Справа № 822/2135/18
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2135/18

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: Охрімчук І.Г.

09 квітня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року (повний текст рішення складено 06.09.2018 року, м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №1058812/2016 від 12.04.2018 прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що отримав податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №1058812/2016 від 12.04.2018, яким йому визначено податкове зобов`язання зі сплати транспортного податку за 2016 рік в сумі 16666,67 грн.

Позивач вказує, що в 2016 році дійсно придбав легковий автомобіль "BMW X5", 2016 року випуску, об`єм двигуна 2993 куб. см., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 . Також, позивач зазначає, що належний йому у 2016 році автомобіль не був об`єктом оподаткування, оскільки об`єм його двигуна менший від встановленої для об`єкта оподаткування. А тому, позивач вважає, що вказаний вище транспортний засіб, що належав останньому на праві власності не є об`єктом оподаткування транспортним податком, а отже винесене податкове повідомлення-рішення за №1058812/2016 від 12.04.2018 підлягає скасуванню.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.07.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач надіслав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вказує, що вказаний транспортний засіб, що належав позивачу на праві власності у 2016 році є об`єктом та базою оподаткування за змістом ст.267 Податкового кодексу України, а тому контролюючий орган самостійно визначив суму грошових зобов`язань за платежем транспортний податок з фізичних осіб, оскільки згідно з податковим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з такого податку є контролюючі органи. Враховуючи наведене, відповідач просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Позивач, надіслав до суду першої інстанції відповідь на відзив, в якій вказує, що у відзиві відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а тому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Ф", прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 12 квітня 2018 №1058812/2016.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.09.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №1058812/2016 від 12.04.2018 - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області форми "Ф" №1058812/2016 від 12.04.2018.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить суд, скасувати рішення суду першої інстанції від 06.09.2018 року та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційну каргу мотивує тим, що Головним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ України на підставі об`єктів оподаткування транспортним податком сформовано та надано до ДФС відомості для нарахування транспортного податку фізичним особам, що внесені до Єдиного державного реєстру легкових автомобілів та їх власників у 2016 році. Отримана інформація завантажена до розділу «Перелік суб`єктів та об`єктів оподаткування (закладка «Транспортний податок» підсистеми «Облік платежів») ITC «Податковий блок». Відтак, відповідач вважає, що підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про автомобіль позивача. Відповідач зауважив, що відповідно до вимог ст. 267 Податкового Кодексу України, визначення ринкової вартості автомобіля здійснює Мінекономіки, яке і публікує такі дані до 01 лютого по кожній марці авто у відкритому доступі. Як наслідок суб`єкт оподаткування транспортного податку та контролюючий орган є прямими виконавцями зазначеної норми закону і не можуть самостійно вносити корективи у диспозицію норми закону.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2018 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою суду від 08.11.2018 року призначено до апеляційного розгляду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області задоволено, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.09.2018 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким у позові відмовлено.

Не погоджуючись із постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2019 року, позивач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просив суд скасувати постанову суду апеляційної інстанції від 24.01.2019 року, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.09.2018 року залишити в силі.

Постановою Верховного Суду від 06.02.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2019 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

За результатами автоматичного розподілу визначено склад колегії суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду у складі: суддя-доповідач: Охрімчук І. Г., судді: Капустинский М. М., Драчук Т. О.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року розгляд справи призначено до апеляційного розгляду.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2020 року відкладено розгляд справи на 24 березня 2020 року. Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області надати суду апеляційної інстанції копії документів, засвідчених у спосіб визначений законодавством, на підставі яких було прийнято податкове повідомлення рішення форми "Ф" №1058812/2016 від 12.04.2018 Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" у розмірі 16666,67 грн. за 2016 рік та надати розрахунок щодо визначення ОСОБА_1 зазначеного податкового зобов`язання, із зазначенням відомостей з приводу року випуску автомобіля, об`єму двигуна, тип палива автомобіля. Витребувано у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України відомості з приводу того чи був об`єктом оподаткування у 2016 році легковий автомобіль "BMW X5", 2016 року випуску, об`єм двигуна 2993 куб. см., тип палива - дизель (із зазначенням середньоринкової вартості, у розмірах мінімальних заробітних плат, встановлених законом на 1 січня податкового (звітного) року).

На виконання вимог вказаної ухвали, Головне управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області на адресу суду апеляційної інстанції надіслало документи на запит суду.

Водночас, відповідач заявив клопотання про заміну відповідача правонаступником у справі, а саме: замінити Головне управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області його правонаступником Головне управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області на підставі постанови КМУ від 06.03.2019 року №227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України."

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для допущення процесуального правонаступництва, шляхом заміни відповідача у справі - Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області його правонаступником Головним управлінням Державної податкової служби України у Хмельницькій області.

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 03.03.2020 року надіслало відомості стосовно автомобіля "BMW X5" з об`ємом двигуна 2993 куб. см., з дизельним та бензиновим типом пального, 2016 року випуску і зазначено, такі автомобілі є об`єктом оподаткування у 2016 році.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2020 року продовжено строк розгляду адміністративної справи №822/2135/18. Відкладено розгляд справи на 07 квітня 2020 року в зв`язку із заходами протидії розповсюдженню коронавірусної інфекції відповідно до постанови КМУ.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2020 року апеляційний розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення вирішено проводити в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 31.05.2016 придбав транспортний засіб марки "BMW X5" об`єм двигуна 2993 куб.см., шасі № НОМЕР_2 , пальне дизель, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Головним управлінням ДФС України в Хмельницькій області прийняте податкове повідомлення рішення №1058812/2016, яким ОСОБА_1 визначено до сплати податкове зобов`язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" у розмірі 16666,67 грн. за податковий період - 2016 рік.

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки вказаний транспортний засіб не був об`єктом оподаткування транспортного податку у 2016 році.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку, що підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення у 2018 році є отримана від Мінекономрозвитку податковим органом інформація про автомобіль, яка розрахована у відповідності до вищенаведеної Методики, однак в матеріалах справи відсутні будь-які відомості від Мінекономрозвитку щодо інформації про даний автомобіль, щодо розрахунку у відповідності до вищенаведеної Методики, які не надані відповідачем суду через їх відсутність. Отже, в процесі судового розгляду відповідач не довів правомірності спірного податкового повідомлення-рішення щодо визначення позивачу грошового зобов`язання за платежем: транспортний податок на суму 16666,67 грн., в зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Законом України №71-VІІІ від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», що набрав чинності 01.01.2015, статтю 267 ПК України викладено у новій редакції та запроваджено транспортний податок.

24.12.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», що набрав чинності 01.01.2016 року (далі - Закон №909-VIII), яким внесено зміни у Податковий кодекс України щодо об`єкту оподаткування транспортним податком.

Згідно, п.п.267.1.1, п.267.1, ст.267 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент винесення спірного податкового повідомлення-рішення) (далі - ПК України), платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 ст. 267 ПК України (в редакції Закону України від 24.12.2015 №909) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному вебсайті.

Щороку до 01 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно до п.267.4. ст.267 ПК України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п.п.267.6.1, 267.6.2, п.267.6 ст.267 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Зі змісту пп. 267.2.1 ч. 267.2 ст. 267 ПК України та Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 вбачається, що повноваження та обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 (далі - Методика).

Відповідно до п.13 Методики, Мінекономрозвитку розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно з п.14 Методики, Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.

При цьому, технічний стан автомобіля відповідно до Методики не впливає на обрахунок середньоринкової вартості автомобіля. Однак, розбіжності між ідентичними автомобілями можуть стосуватися, зокрема, технічного стану легкового автомобіля.

Викладені положення свідчать про те, що при визначенні середньоринкової вартості легкових автомобілів повинні враховуватись певні ознаки, параметри і характеристики транспортного засобу. При цьому, межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація.

Скасовуючи попередню постанову суду апеляційної інстанції, Верховний суд зазначив, що судами не перевірено, який саме автомобіль є об`єктом оподаткування, оскільки позивач має автомобіль з дизельним типом двигуна, а не бензиновим.

На виконання зазначеної вказівки суду касаційної інстанції, судом апеляційної інстанції під час повторного перегляду даної справи за апеляційною скаргою податкового органу встановлено, з документів наданих податковим органом та Мінекономрозвитку, що легковий автомобіль "BMW X5", 2016 року випуску, об`єм двигуна 2993 куб. см., як з дизельним типом пального так і з бензиновим типом пального перевищує 750 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01.01.2016 року. За таких обставин, встановлено, що належний позивачу на праві приватної власності автомобіль є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році, тому у відповідача були наявні підстави для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення .

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №804/112/17 та від 13.03.2018 у справі №826/93000/16, від 05.11.2019 року у справі № 824/714/16, від 25.10.2019 року у справі № 803/1558/16, від 05.03.2019 року у справі № 826/18550/16.

У зазначених постановах, Верховний Суд виклав правову позицію з приводу того, що Законом України №909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, з 01 січня 2016 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше 5 років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Крім того, пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 909-VIII визначено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Виходячи з системного аналізу вищевикладеного, колегія суддів вважає, що законодавець на 2016 рік не передбачив залежності нарахування транспортного податку від факту прийняття відповідною радою рішення про встановлення місцевих податків.

Крім того, колегія суддів суду касаційної інстанції звертає увагу на те, що зі змісту пп. 267.2.1 ч. 267.2 ст. 267 ПК України та Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 вбачається, що повноваження та обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.

Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація.

Що стосується об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, то податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Між тим, контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Згідно п.п.267.6.3 п.267.6 ст.267 ПК України, з 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов`язані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації об`єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року № 403 "Про затверджено Порядок визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, який відповідно до п.1 встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі - транспортні засоби) з метою визначення доходу від їх продажу (обміну) для цілей обкладення податком на доходи фізичних осіб (далі - Порядок №403).

Згідно до п.13, 14 Порядку №403, середньоринкова вартість транспортних засобів розраховується щокварталу Мінекономрозвитку для кожної марки та моделі транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, оприлюднюється до 10 числа наступного місяця в установленому Мінекономрозвитку порядку на офіційному веб-сайті Міністерства для вільного доступу та зберігається протягом 1095 днів з дня її оприлюднення. Мінекономрозвитку забезпечує режим роботи офіційного веб-сайту, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість транспортних засобів шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску та пробіг, а також роздрукувати зазначену інформацію з реквізитами Міністерства.

Враховуючи зазначене, на виконання вимог ПК України, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України на своєму офіційному сайті розмістило перелік автомобілів, які є об`єктами оподаткування транспортним податком у відповідному році.

Щодо доводів, що податкове повідомлення-рішення №1058812/2016 від 12.04.2018 винесене в 2018 році, яким визначено податкове зобов`язання позивачу за період 2016 року, винесено з порушенням пп.267.6.2, п.267.6 ст.267 ПК України, в той час як таке податкове повідомлення-рішення повинно бути винесено та направлено до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). При цьому, базовий податковий (звітний) період відповідно до пп.267.5.1. п.267.5. ст.267 ПК України, дорівнює календарному року, слід зазначити, що зазначені обставини не можуть впливати на обставини належності автомобіля позивача до об`єкта оподаткування та на обов`язок податкового органу направити податкове повідомлення - рішення позивачу для сплати транспортного податку.

Відповідно до п.п.267.8.1. п. 267.8 ст. 267 ПК Укрїни податкове зобов`язання з транспортного податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до положень ПК України податкове зобов`язання може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Пунктом 102.1 ст. 102 ПК України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У даному випадку, податковим органом в межах 1095 днів визначено позивачу обов`язок зі сплати транспортного податку, який позивач має сплатити у 60 - денний термін з дня отримання ППР. Крім того, в ст. 267 ПК щодо транспортного податку окремо не визначено відповідальності податкового органу за несвоєчасне винесення ППР.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У даному випадку, відповідачем в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС доведено правомірність своїх дій при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлень-рішення, яким позивачу визначено податкове зобов`язання зі сплати транспортного податку за 2016 рік в сумі 16666,67 грн., а тому, аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими, а позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат, за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до ст. 139 КАС України - відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №1058812/2016 від 12.04.2018 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 квітня 2020 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Капустинський М.М. Драчук Т. О.