 року, прийняті Державною авіаційною службою України.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що висновок відповідача про порушення ним пункту 2.6.18 Інструкції про порядок забезпечення авіаційної безпеки під час виконання авіаційних перевезень і робіт за межами України, затвердженої наказом Державіаслужби від 05.06.2018 року №399, згідно з якою польоти до країн, які визначені як країни з нестабільним становищем виконуються за окремим дозволом органу державного управління діяльністю цивільної авіації України, є необґрунтованим. Позивач звертає увагу суду, що при видачі дозволу на експлуатацію повітряної лінії з/до України за маршрутом Київ (Україна)-Шарм-ель-Шейх (Арабська Республіка Єгипет) жодних застережень та додаткових умов ДАС України на надання права здійснювати авіаційні перевезення з/до України за маршрутом визначеним у дозволі не міститься, а відтак, на переконання ТОВ «Авіакомпанія Скайап», жодних умов та нормативно-правових актів не порушено.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній наполягає на правомірності прийнятих рішень ДАС України та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Зокрема, відповідач стверджує, що в межах повноважень Державіаслужба при здійсненні оцінки рівня загрози та ризиків авіаційній безпеці цивільної авіації у межах території України та повітряного простору над нею, визначила Арабську Республіку Єгипет країною з нестабільним становищем. Згідно з підпунктом 2.6.18 пункту 2.6 Інструкції про порядок забезпечення авіаційної безпеки під час виконання авіаційних перевезень і робіт за межами України, затвердженої наказом Державіаслужби від 05.06.2006 року №399, польоти до країн, які визначені як країни з нестабільним становищем, виконуються тільки за окремим дозволом органу державного управління діяльністю цивільної авіації України. Проте, позивач щодо отримання такого дозволу не звертався та не отримував, що свідчить про порушення ним вимог вищевказаної Інструкції.

Справа вирішується на підставі наявних в ній документів.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» виконано наступні польоти:

- 13.07.2018 (рейс KUP 8303) з ДП «МА Запоріжжя» до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;

- 14.07.2018 (рейс KUP 7301) з КП «МА «Київ» (Жуляни) до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;

- 14.07.2018 (рейс KUP 7321) з КП з МА «Київ» (Жуляни) до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;

- 14.07.2018 (рейс KUP 8301) з КП " з МА «Київ» (Жуляни) до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;

- 15.07.2018 (рейс KUP 8301) з ДП «МА «Бориспіль» до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;

- 06.06.2018 (рейс KUP 7313) з МА «Львів» імені Данила Галицького до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;

- 06.06.2018 (рейс KUP 7321) з КП «МА «Київ» (Жуляни) до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;

- 07.06.2018 (рейс KUP 7301) з КП «МА «Київ» (Жуляни) до аеропорту Шарм-Ель-Шейх;

- 15.07.2018 (рейс KUP 5313) з МА «Львів» імені Данила Галицького до аеропорту Шарм-Ель-Шейх.

При здійсненні указаних польотів позивачем не було отримано окремих дозволів на виконання польотів до країн, які визначені як країни з нестабільним становищем.

У свою чергу, неотримання позивачем окремих дозволів на виконання польотів стало підставою для висновку відповідача про порушення останнім підпункту 2.6.18 пункту 2.6 Інструкції про порядок забезпечення авіаційної безпеки під час виконання авіаційних перевезень і робіт за межами України, затвердженої наказом Державної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації від 05.06.2006 № 399.

13.09.2018 року Державною авіаційною службою України на підставі протоколу серії АА №002923 винесено постанову серія АБ №000060, якою накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» штраф у розмірі 17 000, 00 грн. (далі - оскаржувана та/або спірна постанова №1).

13.09.2018 року відповідачем на підставі протоколу серії АА №002924 винесено постанову серія АБ № 000061 якою накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» штраф у розмірі 17 000, 00 грн. (далі - оскаржувана та/або спірна постанова №2).

Також, ДАС України 13.09.2018 року на підставі протоколу серії АА №002929 винесено постанову серія АБ № 000062, якою накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» штраф у розмірі 17 000, 00 грн. (далі - оскаржувана та/або спірна постанова №3).

13.09.2018 року відповідачем на підставі протоколу серії АА №002933 винесено постанову серія АБ №000063, якою накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» штраф у розмірі 17 000, 00 грн. (далі - оскаржувана та/або спірна постанова №4).

13.09.2018 року ДАС України на підставі протоколу серії АА №002934 винесено постанову серія АБ №000064, якою накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» штраф у розмірі 17 000, 00 грн. (далі - оскаржувана та/або спірна постанова №5).

13.09.2018 року відповідачем на підставі протоколу серії АА № 002935 винесено постанову серія АБ № 000065, якою накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» штраф у розмірі 17 000, 00 грн. (далі - оскаржувана та/або спірна постанова №6).

13.09.2018 року ДАС України на підставі протоколу серії АА №002936 винесено постанову серія АБ № 000066, якою накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» штраф у розмірі 17 000, 00 грн. (далі - оскаржувана та/або спірна постанова №7).

13.09.2018 року відповідачем на підставі протоколу серії АА №002937 винесено постанову серія АБ №000067, якою накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» штраф у розмірі 17 000, 00 грн. (далі - оскаржувана та/або спірна постанова №8).

13.09.2018 року ДАС України протоколу серії АА №002940 винесено постанову серія АБ № 000068, якою накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» штраф у розмірі 17 000, 00 грн. (далі - оскаржувана та/або спірна постанова №9).

Тут і надалі разом спірні та/або оскаржувані постанови.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи діяльності в галузі авіації визначено Повітряним кодексом України.

Згідно з преамбулою цього Кодексу державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 4 Повітряного кодексу України Україна як держава, що приєдналася до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію, несе відповідальність за виконання міжнародних зобов`язань, що випливають із цієї Конвенції, та за гарантії і створення умов безпеки для суспільства, захисту інтересів під час провадження діяльності в галузі цивільної авіації та використання повітряного простору України.

Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України полягає у формуванні державної політики та стратегії розвитку, визначенні завдань, функцій, умов діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України, застосуванні заходів безпеки авіації, прийнятті загальнообов`язкових авіаційних правил України, у здійсненні державного контролю за їх виконанням та встановленні відповідальності за їх порушення.

Державне регулювання у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України здійснюють у межах повноважень: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики в галузі цивільної авіації (далі - уповноважений орган з питань цивільної авіації); національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту, визначає пріоритетні напрями та здійснює заходи щодо формування державної політики у сфері авіаційного транспорту та використання повітряного простору України і забезпечує нормативно-правове регулювання відповідно до статті 11 цього Кодексу.

За змістом частин першої, другої та четвертої статті 10 Повітряного кодексу України безпека авіації складається з безпеки польотів, авіаційної безпеки, екологічної безпеки, економічної та інформаційної безпеки.

З метою забезпечення безпеки цивільної авіації уповноважений орган з питань цивільної авіації здійснює комплекс заходів, спрямованих на запобігання виникненню авіаційних подій, шляхом: встановлення критеріїв безпеки авіації; встановлення необхідного рівня безпеки авіації; здійснення аналізу та визначення існуючого рівня безпеки авіації; проведення планових та позапланових перевірок, інспектування суб`єктів та об`єктів авіаційної діяльності; встановлення строків і здійснення контролю за проведенням коригуючи дій суб`єктами авіаційної діяльності; заборони, скасування, тимчасового припинення або зміни виконання будь-яких видів польотів і авіаційної діяльності у разі виявлення загрози безпеці авіації або їх невідповідності встановленим стандартам і авіаційним правилам України; анулювання, тимчасового припинення дії сертифікатів, свідоцтв, ліцензій, дозволів, обмеження прав, наданих цими документами, скасування погодження кандидатур згідно з частиною десятою цієї статті; накладення штрафів та вжиття інших заходів щодо забезпечення безпеки авіації.

З метою забезпечення безпеки авіації та суспільства уповноважений орган з питань цивільної авіації може встановлювати обмеження або заборону щодо вчинення певних дій суб`єктами авіаційної діяльності або зобов`язати їх вчиняти певні дії відповідно до авіаційних правил України.

Відповідно до частин першої та третьої статті 87 Повітряного кодексу України уповноважений орган з питань цивільної авіації постійно проводить оцінку ризиків та рівня загрози безпеці цивільної авіації з метою впровадження відповідних рівню загрози заходів безпеки.

З урахуванням оцінки рівня загрози уповноважений орган з питань цивільної авіації визначає перелік держав та аеропортів, до яких тимчасово заборонено чи обмежено польоти повітряних суден експлуатантів.

Пунктом 186 Державної програми авіаційної безпеки цивільної авіації, затвердженої Законом України Законом України від 21.03.2017 N 1965-VIII "Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації" встановлено, що загальна оцінка рівня загрози та ризиків авіаційній безпеці цивільної авіації у межах території України та повітряного простору над нею, а також українській цивільній авіації за межами території України проводиться уповноваженим органом з питань цивільної авіації на підставі інформації, отриманої від правоохоронних органів, з інших джерел, у тому числі анонімних.

За визначенням пункту 1 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 року №520 (далі - Положення № 520), Державна авіаційна служба (Державіаслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Пунктом 4 Положення № 520 визначено повноваження Державіаслужби, яка відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

- здійснює нагляд за безпекою польотів повітряних суден, льотною придатністю суден, внесених до Державного реєстру цивільних повітряних суден України, придатністю до експлуатації аеродромів, наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження (радіотехнічного забезпечення), інших об`єктів цивільної авіації, а також забезпечує державне регулювання, здійснює контроль та проводить перевірку ефективності системи авіаційної безпеки (підпункт 8);

- здійснює нагляд та контроль за дотриманням суб`єктами авіаційної діяльності вимог законодавства, авіаційних правил України, зокрема шляхом проведення планових і позапланових перевірок, аудитів та інспектувань, а також ситуаційних експериментів, випробувань, оглядів, спостережень (підпункт 9);

- надає дозволи на виліт цивільних повітряних суден з аеродромів України, приліт повітряних суден до аеродромів України або на проліт територією України та погоджує дозволи на виконання польотів за Договором з відкритого неба (підпункт 27);

- постійно проводить оцінку ризиків та рівня безпеки цивільної авіації з метою впровадження відповідних заходів (підпункт 69).

З аналізу наведених положень вбачається, що до повноважень відповідача належить проведення оцінки ризиків та рівня безпеки цивільної авіації з метою впровадження відповідних заходів, а також здійснення нагляду за безпекою польотів повітряних суден шляхом проведення відповідних перевірок.

Наказом Державіаслужби від 23.02.2006 року №143 «Про забезпечення авіаційної безпеки, посилення контролю та обмеження польотів українських повітряних суден у країнах з нестабільним становищем» затверджено Критерії загрози та вразливості в галузі авіаційної безпеки, які обмежують або забороняють виконання польотів повітряних суден українських експлуатантів за кордоном, відповідно до яких обмежено здійснення польотів у разі діяльності терористичних організацій; актів незаконного втручання у минулому; внутрішніх збройних конфліктів; локальних (прикордонних) конфліктів; наявності загроз скоєння актів незаконного втручання стосовно об`єктів цивільної авіації; рейсів підвищеного ризику.

Наказом Державіаслужби від 14.12.2017 року № 977 «Про створення робочої групи Державіаслужби з оцінки ризиків та загроз безпеці цивільної авіації» створено відповідну робочу групу, яку уповноважено на проведення оцінки ризиків та загроз безпеці цивільної авіації України та затверджено Методику оцінки ризиків та загроз безпеці цивільно авіації України.

Так, на підставі Методики оцінки ризиків та загроз безпеці цивільної авіації України, затвердженої наказом Державіаслужби від 14.12.2017 № 977, та на виконання вимог наказу Державної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації «Про забезпечення авіаційної безпеки, посилення контролю та обмеження польотів українських повітряних суден у країнах з нестабільним становищем» від 23.02.2006 № 143, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.04.2006 за № 482/12356 (далі - Наказ №143), робочою групою розроблено Загальну оцінку ризиків та загроз безпеці цивільної авіації у державах та аеропортах, до яких виконуються польоти повітряних суден українських експлуатантів, яку затверджено Головою Державіаслужби.

15.12.2017 року наказом Державіаслужби №980 «Про затвердження Ради з безпеки авіації Державіаслужби» утворено Раду з безпеки авіації Державіаслужби - постійний дорадчий орган, який утворюється з метою узгодження вирішення питань з забезпечення безпеки польотів та заходів авіаційної безпеки на підставі оцінки ризиків та загроз.

Відповідно до пункту 1.3 Положення про Раду з безпеки авіації Державної авіаційної служби України на засіданнях Ради щокварталу повинні обговорюватися питання щодо ризиків та загроз у межах території України та повітряного простору над нею, а також українським експлуатантам під час виконання авіаційних перевезень та/або робіт за межами території України.

Так, 17.08.2018 року Головою Державіаслужби затверджено Загальну оцінку ризиків та загроз безпеці цивільної авіації у державах та аеропортах, до яких виконуються польоти повітряних суден українських експлуатантів, відповідно до якої Арабська Республіка Єгипет є країною з нестабільним становищем. Поширення інформації щодо затвердженої Загальної оцінки здійснюється шляхом її розміщення у встановленому порядку на офіційному веб-сайті Державіаслужби у підрозділі "Оцінка загроз та ризиків АБ" розділу "Авіаційна безпека" в обсязі, що передбачає перелік країн аеропортів, аеродромів, злітно-посадкових майданчиків, до яких обмежено/заборонено польоти повітряних суден українських експлуатантів та відповідну оцінку загроз та ризиків, а також окремі обмеження оцінок подальшого розвитку безпечної ситуації.

Поширення інформації щодо загальної оцінки рівня загроз та ризиків авіаційної безпеки у державах та аеропортах, до яких виконуються польоти повітряних суден українських експлуатантів, здійснюється шляхом внесення щоквартально змін у відомості, що викладені на офіційної веб-сайті уповноваженого органу з питань цивільної авіації у підрозділі "Оцінка загроз та ризиків АБ" розділу "Авіаційна безпека" та у разі наявності суттєвих змін щодо вказаної оцінки, розглянутих на засіданні Ради з безпеки авіації уповноваженого органу х питань цивільної авіації та затверджених керівником цього органу.

На сайті Державіаслужби в підрозділі "Оцінка загроз та ризиків авіаційної безпеки" розділу "Безпека авіації" розміщено, зокрема, "Перелік країн, аеропортів, ЗПМ - Обмежено (дозволено у разі зниження ризиків до рівня критерію прийнятності - Прийнятний)", в якому вказано Арабську Республіку Єгипет:

- загальний рівень терористичної загрози на території центральних і північних частин Синайського півострова та у західних регіонах країни на кордоні з Лівією - СЕРЕДНІЙ-ВИСОКИЙ, на іншій території держави - СЕРЕДНІЙ;

- рівень загрози застосування ракетних систем земля-повітря, повітря-повітря, ПЗРК та артилерії безпосередньо щодо повітряних суден ЦА під час виконання польотів у повітряному просторі над центральною і північною частинами Синайського півострова - СЕРЕДНІЙ - ВИСОКИЙ (відповідний бюлетень EASA діє до 29.11.2019) під час польотів над іншими регіонами держави та базування в аеропортах вказаних регіонів - СЕРЕДНІЙ - НИЗЬКИЙ;

- рівень ймовірності здійснення терактів, нападів з використанням стрілецької зброї, вибухових пристроїв промислового виробництва та саморобних вибухових пристроїв на території центральних і північних частин Синайського півострова та у східних регіонах країни на кордоні з Лівією - СЕРЕДНІЙ - ВИСОКИЙ, в інших регіонах держави - СЕРЕДНІЙ.

Указана загальна оцінка загроз та ризиків авіаційній безпеці цивільної авіації у державах та аеропортах, до яких виконуються польоти повітряних суден українських експлуатантів, затверджена Головою Державіаслужби від 30.07.2019.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Арабська Республіка Єгипет була включена і в загальну оцінку загроз та ризиків авіаційній безпеці цивільної авіації у державах та аеропортах, до яких виконуються польоти повітряних суден українських експлуатантів, затвердженої Головою Державіаслужби від 25.04.2018 року.

Відповідно до підпункту 2.6.1 пункту 2.6 Інструкції про порядок забезпечення авіаційної безпеки під час виконання авіаційних перевезень і робіт за межами України, затвердженої наказом Державіаслужби від 05.06.2006 № 399 (далі - Інструкція № 399), під час організації забезпечення авіаційної безпеки для виконання авіаційних перевезень і робіт у державі перебування відповідальна особа, яка призначена керівником авіакомпанії, повинна керуватися положеннями програми авіаційної безпеки авіакомпанії, погодженої із спеціально вповноваженим органом з питань авіаційної безпеки цивільної авіації, вимогами програми безпеки аеродрому базування, наказами та вказівками органу державного управління діяльністю цивільної авіації України, договірними обов`язками щодо забезпечення авіаційної безпеки, укладеними з юридичними особами в державі перебування, інструкцією експлуатанта з питань забезпечення авіаційної безпеки.

Згідно з пунктом 2.6.18 вказаної Інструкції польоти до країн, які визначені як країни з нестабільним становищем, виконуються тільки за окремим дозволом органу державного управління діяльністю цивільної авіації України.

Протоколами про правопорушення у галузі цивільної авіації від 31.08.2018 року серія АА №002923, від 31.08.2018 року серія АА №002924, від 31.08.2018 року серія АА №002929, від 31.08.2018 року серія АА №002933, від 31.08.2018 року серія АА №002934, від 31.08.2018 року серія АА №002935, від 31.08.2018 року серія АА №002936, від 31.08.2018 року серія АА №002937, від 31.08.2018 року серія АА №002940, складеними відповідачем стосовно позивача, встановлено порушення останнім підпункту 2.6.18 пункту 2.6 Інструкції № 399 у зв`язку зі здійсненням польотів до Арабської Республіки Єгипет, яку віднесено до країн з нестабільним становищем, без відповідних на те дозволів Державіаслужби.

З огляду на вищевказане, суд погоджується з висновком відповідача про вчинення позивачем цих порушень.

При цьому факт відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» вищевказаних дозволів Державіаслужби позивачем не заперечується.

Суд критично сприймає доводи позивача про те, що підпункт 2.6.18 пункту 2.6 Інструкції № 399, які і згадана Інструкція в цілому, не підлягають застосуванню до нього, які останній обґрунтовує тим, що пункт 2.5 Авіаційних Правил України "Порядок надання і анулювання прав на експлуатацію повітряних ліній" розрізняє право на експлуатацію повітряної лінії, яке надається щодо певних повітряних ліній для виконання: регулярних повітряних перевезень у межах України; регулярних міжнародних повітряних перевезень з/до України; чартерних міжнародних повітряних перевезень з/до України або в межах України, що становлять систематичну серію - не менше одного рейсу на тиждень або не менше трьох рейсів на місяць; авіаційних перевезень в інших державах, тому й приписи Інструкції підлягають застосуванню тільки до тих авіаперевізників, які виконують авіаційні перевезення і роботи за межами України, з огляду на різні сфери застосування згаданих Авіаційних Правил та Інструкції № 399.

Так, зазначені Авіаційні правила визначають процедуру надання, анулювання, відмови у наданні та обмеження обсягу прав на експлуатацію повітряних ліній українським та іноземним авіаперевізникам незалежно від форми власності, внесення змін до документів про права на експлуатацію повітряних ліній, тоді як Інструкція № 399 встановлює вимоги до порядку забезпечення авіаційної безпеки, захисту екіпажів, авіаційного персоналу, повітряних суден та майна експлуатантів від актів незаконного втручання під час виконання авіаційних перевезень та робіт за межами України.

Крім того, позивач здійснював авіаційні перевезення з України до Арабської Республіки Єгипет, та в зворотному напрямку, відповідно, логічним є висновок про здійснення ним перевезення за межами України та в межах Арабської Республіки Єгипет.

Додатково необхідно звернути увагу, що відповідно до пункту 2.7.1 Інструкції №399 при підготовці до польоту до/з аеропортів в країнах з обмеженим виконанням польотів КПС одержує консультацію в органах обслуговування повітряного руху про безпечні маршрути польоту, запасні маршрути, безпечні зони і схеми заходження на посадку, а згідно з пунктом 1.5 цієї Інструкції держава з обмеженим виконанням польотів - іноземна держава, польоти в яку обмежені відповідними резолюціями ООН або в якій мають (мали у минулому) місце події, що визначені критеріями загрози безпеці цивільної авіації, затвердженими спеціально вповноваженим органом з питань авіаційної безпеки цивільної авіації.

Крім того, не заслуговують на увагу суду доводи позивача стосовно того, що польоти до Арабської Республіки Єгипет виконано ним в установленому порядку на підставі дозволів на експлуатацію відповідних повітряних ліній з/до України з/до Арабської Республіки Єгипет, в яких відсутні будь-які застереження та додаткові умови уповноваженого органу щодо здійснення перельотів до цієї держави.

Дійсно, згідно з частиною другою статті 94 Повітряного кодексу передбачено, що для виконання польотів з перевезення пасажирів, багажу та/або вантажу, пошти за плату та/або за наймом авіаперевізник повинен мати відповідне право на експлуатацію певної повітряної лінії.

За змістом пункту 1.2 Авіаційних правил України "Порядок надання і анулювання прав на експлуатацію повітряних ліній", затвердженими наказом Державіаслужби від 24.10.2014 № 686, документ про право на експлуатацію повітряної лінії - це документ встановленої форми, яким засвідчується право зазначеного в ньому авіаперевізника здійснювати повітряні перевезення в обсягах і відповідно до умов, які зазначені в цьому документі.

Встановлені обставини свідчать про те, що наявність у позивача документів на право експлуатації відповідних повітряних ліній не звільняє його від обов`язку дотримуватись вимог авіаційної безпеки, визначених Інструкцією № 399 в частині отримання дозволу на польоти до країн, які визначені як країни з нестабільним становищем.

Згідно з пунктом 6 Положення № 520 Державіаслужба має право накладати штрафи за умов, визначених Повітряним кодексом України.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 частини першої статті 127 Повітряного кодексу України за правопорушення в галузі цивільної авіації до юридичних осіб - суб`єктів авіаційної діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі невиконання або неналежного виконання персоналом суб`єктів авіаційної діяльності вимог авіаційної безпеки.

З огляду на допущені Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» порушення у галузі цивільної авіації, суд дійшов висновку, що у відповідача були правові підстави для накладення штрафу спірними постановами.

Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2011 № 637 (далі - Порядок № 637), у разі скоєння суб`єктом правопорушення на території аеропорту керівники аеропортів, начальники служб авіаційної безпеки аеропортів або їх заступники складають протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації та у триденний строк направляють його до Державіаслужби України. Протокол складається за кожним виявленим фактом правопорушення у галузі цивільної авіації.

При цьому, суд вважає помилковими доводи позивача про порушення відповідачем процедури проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап», з огляду на вимоги пункту 1 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727.

Поряд з цим, указаний Порядок не підлягає застосуванню при вирішенні даного спору, оскільки останній розроблено відповідно до вимог Податкового кодексу України та Митного кодексу України для застосування посадовими особами контролюючих органів при оформленні результатів документальних перевірок платників податків - юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів (далі - платники податків) дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тоді як до правовідносин щодо розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації, накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, підлягає застосуванню виключно Порядок № 637.

Зі змісту пункту 5.3 Порядку № 637 вбачається, що акти перевірок суб`єкта, документи, які підтверджують факти правопорушень у галузі цивільної авіації, заперечення до актів перевірок (у разі наявності) та інші матеріали перевірок подаються разом з протоколом про правопорушення у галузі цивільної авіації для розгляду та прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку про можливість складення актів перевірки. Основним документом, яким підтверджується факт виявленого правопорушення у галузі цивільної авіації є протокол про правопорушення.

Зі змісту протоколів про правопорушення у галузі цивільної авіації від 31.08.2018 року серія АА №002923, від 31.08.2018 року серія АА №002924, від 31.08.2018 року серія АА №002929, від 31.08.2018 року серія АА №002933, від 31.08.2018 року серія АА №002934, від 31.08.2018 року серія АА №002935, від 31.08.2018 року серія АА №002936, від 31.08.2018 року серія АА №002937, від 31.08.2018 року серія АА №002940, вбачається, що останні складені посадовими особами Державіаслужби та за встановленою формою. У кожному випадку протокол містить пояснення та зауваження щодо суті виявлених порушень, наданих посадовими особами позивача, та містить їх підписи про ознайомлення із протоколами.

Пунктами 3.1-3.6 Порядку № 637 встановлено, що розглядає справи про правопорушення у галузі цивільної авіації Державіаслужба України, за результатами розгляду виноситься постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації (додаток 2) або постанова про закриття провадження у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації (додаток 3).

Від імені Державіаслужби України розглядати справи про правопорушення і накладати стягнення мають право Голова Державіаслужби України, його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України.

Штраф за невиконання (неналежне виконання) суб`єктом вимог законодавства, що регулює діяльність у галузі цивільної авіації, накладається у розмірах, визначених в статті 127 Повітряного кодексу України.

Державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України мають право накладати стягнення у розмірі до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Штраф може бути накладено на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

У разі вчинення юридичною особою - суб`єктом авіаційної діяльності двох або більше правопорушень штрафи накладаються за кожне вчинене правопорушення окремо.

Оскільки штраф, який може бути накладений на позивача за кожним протоколом про правопорушення у галузі цивільної відповідно абзацу четвертого пункту 3 частини першої статті 127 Повітряного кодекс України становив понад п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, питання про накладення цього штрафу віднесено до повноважень Голови Державіаслужби України та його заступників.

Згідно з пунктами 5.4, 5.6, 5.7 Порядку № 637 за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у галузі цивільної авіації Голова Державіаслужби України або його заступники (за напрямом діяльності) протягом 15 днів з дня отримання Державіаслужбою України протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації виносять постанову про накладення штрафу на Суб`єкта або про закриття провадження у справі згідно з додатками 2, 3 до цього Порядку.

При визначенні розміру штрафу враховується характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, наслідки вчиненого правопорушення.

Постанова складається у двох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку керівнику або уповноваженому представнику Суб`єкта чи надсилається рекомендованим листом поштою, про що робиться запис у справі. Другий примірник постанови залишається у справі.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду справ про правопорушення стосовно позивача на підставі протоколів про правопорушення у галузі цивільної авіації від 31.08.2018 року серія АА №002923, від 31.08.2018 року серія АА №002924, від 31.08.2018 року серія АА №002929, від 31.08.2018 року серія АА №002933, від 31.08.2018 року серія АА №002934, від 31.08.2018 року серія АА №002935, від 31.08.2018 року серія АА №002936, від 31.08.2018 року серія АА №002937, від 31.08.2018 року серія АА №002940 головою Державіаслужби прийнято постанови від 13.09.2018 року серії АБ №000060, №000061, №000062, №000063, №000064, №000065, №000066, №000067, №000068 від 13.09.2018 року

За наведених обставин суд дійшов висновку про дотримання відповідачем процедури прийняття постанов про накладення штрафів.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відповідність оскаржуваного рішення критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, що, в свою чергу, зумовлює наявність підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Оскільки адміністративний позов не підлягає до задоволення, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору.

При цьому, суд додатково звертає увагу, що подане відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без руху, з огляду на сплату позивачем судового збору в меншому розмірі, аніж встановлений Законом України «Про судовий збір» судом до уваги не приймається, оскільки під час вирішення питання щодо відкриття провадження у справі та під час вирішення спору по суті сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» в меншому розмірі не встановлено.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» (02121, м. Київ, Харківське шосе, 201-203, літера 2А, ) до Державної авіаційної служби України (01135, м. Київ, проспект Перемоги, б. 14, ) відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева