Справа № 280/5037/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року 13 год. 25 хв.Справа № 280/5037/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання Биховської А.П.

представника позивача - Пустовойтенко Н.В.

представника відповідача 1 - Бакум Д.О.

представника відповідача 2 - не прибув

представника відповідача 3 - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Бердянської міської ради, Бердянської міської об`єднаної територіальної громади

про визнання протиправною бездіяльності (дій), відмови, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі відповідач 1), Бердянської міської ради (далі відповідач 2), Бердянської міської об`єднаної територіальної громади (далі відповідач 3) в якому позивач, з урахуванням учотненої позовної заяви від 28.01.2020 (вх. № 4170) просить суд:

визнати неправомірними, бездіяльність (дії) Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, щодо відмови ОСОБА_1 у відведенні земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , орієнтовною площею 2 га, на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0145, або в іншому місці на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області;

визнати відмову ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , орієнтовною площею 2 га, для ведення ОСГ на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0145, або в іншому місці на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області - неправомірною;

визнати відмову Бердянської міської ради Запорізької області в наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 оформлену рішенням №19 від 05.09.2019 року - неправомірною;

зобов`язати Бердянську міську раду прийняти рішення щодо надання ОСОБА_1 , дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га, для ведення ОСГ на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області, після передачі Держгеокадастром їм земель у комунальну власність;

зобов`язати Бердянську МОТГ прийняти рішення щодо надання ОСОБА_1 , дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га, для ведення ОСГ на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області, після передачі Держгеокадастром їм земель у комунальну власність;

зобов`язати Бердянську міську раду надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2 га, для ведення ОСГ на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднано територіальної громади Бердянського району Запорізької області, в межах земельно ділянки з кадастровим номером :02:003:0145 або в іншому місці на територі Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області;

зобов`язати Бердянську МОТГ надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га, для ведення ОСГ на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0145 або в іншому місці на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області;

стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

В обґрунтування позову посилається на те, що позивач починаючи з весни 2018 року неодноразово звертався до відповідачів із заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ. Однак, відповідачі в різний час та з різних підстав відмовляли позивачу у наданні такого дозволу. У зв`язку із цим, позивач, з посиланням на положення ст.ст. 118, 122 ЗК України вважає протиправними відмови у наданні дозволу та протиправною бездіяльність щодо надання такого дозволу. На підставі чого просить суд зобов`язати відповідачів вчинити певні дії. В обгрунтування вимоги про стягнення моральної шкоди посилається на те, що посадові особи Держгеокадастру своїми діями примусили позивача страждати психологічно. Постійні душевні страждання за весь цей період не давали і не дають можливості реалізувати позивачу себе в повному обсязі, в тому числі зосередитись на праці, на інших справах, чим наноситься і матеріальна шкода як позивачу, так і суспільству в цілому. У зв`язку з тим, що права позивача постійно порушувалися, його це глибоко засмучувало та ображало. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області позовну заяву не визнало. У відзиві від 03.12.2019 вх. №50852 посилається на те, що в рамках децентралізації влади (передачі від органів виконавчої влади органам місцевого самоврядування значної частини повноважень, ресурсів та відповідальності) на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» Держгеокадастром починаючи з 01.02.2018 року забезпечується формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із ст. 117 3КУ. За результатами здійснення заходу з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності ДП «Центр Державного земельного кадастру» було складено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель, яка була погоджена відповідно до чинного земельного законодавства та здійснено внесення відомостей про земельні ділянки до Державного земельного кадастру та затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель. Проведення всіх вищезазначених заходів унеможливило прийняття позитивного рішення за зверненням гр. ОСОБА_1 . Щодо стягнення моральної шкоди зазначає, що позивач не обґрунтовує, яким чином незаконними діями відповідача було порушено життєві зв`язки позивача з оточуючими людьми. Окрім цього, позивач ніяким чином не обґрунтовує суму моральної шкоди, яку просить стягнути з відповідача на його користь, окрім того, що зазначає що така сума складається з нервових переживань. На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Бердянська міська рада позовну заяву також не визнала. У відзиві посилається на те, що відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Рішенням Бердянської міської ради "Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" від 05.09.2019 №19, в якому було вирішено відмовити ОСОБА_1 , було прийнято у зв`язку з відсутністю на той день (05.09.2019) повноважень Бердянської міської ради щодо розпорядження земельною ділянкою, яка знаходилася тоді у державній власності. Зазначає, що у відповідності до інформації службового листа відділу з надання адміністративних послуг «Єдиний офіс» від 03.03.2020 ні позивач, ні його представник починаючи з 14.11.2019 року, коли було прийнято рішення Бердянської міської ради № 27 «Про прийняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність», а ні з 15.02.2020 року, коли відбулася державна реєстрація земельних ділянок за кадастровими номерами :02:003:0145, :02:003:0148 з заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2 га, розташованої на території Бердянської міської ради за межами населеного пункту с. Азовське для ведення особистого селянського господарства, не зверталися. Тож, вважає, що Бердянською міською радою не було порушено прав та інтересів позивача. На підставі викладеного, просить у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

Ухвалою судді від 22.10.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, призначено підготовче судове засідання на 18.11.2019.

Протокольною ухвалою суду від 18.11.2019 відкладено підготовче судове засідання на 09.12.2019.

Ухвалою суду від 09.12.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, упідготовчому засіданні оголошено перерву до 20.01.2020.

Протокольною ухвалою суду відкладено підготовче судове засідання до 17.02.2020.

27.01.2020 до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява.

Протокольною ухвалою суду від 17.02.2020 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду на 10.03.2020.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити.

Пердставник відповідача 1 просить у задоволенні позовної заяви відмовити, з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні 10.03.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із клопотанням (вх. реєстраційний номер 3-1289/0/17-19 від 30.05.2019) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Азовської сільської ради Бердянського району Запорізької області.

За результатами розгляду даного клопотання Головним управлінням було надано відповідь (27.06.2019 Вих. №3-1289-913/0/18-19), в якому повідомлялось, що згідно картографічного матеріалу, доданого до клопотання земельна ділянка сформована та має кадастровий номер :02:003:0145 площею 5,2827 га. На сьогоднішній день Азовська сільська рада Бердянського району Запорізької області ввійшла в Бердянську міську об`єднану територіальну громаду Бердянського району Запорізької області. На теперішній час передача земель сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» не проходила, але планується найближчим часом. За результатами розгляду вищезгаданого клопотання Головне управління запропонувало гр. ОСОБА_1 звернутися до Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області для прийняття відповідного рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після передачі їм земель у комунальну власність.

ОСОБА_1 повторно звертається до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із клопотанням (вх. реєстраційний номер 3-1791/0/17-19 від 17.07.2019) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Азовської сільської ради Бердянського району Запорізької області, за результатами якого було надано відповідь (15.08.2019 № 3-1791-1168/0/18-19), яка за змістом відповідала відповіді від 27.06.2019 № 3-1289-913/0/18-19).

13.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до Бердянської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га, розташованої на території Бердянської міської ради за межами населеного пункту с. Азовського Бердянського району Запорізької області, для ведення особистого селянського господарства (вх.№21764).

Рішенням Бердянської міської ради від 05.09.2019 № 19 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га, розташованої на території Бердянської міської ради за межами населеного пункту с. Азовського Бердянського району Запорізької області, у зв`язку із відсутністю повноважень Бердянської міської ради щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Не погодившись з відмовами у наданні дозволу та звимогами вчинити певні дії, а також про стягнення моральної шкоди, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 1 - 3 та 5 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

При цьому, учасникам бойових дій (до яких відносяться особи, визначені ст. 5, 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») надаються відповідно до ст. 12 (п. 14) Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» серед інших, такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Пунктом «г» ч. 1 ст. 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 га, в селищах - не більше 0,15 га, в містах - не більше 0,10 га.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені ст. 118, 122, 123 ЗК України.

Частиною 6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для (…) будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За змістом ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи з наведеного, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

В свою чергу, ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 ЗК України.

Згідно ч.1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч. 4 ст. 122 ЗК України).

Тобто, повноваження суб`єктів владних повноважень визначаються перш за все належністю земельної ділянки до земель державної чи комунальної власності, яку заявник бажає отримати у власність чи користування.

Судом встановлено, що в рамках децентралізації влади (передачі від органів виконавчої влади органам місцевого самоврядування значної частини повноважень, ресурсів та відповідальності) на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» Держгеокадастром починаючи з 01.02.2018 року забезпечується формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із ст. 117 3КУ.

Наприкінці 2018 року Азовськка сільська рада Бердянського району Запорізької області увійшла до складу Бердянської міської об`єднаної територіальної громади.

При здійсненні заходів щодо передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад між Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області та Бердянською міською об`єднаною територіальною громадою підписано Меморандум про співпрацю, предметом якого є організація співпраці Сторін з метою сприяння виконанню розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад».

Метою цього Меморандуму, є визначення основних вимог та підходів, що застосовуватимуться при здійснені заходів щодо передачі у комунальну власність Бердянської міської об`єднаної територіальної громади земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідно до ч.3 «Організація співпраці» сторони забезпечують такі заходи:

Прийняте Бердянською міською радою рішення про звернення щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2169,5446 га у комунальну власність Бердянської міської ОТГ направляється до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області після завершення інвентаризації та реєстрації права держави на земельні ділянки сільськогосподарського призначення в межах Бердянської міської ОТГ приймає рішення про передачу земельних ділянок із державної власності у комунальну власність, складає акти приймання-передачі відповідних земельних ділянок та направляє їх Бердянській міській раді.

Меморандум укладено 18 січня 2019 року.

Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.02.2019 № 59 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності» відповідно до пункту «є-1» частини першої статті 15-1, частини 4 ст. 122, частини 30 ст. 186 Земельного кодексу України, Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів з проведення земельної реформи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2011 р. № 219, розпорядження Кабінету Міністрів України від 31 січня № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад», Положення про Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р № 15, крім іншого п.1 наказано провести у 2019 році інвентаризацію на території об`єднаних територіальних громад згідно з додатком 1, несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, крім земель, які знаходяться в постійному користуванні державних підприємств, установ та організацій (далі - захід з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності).

На виконання вище згаданого Наказу було укладено договори з Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» на здійснення заходу з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності як з одержувачем бюджетних коштів за напрямом, визначеним підпунктом 9 підпункту 4 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів с проведення земельної реформи, затвердженого постановою КМУ від 09.03.2011 №219.

За результатами здійснення заходу з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності ДП «Центр Державногоземельного кадастру» було складено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель, яка була погоджена відповідно до чинного земельного законодавства та здійснено внесення відомостей про земельні ділянки до Державного земельного кадастру та затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Тобто, на час звернення позивача до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із заявами від 30.05.2019 та від 17.07.2019 земельна ділянка, в межах якої мав намір отримати ОСОБА_1 ділянку у власність орієнтовною площею 2 га для ведення ОСГ, перебувала у власності держави.

У листах від 27.06.2019 № З-1289-913/0/18-19 та від 15.08.2019 № З-1791-1168/0/18-19 Головне управління Держгеокадастру не наводить жодної, передбаченої ЗК України підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельною ділянки та неправомірно посилається на передачу земельної ділянку у комунальну власність найближчим часом.

Отже, такі відмови не грунтуються на вимогах ст. 118 ЗК України та зроблені без визначених на те законом підстав.

Відтак, відмова Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області, викладена у листі від 27.06.2019 № З-1289-913/0/18-19 та відмова Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0145, викладена у листі від 15.08.2019 № З-1791-1168/0/18-19, є неправомірними. Позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В той же час, рішення Бердянської міської ради від 05.09.2019 № 19 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га, розташованої на території Бердянської міської ради за межами населеного пункту с. Азовського Бердянського району Запорізької області, у зв`язку із відсутністю повноважень Бердянської міської ради щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою, суд вважає обгрунтованим та винесеним у межах повноважень і у спосіб, визначений законом. Зокрема, долученими до справи доказами підтверджується, що станом на 05.09.2019 запитувана позивачем земельна ділянка перебувала у державній власності, відтак Бердянська міська рада не мала повноважень на розпорядження нею.

З огляду на викладене, у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення Бердянської міської ради від 05.09.2019 № 19 суд відмовляє.

Щодо позовних вимог про зобовязання вчинити дії, а саме надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки суд зазначає наступне.

Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області прийнятий наказ від 29.10.2019 № 8-2053/15-18 СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», зокрема земельних ділянок за кадастровими номерами :02:003:0145 та :02:03:0148, згідно додатку до наказу.

Рішенням Бердянської міської ради Запорізької області від 14.11.2019 №27 «Про прийняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність» Бердянська міська рада вирішила, зокрема, прийняти у комунальну власність Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Запорізької області земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1467,0924 га, які розташовані на території Бердянської міської ради за межами населених пунктів с. Азовське Бердянського району Запорізької області, згідно додатку.

За актом прийняття-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 19.12.2019 року Бердянська міська об`єднана територіальна громада Запорізької області прийняла у комунальну власність земельні ділянки загальною площею 1467,0924 га, згідно з додатком.

На земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0145, :02:003:0148 зареєстровано право комунальної власності Бердянської ОТГ в особі Бердянської міської ради, про що внесені відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: земельна ділянка кадастровий номер :02:003:0145, площею 5,2827 га, номер запису про реєстрацію права власності 35537331, дата державної реєстрації - 15.02.2020 року; земельна ділянка кадастровий номер :02:003:0148, площею 9,6966 га, номер запису про реєстрації права власності 35625502, дата державної реєстрації - 19.02.2020 року (копії витягів долучені до справи).

Отже, запитувана позивачем земельна ділянка з 19.12.2019 передана у комунальну власність.

Відтак, захистити порушене Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області право позивача шляхом зобов`язання відповідача 1 вчинити певні дії, а саме надати дозвіл суд наразі не має можливості, бо за спливом часу Головне управління Держеокадастру у Запорізькій області вже втратило право розпорядження спірною земельною ділянкою (земельна ділянка перейшла із державної власності у комунальну).

Також, суд не може задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Бердянську ОТГ в особі Бердянської міської ради надати дозвіл на на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га, розташованої на території Бердянської міської ради за межами населеного пункту с. Азовського Бердянського району Запорізької області, бо після передачі у комунальну власність спірної земельної ділянки позивач не звертався до вказаного відповідача із заявою про надання дозволу.

В той же час, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, ст. 118 ЗК України закріплено право громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу після спливу місячного строку дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу (бездіяльності суб`єкта владних повноважень) або відмови у його наданні після спливу місячного строку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 липня 2018 року в справі № 806/3095/17 та від 17 грудня 2018 року у справі № 509/4156/15.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди на користь позивача у розмірі 20 000 грн., суд зазначає наступне.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Стаття 1167 Цивільного кодексу України зазначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 3 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 (далі - Постанова) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4,5 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з пунктом 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що позивачем не обґрунтовано наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями відповідача, відповідно до яких заподіяно шкоду. Тобто, позивач повинен довести факт завдання йому моральної шкоди, надати належні докази того, що саме дії та бездіяльність відповідача призвела до матеріальних втрат і душевних страждань, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації його життя.

Суд зазначає, що позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому душевних страждань, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача 1.

При цьому, позивач жодним чином не обґрунтовує розмір моральної шкоди в сумі 20 000,00 грн.

Позивачем має бути доведено, а судом оцінено наявність та розмір такої шкоди в кожному окремому випадку.

Враховуючи те, що позивачем належним чином не доведені факт заподіяння відповідачем 1 моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а також не зазначено, з чого позивач виходив при оцінюванні заподіяної йому шкоди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем,суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ), Бердянської міської ради (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. Єдності, 2, код ЄДПОУ 20525153), Бердянської міської об`єднаної територіальної громади про визнання протиправною бездіяльності (дій), відмови, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області, викладену у листі від 27.06.2019 № З-1289-913/0/18-19.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства на території Азовської сільської ради Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0145, викладену у листі від 15.08.2019 № З-1791-1168/0/18-19.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 13.04.2020.

Суддя Л.Я. Максименко