Справа № 120/1131/20-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2020-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 квітня 2020 р. Справа № 120/1131/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНПРОДТРЕЙД»(вул. Волошкова, б. 51а, м. Вінниця, 21034)

до: Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації (вул. Героїв Чорнобиля, б. 15, смт. Літин, Літинський р-н., Вінницька обл., 22300)

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінпродтрейд» (далі - позивач) з позовною заявою до Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності відповідача у наданні інформації на запит про надання інформації № 310 від 04.10.2019 року та зобов`язання відповідача розглянути запит про надання інформації № 310 від 04.10.2019 року та надати запитувану інформацію позивачеві.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 04.10.2019 року звернувся до відповідача із запитом про надання інформації № 310. Відповідач, за наслідками розгляду запиту, листом від 15.10.2019 року повідомив позивача про продовження строку розгляду запиту. На момент подачі позову затребувана інформація надана не була. Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать положенням Закону України «Про доступ до публічної інформації», звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 17.03.2020 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

13.04.2020 року за вх. № 10801 представником позивача надано до суду заяву про компенсацію судових витрат, в якій він повідомив, що позивач поніс судові витрати на правову допомогу у розмірі 3 990 грн. 00 коп., підтвердження яких у відповідності до ч. 7 ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) будуть подані протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду.

Цього ж дня за вх. № 10757/20 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він по суті спірних правовідносин повідомив наступне. Так, відповідачем було продовжено строк розгляду запиту, оскільки той потребував збору великої кількості інформації, а не відмовлено у його розгляді. Крім того, відповідач вказує, що ним було опрацьовано відповіді на 33 запити на публічну інформацію у період з серпня по листопад 2019 року. Також відповідач посилається на бездіяльність позивача, оскільки ним не була здійснена оплата 60 сторінок інформації. Заперечує відповідач й проти відшкодування судових витрат на правничу допомогу, зазначаючи про перевищення їх розміру. На сам кінець, відповідач з посилання на запровадження карантинних заходів на всій території України у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID -19, просить суд продовжити строк надання відзиву на позовну заяву.

Вирішуючи питання про продовження строку подання відзиву на позовну заяву, суд виходив з наступного.

Так, з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, що повернулося до суду з відміткою «вручено особисто» вбачається, що відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у даній справі « 20.03.2020 року».

Таким чином, останнім днем для подачі відзиву було 04.04.2020 року. Разом з тим з огляду на те, що 04.04.2020 року припадає на суботу, вихідний день, то останнім днем для подачі відзиву було 06.04.2020 року. Тож відповідачем пропущено встановлений судом 15-денний строку для подачі відзиву на позовну заяву.

Втім враховуючи те, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (далі - Постанова № 211) (зі змінами від 25.03.2020 року) з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 року по 24.04.2020 року на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239 внесені зміни до Постанови № 211, якими продовжений період карантину до 24.04.2020 року.

П. 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України доповнено пунктом 3, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину, а також регламентовано, що строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Враховуючи установлений на усій територій України карантин та з метою забезпечення рівного доступу до правосуддя всім учасникам справи, суд вважає за необхідне продовжити відповідачеві строк надання відзиву на позовну заяву та не вважати його пропущеним.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

04.10.2019 року позивач за вих. № 310 звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив:

1.Зареєструвати та розглянути даний запит.

2.Надати інформацію, у якій вказати:

2.1.Ким і коли була призначена на посаду начальника відділу освіти Літинської районної державної адміністрації та головою тендерного комітету ОСОБА_1 ?

2.2.Розмір заробітної плати начальника відділу освіти за 2016 рік?

2.3.Чи виплачувались начальнику відділу освіти премії і/або грошові винагороди протягом вищевказаного періоду?

2.4.Вказати правові підстави, на підставі яких було здійснено виплату премій і/або інших грошових винагород за цей період зазначеному працівнику відділу. Надати копії цих документів.

3.Надати відповідь на вказаний запит, надати інформацію вказану у запиті та надати копії запитуваних документів у встановлений законодавством термін шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ «Вінпродтрейд»: вул. Волошкова, б. 51а, м. Вінниця, 21034 та електронного листа (у pdf.форматі) на e-mail ТОВ «Вінпродтрейд»: .

Відповідач, за наслідками розгляду запиту позивача, листом від 15.10.2019 року за вих. № 01-19/946 повідомив останнього про продовження строку розгляду запиту на інформацію.

На момент звернення до суду позивача із даним позовом 12.03.2020 року затребувана інформація надана не була.

Вважаючи, що відповідачем не надано інформацію на інформаційний запит, чим порушено вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на доступ до публічної інформації є конституційним правом людини, передбаченим і гарантованим ст. 34 Конституції України, яка, у свою чергу, ґрунтується на положеннях ст. 10 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, ст. 19 Загальної декларації прав людини, ст. 18 та 19 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Відносини, пов`язані з розглядом запитів до публічної інформації, регулюються Конституцією України, ЗУ "Про доступ до публічної інформації", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Ст. 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про інформацію" основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

ЗУ "Про доступ до публічної інформації", визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Під запитом на інформацію розуміється, прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ст. 19 ЗУ "Про доступ до публічної інформації").

Згідно ст. 5 ЗУ "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом; надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно ст. 12 ЗУ "Про доступ до публічної інформації" суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у ст. 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ст. 13 ЗУ "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками є суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

П. 6 ч. 1 ст. 14 ЗУ "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 20 ЗУ "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що запит на інформацію є одним із видів забезпечення доступу до публічної інформації. З огляду на що, відповідач, в межах своїх повноважень, повинен розглянути запит та надати обґрунтовану відповідь. Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Водночас якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження.

Таким чином, загальний термін, з урахуванням можливого часу продовження розгляду запиту на інформацію, становить 25 днів робочих днів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач із запитом про надання інформації звернувся до відповідача 04.10.2019 року. 15.10.2019 року у зв`язку із наданням великого обсягу інформації, що потребує пошуку серед значної кількості даних та документів, відповідачем строк розгляду запиту про надання інформації було продовжено. Однак станом на день звернення з цим позовом до суду - 12.03.2020 року відповідь на запит надана не була, від так на переконання суду, ненадання відповіді на запит є бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, оскільки згідно загальних засад права бездіяльність - це саме пасивна поведінка суб`єкта.

З огляду на що, суд не приймає до уваги твердження відповідача, що ним не було відмовлено у розгляді запиту, а лише продовжено строк його розгляду, адже навіть у випадку продовження строку розгляду запиту він (строк) все ж є обмеженим та не може перевищувати законодавчо встановлені терміни.

Крім того, суд критично ставиться до пояснень відповідача, що ним у період з період з серпня по листопад 2019 року опрацьовано відповіді на 33 запити на публічну інформацію, оскільки велике навантаження не може ставиться у залежність надання запитуваної інформації та порушувати конституційно гарантоване право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Ст. 23 ЗУ "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача у наданні інформації на запит про надання інформації № 310 від 04.10.2019 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом в рішенні.

З огляду на вище викладені положення, а також беручи до уваги обставини, встановлені в ході розгляду даної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача про надання інформації № 310 від 04.10.2019 року та надати відповідь, з дотриманням положень ЗУ "Про доступ до публічної інформації".

За приписами вимог п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, суд вважає за доцільне відмітити, що КАС України передбачає загальні і спеціальні способи судового контролю. Загальні способи контролю мають усі суди, незалежно від спеціалізації, і вони полягають у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних виконавців. Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст. 287 КАС України. Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачені ст. 382 та 383 КАС України, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення; накладання штрафу за невиконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

В свою чергу, суд також вказує, що застосування заходів судового контролю є правом, а не обов`язком суду. Про доцільність застосування таких заходів суд вирішує в кожній конкретній ситуації окремо з огляду на характер спірних правовідносин, сторін, а також ймовірну можливість невиконання особою, не на користь якої ухвалено рішення, приписів суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач жодним чином не обґрунтував необхідність застосування до відповідача такого заходу судового контролю як подання звіту. Разом з тим, у суду немає жодних доказів, що свідчили б про можливе ухилення відповідача від виконання рішення суду у даній справі.

За таких обставин, зважаючи на необґрунтованість та недоведеність вимоги про зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд прийшов до висновку про недоцільність застосування до відповідача такого заходу судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 102 грн. 00 коп..

Водночас позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення у даній справі. Одночасно, позивачем повідомлено, що докази витрат на професійну правничу допомогу будуть подані суду відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України.

З огляду на задоволення позову та враховуючи заявлене клопотання, питання про судові витрати на правничу допомогу необхідно вирішити в судовому засідання у строк, визначений ч. 4 ст. 143 КАС України.

Разом з тим, зважаючи на те, що постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» № 211 від 11.03.2020 року в Україні запроваджено карантин з 12.03.2020 року, суд з метою забезпечення належної безпеки учасників судового процесу, вважає за належне розгляд даного клопотання здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Надати позивачу строк для подання суду доказів щодо розміру понесених судових витрат на правничу допомогу до 21.04.2020 року

Надати відповідачу строк до 22.04.2020 року для подання клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги (у разі наявності заперечень щодо заявленого розміру).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про доступ до публічної інформації», Законом України "Про інформацію», постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року № 10 "Про практику застосування адміністративними судами і законодавства про доступ до публічної інформації» та ст. 2, 9, 73 - 77, 90, 94, 241, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінпродтрейд» до Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації у наданні інформації на запит про надання інформації № 310 від 40.10.2019 року.

Зобов`язати Відділ освіти Літинської районної державної адміністрації розглянути запит про надання інформації № 310 від 04.10.2019 року та надати запитувану інформацію Товариству з обмеженою відповідальністю «Вінпродтрейд», з дотриманням положень ЗУ "Про доступ до публічної інформації".

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2 102 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації.

Розгляд клопотання про вирішення питання про судові витрати здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Надати позивачеві строк для подання суду доказів щодо розміру понесених судових витрат на правничу допомогу до 21.04.2020 року

Надати відповідачеві строк до 22.04.2020 року для подання клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги (у разі наявності заперечень щодо заявленого розміру).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінпродтрейд» (вул. Волошкова, б. 51а, м. Вінниця, 21034)

Відповідач - Відділ освіти Літинської районної державної адміністрації (вул. Героїв Чорнобиля, б. 15, смт. Літин, Літинський р-н., Вінницька обл., 22300)

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 14.04.2020 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна