Справа № 223/446/16-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2020 року

Київ

справа №223/446/16-а

адміністративне провадження №К/9901/45026/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Желєзного І.В., судді Коваленко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області

про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити певні дії

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області

на постанову Вугледарського міського суду Донецької області від 5 січня 2017 року (прийняту у складі головуючого судді Дочинця С.І.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року (постановлену у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Васильєвої І.А., Ханової Р.Ф.),

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

10 червня 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області (далі також - відповідач), в якому просила:

визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік при призначенні пенсії по втраті годувальника у 2015 році;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за пенсією, а саме за 2014 рік, відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» з моменту її призначення.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Постановою Вугледарського міського суду Донецької області від 5 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року, адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про задоволення позову, дійшов висновку, що позивач вперше звернулася за призначенням їй пенсії у 2015 році, а тому перше розпорядження про призначення їй пенсії по втраті годувальника з урахуванням коефіцієнту середньої заробітної плати за 2014 рік є правильним і коригуванню не підлягає відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивач з 26 січня 1993 року по 31 травня 1996 року отримувала пенсію по втраті годувальника на двох неповнолітніх дітей. З 1 червня 1996 року по 31 березня 2010 року отримувала пенсію по втраті годувальника на одну дитину. 11 червня 2015 року позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 10 листопада 2015 року позивач була переведена з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника та застосовано згідно статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати за 2007 рік. Отже, пенсія по втраті годувальника вже вираховувалась з заробітку померлого і здійснювався перерахунок даного виду пенсії та був застосований показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Позиція інших учасників справи

Від позивача відзиву або заперечень на касаційну скаргу відповідача не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі №223/446/16-а, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак розгляд справи цим судом не був закінчений.

У зв`язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпункту 4 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, далі - КАС України) матеріали цієї справи передано до Верховного Суду.

Суддя-доповідач ухвалою від 6 квітня 2020 року прийняв до провадження адміністративну справу №223/446/16-а та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 9 квітня 2020 року.

При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи

Судами попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 27 серпня 1977 року, виданим Мар`їнським відділом ЗАГС Донецької області.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 5 лютого 1993 року, виданим відділом ЗАГС м. Вугледара Донецької області.

26 січня 1993 року позивач звернулася з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника.

Крім того, адміністрація і комітет профспілки Шахтобудівельне управління №2 трест «Донецькшахтобуд» також звернулись з поданням про призначення пенсії на випадок втрати годувальника ОСОБА_3 членам сім`ї, які перебували на утриманні: дружина ОСОБА_1 та двоє дітей.

Рішенням засідання комісії по призначенню пенсії №1/27 від 2 квітня 1993 року, відповідно до розрахунку пенсії, ОСОБА_1 була призначена пенсія по втраті годувальника на двох дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про одруження від 21 жовтня 2002 року, позивач зареєструвала шлюб 21 жовтня 2002 року з ОСОБА_4 , у зв`язку з чим змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

10 червня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в м. Вугледарі Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком.

Управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області протоколом №427 від 11 червня 2015 року позивачу призначена пенсія за віком в сумі 949,00 грн.

10 листопада 2015 року позивач звернулася до відповідача з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

Управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області розпорядженням №161754 від 16 листопада 2015 року позивачу призначило пенсію по втраті годувальника в сумі 2199,57 грн. Для обчислення розміру пенсії була врахована заробітна плата померлого за період з 1 січня 1991 року по 31 грудня 1992 року.

Управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області розпорядженням №161754 від 16 листопада 2015 року було скориговано показник середньої заробітної плати з 2014 року на 2007 рік, тому розмір пенсії по втраті годувальника був зменшений до 1074 грн.

ОСОБА_7 3 грудня 2015 року звернулась до відповідача з заявою щодо надання роз`яснення про порядок нарахування їй пенсії по втраті годувальника та просила повідомити який показник середньої заробітної плати по Україні було застосовано для нарахування пенсії.

Листом від 11 грудня 2015 року №34/С Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області повідомило позивача, що для обчислення пенсії за померлого годувальника ОСОБА_3 враховано заробітну плату за період з 1 січня 1991 року по 31 грудня 1992 року згідно матеріалів пенсійної справи.

Відповідач зазначив, що враховується заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені у статті 40 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. У даному випадку йдеться про заробітну плату та стаж померлого годувальника. Відповідно застосовується показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення його пенсії - за 2007 рік.

Спірне питання у даній справі - за який рік слід застосовувати показник середньої заробітної плати при визначенні розміру пенсії по втраті годувальника.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка висновків судів попередніх інстанції доводів учасників справи

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Вугледарського міського суду Донецької області від 5 січня 2017 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року відповідають, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (стаття 36), розмір такої пенсії (стаття 37), період, на який вона призначається, зміна розміру (стаття 38), призначення однієї пенсії у зв`язку з втратою годувальника на всіх членів сім`ї, виділення частки пенсії (стаття 39).

Згідно зі статтею 36 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до статті 37 цього Закону пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Тобто, пенсія у зв`язку з втратою годувальника розраховується у відсотковому відношенні до розміру пенсії померлого годувальника.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З приводу доводів касаційної скарги про те, що позивачка з 26 січня 1993 року вже отримувала пенсію по втраті годувальника за померлого ОСОБА_3 на двох неповнолітніх дітей, яка була призначена та нарахована відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому при переведенні з одного виду пенсії на інший обрахунок нової пенсії здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а саме: як попередній вид пенсії, що має братися для розрахунку пенсії по втраті годувальника, слід розуміти пенсію, яка вже одного разу назначалась членам сім`ї померлого годувальника, колегія суддів зазначає наступне.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням засідання комісії №1/27 від 2 квітня 1993 року ОСОБА_1 призначена пенсія по втраті годувальника на двох дітей. У зв`язку з тим, що діти були неповнолітніми, за призначенням пенсії звернулась їх мати - ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника. Разом з тим, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач у період з 1976 року по 1995 року працювала. Тобто, позивач не мала права на отримання пенсії по втраті годувальника.

Таким чином, ОСОБА_1 вперше звернулась за призначенням пенсії за віком 10 червня 2015 року, а 10 листопада 2015 року звернулась до відповідача з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що розпорядження №161754 від 16 листопада 2015 року, яким скориговано показник середньої заробітної плати з 2014 року на 2007 рік, та розмір пенсії по втраті годувальника зменшений до 1074 грн є незаконним.

Згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

У відповідності до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у справі.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскаржених судових рішеннях повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Висновки щодо розподілу судових витрат

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Вугледарського міського суду Донецької області від 5 січня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: І.В. Желєзний

Н.В. Коваленко