Справа № 120/141/20-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 квітня 2020 р. Справа № 120/141/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Будінвест" до Головного управління ДПС у Вінницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Будінвест" до Головного управління ДПС у Вінницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 10.03.2020 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Будінвест" задоволено.

10.03.2020 представником позивача було подано заяву, в якій останній просить суд не приймати рішення в частині стягнення судових зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в цьому судовому засіданні і на виконання вимог ч.7 ст. 139 КАС України, зазначив, що докази які підтверджують понесення ТОВ «Вінниця Будінвест» витрат на правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів з моменту ухвалення рішення у справі.

18.03.2020 представником позивача - адвокатом Пинзарем І.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових, які включають в себе витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. та судового збору в розмірі 14 714 грн.

Ухвалою суду від 30.03.2020 заяву представника позивача призначено до розгляду в судовому засіданні 08.04.2020.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Натомість 08.04.2020 подав заяву про розгляд заяви без його участі.

Представник відповідачів в судове засідання також не з`явився. Натомість 07.04.2020 подав заяви про розгляд заяви без його участі.

Ухвалою суду від 08.04.2020 розгляд заяви відкладено на 15.04.2020 та витребувано додаткові докази.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Натомість в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд заяви без його участі.

Представник відповідачів в судове засідання також не з`явився. Натомість 14.04.2020 подав заяви про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі. Зазначив, що викладену у відзиві позиіцію підтрмують. Суд зазначає, що у відзиві на позов відповідачами не вказана їх позиція стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

15.04.2020 до суду надійшли витрбувані судом докази, а саме прибутковий касовий ордер та квитанція до прибуткового касового ордеру, що підтверджує сплату ТОВ "Вінниця Будінвест" за надану професійну правничу допомогу.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 3 статті 194 КАС України, на думку суду, наявні підстави для проведення судового розгляду у письмовому провадженні.

Визначаючись щодо заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, позивачем за подання даного позову було сплачено судовий збір в розмірі 14 714 грн, згідно платіжного доручення № 31 від 09.01.2020.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10.03.2020 у справі № 120/141/20-а розподіл судового збору не здійснювався, оскільки представник позивача подав заяву про вирішення питання щодо розподілу судових витрат в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України.

На виконання вимог ст. 139 КАС України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача в частині стягнення судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 14 714 грн.

Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду, пов`язанні із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

В силу частин 2 та 3 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

До суду для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача детальний опис робіт (наданих послуг) від 13.03.2020 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 13.03.2020.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія ордеру на надання правової допомоги серії АВ № 1002428 та завірена копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000484, видане ОСОБА_1 на підставі рішення ради адвокатів Вінницької області від 19.05.2019 року № 5/19, договір про надання правової допомоги від 24.12.2019, укладеного між адвокатом Пинзарем І.В. та ТОВ «Вінниця Буднівест» та додаткова угода до договору про надання правової допомоги від 24.12.2019, а також прибутковий касовий ордер № 1 від 14.04.2020, згідно якого адвокат отримав від ТОВ "Вінниця Будінвест" через Субіна О.І. (директор) 10 000 грн. та квитанція до прибутоквого касового ордера № 1 від 14.04.2020.

В той же час, заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу представник відповідачів суду не надав.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні розміру витрат на правову допомогу має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, згідно додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 24.12.2019, зазначено, що за домовленістю позивача за адвокатом, гонорар обчислюється у погодинній оплаті та складає 1000 грн. за годину роботи. Обсяг роботи становить 10 годин. Згідно детального опису робіт (наданих послуг) на представлення інтересів позивача, в його послуги входило:

- вивчення наданих клієнтом документів та юридичних аналіз правової ситуації 3 год.

- підготовка позовної заяви та додатків до позовної заяви 4 год.

- підготовка до судового засідання у справі 1 год.

- участь у судовому засіданні у справі 1 год.

- підготовка клопотання про заміну відповідача 0,5 год.

- телефонні переговори, електронне листування з клієнтом щодо подачі позову, заяв, повідомлення результатів розгляду справи 0,5 год.

Що в загальній кількості становить 10 годин.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 9 ціє ж статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заяву щодо стягнення на його користь витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 10 000 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Державної податкової служби України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Будінвест" задовольнити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Будінвест" сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 14 714 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот чотирнадцять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Будінвест" понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінниця Будінвест" (вул. Івана Богуна, 27 А, офіс 22, м. Вінниця, )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця,

Відповідач: Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, )

Рішення в повному обсязі складено: 15.04.2020 р.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна