Справа № 160/2757/20
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2020 року Справа № 160/2757/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду Українки в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -
11.03.2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду Українки в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що міститься у листі №241/03.05-17 від 13.01.2020 року про призначення, нарахування та виплату пільгової пенсії за Списком №1 у зв`язку з роботою в особливо шкідливих умовах праці - незаконною;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплачувати пенсію на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку з роботою в особливо шкідливих умовах праці, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дати подання заяви про призначення та виплату пенсії, а саме з 08.11.2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 13.04.2020 року, відповідно до ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.11.2019 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, однак листом від 13.01.2020 року № 241/03.05-17 відповідач відмовив у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вказавши на те, що до пільгового стажу не зараховано період роботи з 28.04.2013 року по 01.10.2014 року на посаді «слюсаря-ремонтника дільниці доведення (на правах цеху) по 5-му розряду збагачувального виробництва» на Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті, оскільки відсутній документ, що дає право «Приватному акціонерному товариству «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» - правонаступнику ПрАТ «Кримський ТИТАН», видавати пільгові довідки стосовно роботи на Вільногірському гірничо-металургійному комбінаті, оскільки підприємство було ліквідовано у 2016 році. Позивач не погоджується з такою відмовою відповідача у призначенні пільгової пенсії, просить визнати її протиправною та зобов`язати відповідача призначити пенсію на пільгових умовах за Списком №1 підставі поданих документів.
08.04.2020 року представником відповідача подано письмовий відзив на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 08.11.2019 року позивач звернувся до пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. На підставі наданих документів, загальний страховий стаж для призначення пенсії становить 31 рік 02 місяці 27 днів, в тому числі за Списком №1 - 08 років 07 місяців 21 день. У зв`язку із відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу, йому листом від 13.01.2020 року № 241/03.05-17 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах. Так, до пільгового стажу ОСОБА_1 не було враховано період роботи з 28.04.2013 року по 01.10.2014 року на посаді слюсаря-ремонтника дільниці доведення (на правах цеху) по 5-му розряду збагачувального виробництва, у зв`язку з відсутністю атестації даного робочого місця, а також відсутністю документу, що дає право «Приватному акціонерному товариству «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» видавати пільгові довідки стосовно роботи на Вільногірському гірничо-металургійному комбінаті, оскільки підприємство було ліквідовано у 2016 році. Отже, Головне управління не має можливості призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах. На підставі викладеного у задоволенні позову просили відмовити.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 29.06.1994 року до цього часу працює на Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті, який 15.12.2004 року реорганізовано в ДП «Вольногорский государственний горно-металугрический комбинат» ГАК «Украинские полиметали», який, в свою чергу, реорганізовано в филиал «Вольногорский горно-металургический комбинат» ЗАО «Кримсий ТИТАН», з 05.05.2011 року найменування підприємства - филиал «Вольногорский гроно-металургический комбинат» ЗАО «Кримский ТИТАН», потім змінено на «Вольногорский горно-металургический комбинт ЧАО «Кримский ТИТАН» на посаді слюсаря-ремонтника дільниці доведення (на правах цеху) по 5-му розряду збагачувального виробництва, що підтверджується копією трудової книжки, копія якої міститься в матеріалах справи.
08.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Проте, листом від 13.01.2020 року № 241/03.05-17 Відділом з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовлено ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відмова обґрунтована тим, що пільгового стажу роботи не достатньо дня призначення пенсії на пільгових умовах. До пільгового стажу не зарахований період роботи з 28.04.2013 року по 01.10.2014 року на посаді «слюсаря-ремонтника дільниці доведення (на правах цеху) по 5-му розряду збагачувального виробництва» у зв`язку з відсутністю атестації даного робочого місця, а також відсутністю документу, що дає право «Приватному акціонерному товариству «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» видавати пільгові довідки стосовно роботи на Вільногірському гірничо-металургійному комбінаті, оскільки підприємство було ліквідовано у 2016 році.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Отже, спір між сторонами виник з підстав не зарахування відповідачем до пільгового стажу періоду роботи позивача з 28.04.2013 року по 01.10.2014 року на посаді «слюсаря-ремонтника дільниці доведення (на правах цеху) по 5-му розряду збагачувального виробництва» на Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини регулюються положеннями Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне державне страхування» (далі - Закон №1058-ІV) та Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ).
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.
Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Відповідно до п. 4.4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах встановлено, якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Положеннями Порядку № 442 визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
З наданої трудової книжки вбачається, що позивач дійсно працював з 28.04.2013 року по 01.10.2014 року на посаді «слюсаря-ремонтника дільниці доведення (на правах цеху) по 5-му розряду збагачувального виробництва» на Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті, а саме филиал «Вольногорский горно-металургический комбинат» ЧАО «Кримский ТИТАН».
Під час розгляду справи судом встановлено, що разом з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем було надано пільгову довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.12.2019 року № 188-1/6, якою підтверджується те, що позивач працював повний робочий день з 28.04.2013 року по 01.10.2014 року на посаді «слюсаря-ремонтника дільниці доведення (на правах цеху) по 5-му розряду збагачувального виробництва», що передбачена Списком № 1.
Вказана довідка також підтверджує те, що на підприємстві на підставі наказу № 129 від 10.04.2013 року проведено атестацію робочих місць, яким також затверджено перелік робочих місць, професій та посад для яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачене Списком № 1 та Списком №2.
До вищезазначеного наказу доданий Перелік робочих місць, професій та посад для яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачене Списком № 1 та Списком №2, яким підтверджене право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за посаді «слюсаря-ремонтника дільниці доведення (на правах цеху) по 5-му розряду збагачувального виробництва».
Отже, позивач працював на посаді, яка віднесене до переліку робіт, зайнятість на якій дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.
Крім того, спірний період роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами атестації.
При цьому, відповідні відмітки про право позивача на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 та за Списком № 2 наявні у трудовій книжці останнього.
Відтак, матеріалами справи підтверджено, що позивачем на підтвердження наявності пільгового стажу за Списком № 1 відповідачу було надано достатні та необхідні документи, для підтвердження пільгового стажу за Списком № 1.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач необґрунтовано і безпідставно відмовив позивачу у зарахуванні до пільгового стажу роботи період роботи з 28.04.2013 року по 01.10.2014 року на посаді «слюсаря-ремонтника дільниці доведення (на правах цеху) по 5-му розряду збагачувального виробництва» на Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті, а саме филиал «Вольногорский горно-металургический комбинат» ЧАО «Кримский ТИТАН», у зв`язку з чим останній підлягає зарахуванню до його пільгового стажу.
При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд дійшов висновку, що в рамках даного адміністративного спору належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 28.04.2013 року по 01.10.2014 року на посаді «слюсаря-ремонтника дільниці доведення (на правах цеху) по 5-му розряду збагачувального виробництва» на Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті, призначити, нарахувати і виплатити пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з дати звернення його із заявою про призначення пенсії, тобто з 08.11.2019 року.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано спірний періоди роботи до пільгового трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією № 2 від 28.02.2020 року.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області викладену у листі від 13.01.2020 року № 241/03.05-17 щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду Українки в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 28.04.2013 року по 01.10.2014 року на посаді «слюсаря-ремонтника дільниці доведення (на правах цеху) по 5-му розряду збагачувального виробництва» на Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті, а саме филиал «Вольногорский горно-металургический комбинат» ЧАО «Кримский ТИТАН», призначити, нарахувати і виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 08.11.2019 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець