Справа № 264/1302/20
Суддя: Мушкет О. О.
Дата ухвалення: 2020-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/1302/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2020 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Мушкета О.О.,

за участю секретаря - Дарменко В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 21 лютого 2020 року відповідачем було винесено постанову ЕАК № 2140787 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за перевищення під час керування 21 лютого 2020 року автомобілем марки LEXSUS LX 570, державний номерний знак НОМЕР_1 встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 42 км/год.

Вважає постанову від 21 лютого 2020 року незаконною, прийнятою з порушенням процесуальних норм та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 21 лютого 2020 року Правила дорожнього руху він не порушував, а дії відповідача при винесенні вказаної постанови є протиправними, оскільки на неодноразові його клопотання працівник поліції відмовив прийняти його клопотання про перенесення розгляду справи, вмотивоване бажанням реалізувати право на юридичну допомогу адвоката, чим суттєво порушив його права при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Не дочекавшись письмових пояснень він нього, працівник поліції оголосив про закінчення розгляду справи та склав постанову серія ЕАК № 2140787. Вказує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення працівник поліції суттєво порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та його права, зокрема, на юридичний захист.

У зв`язку із зазначеним, позивач просить скасувати постанову серії ЕАК № 2140787 від 21 лютого 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, а провадження у справі закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Зазначає, що 21 лютого 2020 року екіпажем патрульної поліції «Чайка» під час несення служби на автомобільній дорозі загального користування державного значення Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь» на 681 км. за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000587) було виявлено порушення водієм транспортного засобу марки LEXSUS LX 570, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 Правил дорожнього руху України, яке полягало в перевищенні встановленого обмеження швидкості руху в межах населеного пункту більше як на 20 км/год. Після встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів. Справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була розглянута з дотриманням вимог КУпАП. Швидкість автомобіля, яким 21 лютого 2020 року керував позивач по справі була зафіксована за допомогою приладу TruCam LTI 20/20, що є правомірним.

Із змісту відзиву відповідача по справі також вбачається, що доводи позивача щодо позбавлення його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП безпідставні, оскільки клопотання, щодо можливості скористатись юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права було задоволено у повному обсязі, що підтверджується відеозаписом, зробленим з нагрудного реєстратора патрульного

Оскільки в судове засідання не прибули обидві сторони спору, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод та її розгляд здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.9 ст. 205 КАС України.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Так, судом встановлено, що 21 лютого 2020 року поліцейським патрульної поліції батальйону № 1 роти № 2 Управління патрульної поліції в Донецькій області, сержантом поліції Молокоєдовим А.Р. винесено постанову серія ЕАК № 2140787 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, зі змісту якої вбачається, що останній 21 лютого 2020 року о 15 годині 55 хвилини, на автомобільній дорозі загального користування державного значення Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь» на 681 км керуючи транспортним марки LEXSUS LX 570, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 92 км/год, перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 42 км/год, у зв`язку з чим на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови також вбачається, що швидкість руху автомобілю вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20, велась відеофіксація.

З наданого на підтвердження заперечень проти позову представником відповідача фото з приладу TruCam LTI 20/20вбачається, що 21 лютого 2020 року о 15 годині 55 хвилини на автодорозі Н-08 в с. Республіка, Нікольського району Донецької області було зафіксовано перевищення швидкості руху на 42 км/год водієм автомобіля марки LEXSUS LX 570, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Представником відповідача на підтвердження правомірності застосування лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000587) надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17854, чинне до 19 грудня 2020 року, відповідно до якого за результатами повірки встановлено, що вказаний засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною другою статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

На підставі частини першої статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 Кодексу.

Крім того, пунктом 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, інспектором патрульної поліції правомірно в даному випадку винесено саме Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Проте, суд погоджується із доводами позивача ОСОБА_1 , що відповідачем було допущено порушення вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі.

Пунктом 9 розділу 3 зазначеної Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складання протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у справі, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано в якості свідка.

Відповідно до ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність подій адміністративного правопорушення. Наявність подій правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно відеозапису, наданого представником відповідача з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було допущено порушення вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: поліцейським ОСОБА_2 були відхилені неодноразові клопотання ОСОБА_1 про надання правової допомоги, чим порушено право на захист.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

З досліджених доказів суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 21 лютого 2020 року під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що висловлював неодноразові клопотання. Проте, поліцейським патрульної поліції батальйону № 1 роти № 2 Управління патрульної поліції в Донецькій області, сержантом поліції Молокоєдовим А.Р. не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Отже, на переконання суду такими діями інспектор порушив права ОСОБА_1 як особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, що відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року в адміністративній справі № 524/9827/16-а.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Згідно ст.139 КАС України суд вважає, що судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 2-16, 19-20. 49, 124-126, 131, 159-167, 181, 193, 227-228, 241, 244, 246, 250-251, 255, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії серії ЕАК № 2140787 від 21 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя: О. О. Мушкет