Справа № 420/6541/19
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6541/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача, які виразилися у відмові донарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 34 календарних роки з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

Ухвалами суду від 11.11.2019 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін; від 11.12.2019 року: розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження; від 09.01.2020 року: продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів.

В судове засідання 23.03.2020 року учасники справи та/або їх представники не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду. (а.с.60-61)

10.01.2020 року від представника позивача надійшла заява, вхід. № 999/20, в якій останній просить справу № 420/6541/19 розглядати за його відсутності, в порядку письмового провадження. (а.с.45)

28.01.2020 року від представника відповідача електронною поштою до суду надійшло клопотання, вхід. № ЕП/855/20, в якому останній просить розглядати справу № 420/6541/19 без участі представника відповідача. (а.с.54)

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно зі змістом адміністративного позову та відповіді на відзив, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, із зазначенням таких фактичних обставин:

- ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України на посаді заступника начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління та перебував на грошовому забезпеченні в квартирно-експлуатаційному відділі м. Одеси. Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 27 вересня 2016 року № 873 позивача звільнено у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII) та наказом начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління (по стройовій частині) від 31 жовтня 2016 року № 255 виключено зі списків особового складу управління. Абзацом 10 пункту 1 наказу начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 31 жовтня 2016 року № 255 було визначено виплатити позивачу одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 за 34 повних календарних років військової служби. Зазначена одноразова грошова допомога по звільненню була нарахована та виплачена йому без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди, що підтверджується Розрахунком одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби (Додаток 2 до листа від 23.09.2019 року за вих. № 4405) та, яка, відповідно до Довідки про нарахування грошового забезпечення (Додаток 1 до листа від 23.09.2019 року за вих. № 4405) (далі Довідка), входила до складу отримуваного позивачем грошового забезпечення, і яку він отримував на момент звільнення з військової служби;

- у постанові Верховного Суд від 16 травня 2019 року по справі № 826/11679/17, суд посилаючись на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17 (постанова від 06.02.2019 року), виходячи з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду мають перевагу над висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду, відступив від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду та погодився з висновком суду першої інстанції, що щомісячна додаткова грошова винагорода, в силу положень статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" повинна включатися до місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби;

- 19 вересня 2019 року позивач звернувся із заявою до начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси з проханням донарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди. Однак, листом від 23.09.2019 року за вих. № 4405 позивачу було відмовлено в задоволенні його заяви, посилаючись на пункт 38.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329 (далі Інструкція), і яка була чинною на момент звільнення позивача з військової служби, відповідно до якого військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, звільненим з посад, на які вони були призначені, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення). Такі дії відповідача позивач вважає не конституційними, незаконними та протиправними, з огляду на те, що застосовуючи вищевказану Інструкцію як спеціальний нормативно-правовий акт, що визначають структуру та склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті одноразової допомоги при звільненні, відповідач не врахував пріоритетності законів над підзаконними актами та дискреції держави щодо визначення порядку та розміру гарантій особам, які проходять військову службу. Таким чином, при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає Закон № 2011-ХІІ, а не підзаконний акт, який звужує поняття грошового забезпечення та суперечить вимогам Закону № 2011-ХІІ;

- питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17. Так, ухвалюючи постанову від 06.02.2019 року у вказаній справі Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат;

- додаткова грошова винагорода у розмірі 60% грошового забезпечення нараховувалась та виплачувалась позивачу щомісяця, а тому за жодних обставин така винагорода не може вважатись одноразовою. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 травня 2019 року по справі № 826/11679/17;

- в даній справі відповідачем має бути саме Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, оскільки саме в Квартирно-експлуатаційному відділі м. Одеси позивач перебував на грошовому забезпеченні, виплачував йому грошове забезпечення та одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби на підставі наданих Південно-Східним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням відповідних відомостей, що підтверджується довідкою про нарахування грошового забезпечення та розрахунком одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби;

- наказом начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління (по стройовій частині) від 31 жовтня 2016 року № 255 визначено «виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 за 34 повних календарних років військової служби» без зазначення конкретної суми, що свідчить про зобов`язання квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси самостійно обчислити розмір одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та здійснити її виплату;

- позивач 19 вересня 2019 року звернувся із заявою до начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси з проханням донарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, керуючись частиною шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму прав, та посилаючись на правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 16 травня 2019 року по справі № 826/11679/17. Отримавши лист відповідача від 23.09.2019 року за вих. № 4405 з відмовою виконати частину шосту статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та застосувавши висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 16 травня 2019 року по справі № 826/11679/17, донарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, позивач 6 листопада 2019 року звернувся до суду з вимогами: визнати протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, які виразилися саме у відмові донарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси виконати частину шосту статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та здійснити перерахунок та виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 34 календарних роки з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби. Тобто, позивач оскаржив саме відмову від 23.09.2019 року. З огляду на викладене, та керуючись вимогами статті 122 КАС України, позивач вважає що ним не пропущений встановлений законом шестимісячний строк на звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав;
- щодо посилання представника відповідача на те, що постанова Верховного Суду від 16 травня 2019 року по справі № 826/11679/17 не є належним та допустимим доказом, оскільки, відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, позивач взагалі вважає абсурдним. Так, постанови Верховного Суду не є ні законом, ні будь-яким іншим нормативно-правовим актом, а тим більш не може бути доказом, а є рішенням вищого судового органу, ухваленим на підставі чинних на час виникнення відповідних правовідносин законів та інших нормативно-правових актів, та визначає порядок їх застосування.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із зазначенням таких фактичних обставин:

- на момент звільнення ОСОБА_1 з військової служби діяв Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі - Закон) від 28.07.2016 року, у відповідності до п. 4 ст. 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Пунктом 2 статті 15 Закону передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше. Виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання;

- згідно з п. 38.6 Інструкції, військовослужбовці, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: (звільненим з посад, на які вони були призначені) оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського забезпечення). Відтак, щомісячна додаткова грошова винагорода не входить до складу грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби;
- КЕВ м. Одеса вважає, що по даній справі не є належний відповідач на підставі того, що між КЕВ м. Одеса та ОСОБА_1 не було трудових відносин. Останній був службовцем Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління та займав посаду заступника начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління. Так фінансове забезпечення військовослужбовців Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління (наразі Південно-територіальне квартиро-експлуатаційне управління) здійснює КЕВ м. Одеса на підставі відомостей наданих Південно-Східним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням;
- позивач не зазначає, коли саме йому стало відомо про нібито порушення його прав. При цьому можливо дійти логічного висновку, що про порушення своїх прав ОСОБА_1 повинен був дізнатися ще на момент звільнення, а саме 27.09.2016 року, коли отримав одноразову грошову допомогу у разі звільнення. На підставі вищевикладеного та з огляду на приписи ст. ст. 122, 123 КАС України КЕВ м. Одеса вважає, що строк позовної даності позивачем пропущено без поважних причин;
- також посилання ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 16.05.2019 року по справі № 826/11679/17 не є належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю, з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до витягу із наказу начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління (по стройовій частині) від 31.10.2016 року № 255 (а.с.10) наказано, зокрема:

- полковника ОСОБА_1 , заступника начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління, звільненого наказом Міністра оборони України від 27 вересня 2016 року № 873 (по особовому складу) у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті, з правом носіння військової форми одягу;

- з 31 жовтня 2016 року вважати таким, що справи та посаду здав, виключити зі списків особового складу Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління та всіх видів забезпечення, направити для зарахування на військовий облік до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси;

- щорічну основну відпустку за 2016 рік використав в повному обсязі. Грошову допомогу на оздоровлення за 2016 рік отримав;

- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань згідно наказу Міністра оборони України від 11.06.08 року № 260 за 2016 рік отримав;

- відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (зі змінами), наказів Міністерства оборони України від 27.01.2016 року № 44 та № 60 (зі змінами), про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у 2016 році, виплатити премію (у відсотках посадового окладу) 350 відсотків посадового окладу з 1 по 31 жовтня 2016 року;

- відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (зі змінами), протокольного рішення Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 3 та з метою врегулювання окремих питань виплати грошове забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України виплатити надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби (у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років) 50 відсотків з 1 по 31 жовтня 2016 року;

- виплатити щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення за період з 1 по 31 жовтня 2016 року;

- виплатити надбавку за таємність у розмірі 15 відсотків до посадового окладу з 1 по 31 жовтня 2016 року;

- виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 за 34 повних календарних років військової служби;
- вислуга років у Збройних Силах України станом на 31.10.2016 року складає: календарна 34 роки 2 місяця 26 днів.

19.09.2019 року позивач звернувся до Начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси із заявою, вх. № 4455 від 19.09.2019 року, в якій останній просив донарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди. (а.с.11)

Листом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси від 23.09.2019 року № 4405 (а.с.12) на звернення позивача (вх. № 4455 від 19.09.2019 року) щодо донарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди повідомлено таке:

- відповідно до статті 51 Бюджетного Кодексу України керівники установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення;

- на момент звільнення ОСОБА_1 з військової служби (31 жовтня 2016 року) згідно з пунктом 38.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців ЗСУ та деяким інших особам (далі Інструкція), яка діяла на той час, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються з військової служби за віком, станом здоров`я чи у зв`язку зі скороченням штатів або з проведенням організаційних заходів, після закінчення строку контракту, у зв`язку із систематичним невиконанням у мов контракту командування, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- відповідно до пункту 38.6 Інструкції, військовослужбовці, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського забезпечення);

- враховуючи викладене, щомісячна додаткова грошова винагорода не входить до складу грошового забезпечення, з якого нараховувалась одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби.
Не погоджуючись з діями відповідача, які виразилися у відмові донарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, позивач звернувся до суду із вищенаведеними вимогами.

Судом також встановлено, що згідно з Розрахунком Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса грошової допомоги у разі звільнення з військової служби полковника запасу ОСОБА_1 , дата звільнення 31 жовтня 2016 року (а.с.14), зокрема:

1. Розрахунок місячного грошового забезпечення на день звільнення з військової служби:

- посада заступник начальника ПСТКЕУ

- військове звання полковник

- вислуга на посадах офіцерського складу (років, місяців, днів) на 1 число місяця 34.02.26

- розмір надбавки за вислугу років 40%

- оклад за військове звання 135,00

- посадовий оклад 1746,00

- надбавка за вислугу років 752,40

- секретність 261,90

- надбавка за виконання особливо важливих завдань 1316,70

- премія (350%) 6111,00

- місячне грошове забезпечення 10323,00

2. Розрахунок грошової допомоги у разі звільнення з військової служби:

- місячне грошове забезпечення 10323,00 грн.

- повних календарних років вислуги 34 років

Грошова допомога = (10323,00*34) *50% = 175491 грн.

Всього нараховано: 175491,00 грн. (сто сімдесят п`ять тисяч чотириста дев`яносто одна грн. 00 коп.).

Відповідно до довідки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса про нарахування грошового забезпечення, виданої полковнику запасу ОСОБА_1 (а.с.13), про те, що сума нарахованого грошового забезпечення за період з листопада 2014 року по жовтень 2016 року становить 535226,99 грн., зокрема:

1. Грошове забезпечення - 295372,24 грн.

- у тому числі щомісячна додаткова грошова допомога
(винагорода 60% від ГЗ) - 111582,96 грн.
2. Індексація грошового забезпечення - 9148,39 грн.

3. Грошова допомога на оздоровлення - 21889,80 грн.

4. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - 21889,80 грн.

5. Грошова премія відповідно статтям Дисциплінарного статуту ЗСУ 11435,76 грн.

6. Одноразова допомога у разі звільнення з військової служби 175491,00 грн.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії, зокрема (а.с.52-53):

- роздавальної відомості грошової допомоги у разі звільнення з військової служби Форма № 15 військовослужбовця Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (для Південного територіального управління ВА та ФК) полковника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII); Постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 року № 889 (далі Постанова № 889); Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 року № 260 (далі Інструкція № 260); Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 24.10.2016 року № 550 (далі Інструкція № 550).

Відповідно до ст.ст. 1-2 Закону № 2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до п. 38.1 розділу ХХХVIIІ Інструкції № 260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно з п. 38.6 розділу ХХХVIIІ Інструкції № 260 військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення); які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), - посадовий оклад, оклад за військовим званням на день звільнення з військової служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), що отримували військовослужбовці за останніми штатними посадами відповідно до законодавства України.

Відповідно до п.п. 2, 5 Інструкції № 550 виплата винагороди здійснюється в таких розмірах на місяць, зокрема, військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) до 60 відсотків місячного грошового забезпечення. Винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Згідно з п. 2 ч. 1 Постанови № 889 встановлено військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Відповідно до ч. 2 Постанови № 889 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Згідно з п. 8 Інструкції № 550 винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п. 9 Інструкції № 550 розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

Частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з аналізу вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та на підставі встановлених судом обставин, а саме:
Судом встановлено, що відповідно до витягу із наказу начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління (по стройовій частині) від 31.10.2016 року № 255 наказано, зокрема:

- полковника ОСОБА_1 , заступника начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління, звільненого наказом Міністра оборони України від 27 вересня 2016 року № 873 (по особовому складу) у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті, з правом носіння військової форми одягу;

- з 31 жовтня 2016 року вважати таким, що справи та посаду здав, виключити зі списків особового складу Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління та всіх видів забезпечення, направити для зарахування на військовий облік до Приморського районного військового комісаріату м. Одеси;

- щорічну основну відпустку за 2016 рік використав в повному обсязі. Грошову допомогу на оздоровлення за 2016 рік отримав;

- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань згідно наказу Міністра оборони України від 11.06.08 року № 260 за 2016 рік отримав;

- відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (зі змінами), наказів Міністерства оборони України від 27.01.2016 року № 44 та № 60 (зі змінами), про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у 2016 році, виплатити премію (у відсотках посадового окладу) 350 відсотків посадового окладу з 1 по 31 жовтня 2016 року;

- відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (зі змінами), протокольного рішення Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 3 та з метою врегулювання окремих питань виплати грошове забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України виплатити надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби (у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років) 50 відсотків з 1 по 31 жовтня 2016 року;

- виплатити щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення за період з 1 по 31 жовтня 2016 року;

- виплатити надбавку за таємність у розмірі 15 відсотків до посадового окладу з 1 по 31 жовтня 2016 року;

- виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 за 34 повних календарних років військової служби;
- вислуга років у Збройних Силах України станом на 31.10.2016 року складає: календарна 34 роки 2 місяця 26 днів.

Судом також встановлено, що згідно з Розрахунком Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса грошової допомоги у разі звільнення з військової служби полковника запасу ОСОБА_1 , дата звільнення 31 жовтня 2016 року, зокрема:

1. Розрахунок місячного грошового забезпечення на день звільнення з військової служби:

- посада заступник начальника ПСТКЕУ

- військове звання полковник

- вислуга на посадах офіцерського складу (років, місяців, днів) на 1 число місяця 34.02.26

- розмір надбавки за вислугу років 40%

- оклад за військове звання 135,00

- посадовий оклад 1746,00

- надбавка за вислугу років 752,40

- секретність 261,90

- надбавка за виконання особливо важливих завдань 1316,70

- премія (350%) 6111,00

- місячне грошове забезпечення 10323,00

2. Розрахунок грошової допомоги у разі звільнення з військової служби:

- місячне грошове забезпечення 10323,00 грн.

- повних календарних років вислуги 34 років

Грошова допомога = (10323,00*34) *50% = 175491 грн.

Всього нараховано: 175491,00 грн. (сто сімдесят п`ять тисяч чотириста дев`яносто одна грн. 00 коп.).

З встановленого вбачається, що одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням позивача розраховано відповідачем без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди.

19.09.2019 року позивач звернувся до Начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси із заявою, вх. № 4455 від 19.09.2019 року, в якій останній просив донарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.

Листом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси від 23.09.2019 року № 4405 на звернення позивача (вх. № 4455 від 19.09.2019 року) щодо донарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди повідомлено таке:

- відповідно до статті 51 Бюджетного Кодексу України керівники установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення;

- на момент звільнення ОСОБА_1 з військової служби (31 жовтня 2016 року) згідно з пунктом 38.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців ЗСУ та деяким інших особам (далі Інструкція), яка діяла на той час, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються з військової служби за віком, станом здоров`я чи у зв`язку зі скороченням штатів або з проведенням організаційних заходів, після закінчення строку контракту, у зв`язку із систематичним невиконанням у мов контракту командування, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- відповідно до пункту 38.6 Інструкції, військовослужбовці, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського забезпечення);

- враховуючи викладене, щомісячна додаткова грошова винагорода не входить до складу грошового забезпечення, з якого нараховувалась одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби.
Проте, по-перше, відповідно до довідки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса про нарахування грошового забезпечення, виданої полковнику запасу ОСОБА_1 , про те, що сума нарахованого грошового забезпечення за період з листопада 2014 року по жовтень 2016 року становить 535226,99 грн., зокрема:

1. Грошове забезпечення - 295372,24 грн.

- у тому числі щомісячна додаткова грошова допомога
(винагорода 60% від ГЗ) - 111582,96 грн.
2. Індексація грошового забезпечення - 9148,39 грн.

3. Грошова допомога на оздоровлення - 21889,80 грн.

4. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - 21889,80 грн.

5. Грошова премія відповідно статтям Дисциплінарного статуту ЗСУ 11435,76 грн.

6. Одноразова допомога у разі звільнення з військової служби 175491,00 грн.

З наведеного вбачається, що щомісячна додаткова грошова винагорода в розмірі 60% входила до складу грошового забезпечення позивача на день його звільнення, та жодних зауважень щодо відрахування з неї єдиного соціального внеску відповідачем не зазначено.

Так, відповідно до частини другої, третьої статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Великою Палатою Верховного Суду у справі № 522/2738/17 від 6 лютого 2019 року (провадження № 11-806апп18).

По-друге, за змістом п. 9.1 розділу IX Інструкції № 260 грошове забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я, включає: оклад за військове звання, посадовий оклад, надбавки за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).

Аналогічні норми щодо не включення винагород до складу грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби, містить також Інструкція про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 24 жовтня 2016 року № 550.

Разом з тим, застосовуючи вищеозначені Інструкції як спеціальні нормативно-правові акти, що визначають структуру та склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті одноразової допомоги при звільненні, відповідач не врахував пріоритетності законів над підзаконними актами та дискреції держави щодо визначення порядку та розміру гарантій особам, які проходять військову службу.

Частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-ХІІ Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем.

Таким чином, при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає Закон № 2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам Закону № 2011-ХІІ.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 826/11679/17 (адміністративне провадження № К/9901/7222/19).

Щодо посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що: КЕВ м. Одеса по даній справі не є належний відповідач на підставі того, що між КЕВ м. Одеса та ОСОБА_1 не було трудових відносин; останній був службовцем Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління та займав посаду заступника начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління; так фінансове забезпечення військовослужбовців Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління (наразі Південно-територіальне квартиро-експлуатаційне управління) здійснює КЕВ м. Одеса на підставі відомостей наданих Південно-Східним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням, слід зазначити таке.

По-перше, наведена позиція відповідача викладена останнім у відзиві на позов, прохальна частина якого не містить вимоги (клопотання) про заміну відповідача іншою особою. Тому, суд врахував її як аргумент відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову.

По-друге, як встановлено судом вище, 19.09.2019 року позивач звернувся до Начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси із заявою, вх. № 4455 від 19.09.2019 року, в якій останній просив донарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.

Згідно з вищенаведеним змістом листа Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси від 23.09.2019 року № 4405 на звернення позивача (вх. № 4455 від 19.09.2019 року) щодо донарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди зазначене звернення розглянуто відповідачем по суті порушеного позивачем питання, без жодних посилань на повноваження у його вирішенні іншою(-ми) особою(-ми).

Також, досліджені судом Розрахунок грошової допомоги у разі звільнення з військової служби полковника запасу ОСОБА_1 , дата звільнення 31 жовтня 2016 року, та Довідка про нарахування грошового забезпечення, видана позивачу про суму нарахованого грошового забезпечення за період з листопада 2014 року по жовтень 2016 року, складені (видані) саме Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса.
По-третє, згідно зі змістом прохальної частини позовної заяви позивач просить визнати протиправними дії відповідача, які виразилися у відмові донарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди. Згідно зі змістом мотивувальної частини позову та доданих до нього документів оскаржувані дії щодо відмови донарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди позивач пов`язує саме з листом-відповіддю Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси від 23.09.2019 року № 4405.
Отже, наведена позиція відповідача не відповідає змісту заявлених позивачем вимог та наявним в матеріалах справи доказам.

Щодо посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що:позивач не зазначає, коли саме йому стало відомо про нібито порушення його прав; при цьому можливо дійти логічного висновку, що про порушення своїх прав ОСОБА_1 повинен був дізнатися ще на момент звільнення, а саме 27.09.2016 року, коли отримав одноразову грошову допомогу у разі звільнення; на підставі вищевикладеного та з огляду на приписи ст. ст. 122, 123 КАС України КЕВ м. Одеса вважає, що строк позовної даності позивачем пропущено без поважних причин, слід зазначити таке.

По-перше, наведена позиція відповідача викладена останнім у відзиві на позов, у прохальній частині якого відповідач просить застосувати строки позовної давності та відмовити в повному обсязі в позовних вимогах позивача, та не містить вимоги (клопотання) про залишення позову без розгляду. Виходячи з наведеного, суд врахував її як аргумент відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що основною самостійною вимогою позивача є: визнати протиправними дії відповідача, які виразилися у відмові донарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, які позивач пов`язує саме з листом-відповіддю Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси від 23.09.2019 року № 4405.

Даний позов безпосередньо подано в суд 06.11.2019 року.

Отже, позивачем дану позовну заяву подано в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, відповідно позиція відповідача з зазначеного питання є помилковою, такою, що не відповідає змісту заявлених позивачем вимог та наявним в матеріалах справи доказам.

Щодо посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що: посилання ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 16.05.2019 року по справі № 826/11679/17 не є належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З наведених положень КАС України вбачається, що врахування висновків Верховного Суду в порядку, передбаченому наведеними положеннями, є обов`язковим для суду за Законом.

Відповідно, наведена позиція відповідача є помилковою.
Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.
При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд дійшов висновків, що:
- позиція відповідача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини та/або фактичним обставинам справи;

- оскаржувані дії відповідача, які виразилися у відмові донарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, вчинені відповідачем: не на підставі чинного законодавства України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці дії, тому вони є протиправними, відповідно
- позовні вимоги позивача, в тому числі похідні вимоги позивача зобов`язального характеру, підлягають задоволенню.

При цьому суд звертає увагу позивача, що, виходячи з підстав позову та з того, що відповідач заперечує проти самого права позивача на нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, розмір щомісячної додаткової грошової винагороди та порядок її розрахунку, зазначені позивачем у прохальній частині позову, не входять до предмета спору (дослідження/доказування/встановлення/тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію від 06.11.2019 року про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову в сумі 768,40 грн. (а.с.4)

Відповідно, стягненню з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись ст.ст. 9, 78, 194, 241-246, 250, 255, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса (місцезнаходження: вул. Єврейська, 13, м. Одеса, 65014; ідентифікаційний код юридичної особи: 08038284) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса, які виразилися у відмові листом від 23.09.2019 року № 4405 донарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.

Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова

.