Справа № 348/231/20
Суддя: Міськевич О. Я.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/231/20

08 квітня 2020 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Буратчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ЕАК № 2049305 від 31.01.2020 про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ЕАК № 2049305 від 31.01.2020 про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2049305 від 31.01.2020, складеною поліцейським Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області, молодшим лейтенантом поліції Василівим В.О. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він 31.01.2020 о 15 год. 38 хв. на а/д Н-10 керував транспортним засобом, а саме автомобілем «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_1 , та не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.3 «Подвійна суцільна лінія», чим порушив п. 8.5.1 ПДР України - порушення вимог горизонтальної розмітки, та на нього накладено штраф в розмірі 255,00 гривень.

З даною постановою він не погоджується з наступних підстав.

Так, 31.01.2020 він рухався на належному йому на автомобілі «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_1 , та проїжджаючи по автодорозі Н-10 у напрямку с. Черніїв був зупинений патрульним автомобілем. До його автомобіля підійшов співробітник патрульної поліції Василів В.О. та вимагав пред`явити йому документи, а саме водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, та повідомив йому, що він нібито порушив вимогу дорожньої розмітки 1.3., перетнувши її.

Після цього він пред`явив інспектору документи для ознаймолення. Коли поліцейський ознайомився з документами, він заявив що складе на нього постанову. Він погодився на розгляд адміністративної справи. Однак іспектор Василів В.О. сказав йому, щоб він залишався в своєу автомобілі, а сам пішов до потрульного автомобіля. Приблизно через 10-15 хв. поліцейський Василів В.в. підійшов до нього з готовою постановою і попросив розписатися за копію. Коли він запитав інспектора, чому він розглядав справу без нього, не пред`явив йому докази, не зачитав права, поліцейський відповів, що він спішить і немає часу, а докази пред`явить в суді. Тобто інспектор Василів В.О. розглянув справу і заповнив постанову без його участі, не повідомивши його про розгляд справи.

Таким чином після зупинки транспортного засобу інспектор Василів В.О. одразу виніс постанову, не розглянувши справу по суті. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, чим було порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Окрім оскаржуваної постанови, інших доказів, які б вказували на порушення ним правил дорожнього руху, інспекторами не надано, з матеріалів даної справи також не можливо встановити докази, які свідчать про наявність порушення ним правил дорожнього руху.

Вважає дії інспектора незаконними, а винесену постанову в справі про адміністративне правопорушення такою, що не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просить суд визнати дії інспектора молодшого лейтенанта поліції Василіва В.О. протиправними, скасувати постанову серії ЕАК № 2049305 від 31.01.2020 про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у виді 255,00 грн. штрафу.

Представник відповідача повторно не з`явився в судове засідання, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином рекомендованою кореспонденцією.

За змістом ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином судь прийшов до висновку про розгляд справи у відсутності учасників процесу на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 72-74 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено главою 22 КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 зі змінами і доповненнями (надалі «Правила дорожнього руху»).

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП визначено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення. Зокрема постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 2049305 від 31.01.2020, підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що останній 31.01.2020 о 15 год. 30 хв. на автодорозі Н-10, 108 км., Тисменицького району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом, а саме автомобілем «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.3 «Подвійна суцільна лінія», чим порушив п. 8.5.1 ПДР України - порушення вимог горизонтальної розмітки, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на нього накладено штраф в розмірі 255,00 гривень.

При цьому постанови про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог КУпАП.

Так, згідно пояснень позивача, викладених в позоній заяві, він не порушував вимоги дорожньої розмітки 1.3 «Подвійна суцільна лінія». Крім того поліцейський провів розгляд адміністративної справи у відсутності позивача, не роз`яснив позивачу його права та обов`язки, не заслухав його пояснення та не дослідив докази, не з`ясував обставини вчинення правопорушення, порушивши його права, визначені законом, також, не виявив обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не були з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також Розділом IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 визначено, що:

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

Однак інспектором складено постанову відносно ОСОБА_1 з порушенням вимог даної інструкції.

Зокрема в постанові не зазначено відомості про роз`яснення ОСОБА_1 прав за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП. Також в графі «підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, запис про відмову від підпису або отримання копії постанови» відсутній підпис ОСОБА_1 , та не здійснено відповідний запис про відмову ОСОБА_1 від підпису чи отримання копії постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності не виконав.

Таким чином, з урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем не доведений, оскільки відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, крім постанови про накладення адміністративного стягнення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

При винесені постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не було встановлено всіх фактичних даних справи, не у повному обсязі досліджені обставини справи, не з`ясовано, чи було взагалі вчинено адміністративне правопорушення.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення, не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 р. у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 у справі «Лавенте проти Латвії» показує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням наведеного, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів, для спростування доказів, наданих позивачем.

Всі вище наведені порушення з боку відповідача, на думку суду є беззаперечними підставами для скасування оскарженого рішення посадової особи.

Із зазначеного вище вбачається, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За цих обставин, суд вважає, що підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не має, а тому його адміністративний позов підлягає до задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Із оскаржуваної позивачем постанови вбачається, що вона винесена 31.01.2020, а за захистом своїх прав позивач звернувся в суд 03.02.2020, тому відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України строк звернення до адміністративного суду ним не пропущено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 38, 268, 283 КУпАП, ст.ст. 5-10, 132, 139, 229, 241-243, 246, 250, 268-270, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ЕАК № 2049305 від 31.01.2020 про накладення адміністративного стягнення - задовільнити частково.

Постанову поліцейського Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області, молодшого лейтенанта поліції Василіва Василя Олексійовича від 31.01.2020 серії ЕАК № 2049305 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в строк, визначений ч. 4 ст. 286 КАС України.

Суддя Міськевич О.Я.