Справа № 357/1976/20
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/1976/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючий - суддя Бондаренко О. В. , при секретарі - Бондаренко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Білоцерківського ВП старшого лейтенанта поліції Сушка Олега Миколайовича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом 24.02.2020 року мотивуючи тим, що 08.02.2020 року відносно нього, ОСОБА_1, інспектором СРПП Білоцерківського ВП старшим лейтенантом поліції Сушко Олегом Миколайовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАА №761977, про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 340 грн., відповідно до якої 08.04.2020 року о 08 год. 35 хв. він по вулиці А. Долинського, 107-а керував транспортним засобом, який підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п.31.3б ПДР України та ст.35 ЗУ «Про дорожній рух». Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП є незаконним, неправомірним, необгрунтованим та недоведеним, оскільки правопорушення він не скоював, адже їхав із дотриманням Правил дорожнього руху України. Ніякого підтвердження що він скоїв адміністративне правопорушення, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні постанова в справі про адміністративне правопорушення не містить. Відповідно до 31.3 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху; б) якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю). В Полісі №АО/4871230 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в п. 8 вказано, що його автомобіль не підлягає обов`язковому технічному контролю. Згідно ст.35 Закону України «Про дорожній рух», обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації. Він автомобіль використовує за своїми особистими потребами, а не з метою отримання прибутку, отже легковий автомобіль на якому він їхав і не підлягає обов`язковому технічному контролю. Тому, вважає, що постанова серія БАА № 761977 по справі про адміністративне правопорушення від 08.02.2020 року винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства, є необгрунтованою, протиправною, незаконною та підлягає скасуванню. Просив визнати постанову серії БАА №761977 від 08.02.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн., протиправною та скасувати її.

28.02.2020 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у справі.

Позивач, ОСОБА_1 , подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, інспектор СРПП Білоцерківського ВП старший лейтенант поліції Сушко Олег Миколайович, в судове засідання не з`явився, 27.03.2020 року подав відзив, в якому зазначив, що він, інспектор СРПП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції, з позовом не погоджується з наступних підстав. 08.02.2020 року з 08.00 годин до 20.00 годин 08.02.2020 року для забезпечення безпеки дорожнього руху та несення служби по охороні публічного порядку в автопатрулі БАТУТ - 301, згідно дислокації та книги нарядів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області заступив наряд у складі: поліцейський СРПП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області сержант поліції Сторожук Б.С. та інспектор СРПП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції Сушко О.М.О 08:35 годин в м. Біла Церква по вул. Л. Долинського автопатрулем БАТУТ - 301, було помічено автомобіль FORDTRANSIT номерний знак НОМЕР_1 , в ході перевірки по наявним базам даних через логістичний пристрій (службовий планшет) було встановлено, що за автомобілем FORDTRANSIT номерний знак НОМЕР_1 відсутній чинний страховий поліс (страховий сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування, за порушення пункту 2.1.г ПДР України, був зупинений автомобіль FORDTRANSIT номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Після зупинки вищевказаного автомобіля, поліцейський СРПП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області сержант поліції Сторожук Б.С. підійшов до зупиненого транспортного засобу, привітався, відрекомендувався, пояснив причину зупинки (поліцейський може зупиняти транспортний засіб, якщо водій порушив Правила дорожнього руху)Закон України "Про Національну поліцію" стаття 35) з подальшим детальним описом підстави зупинки та запропонував водієві пред`явити документи перелічені в п. 2.1 ПДР України, водій ОСОБА_1 не пред`явив страховий поліс (страховий сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування, в ході перевірки транспортного засобу по наявним базам встановлено, що автомобіль FORDTRANSIT номерний знак НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, своєчасно його не пройшов. Як зазначив позивач у своєму позові відповідно до частини 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають:легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи до них, мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонн, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. Вантажний автомобіль - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Вантажні автомобілі поділяються на п`ять видів: вантажопасажирський автомобіль - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення як пасажирів, так і вантажів, якщо такий автомобіль має повну масу до 3,5 т, для керування ним достатньо мати посвідчення водія категорії «В». Згідно реєстраційної картки FORDTRANSIT номерний знакНОМЕР_1 є вантажним фургоном малотоннажним, 1999 року виготовлення, а термін його експлуатації складає більше двадцяти років. Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить відповідно до п.7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух»:для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік. Отже, вищевказаний автомобіль, FORDTRANSIT номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року виготовлення, підлягає обов`язковому технічному контролю і періодичність проходження його складає кожні два роки. Після всіх роз`яснень ним, інспектором СРПП Сушко О.М. за порушення пункту 31.3.6 ПДР України (забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю), за що передбачена відповідальність за ч. З ст. 121 КУпАП, відповідно до ст. 279 та ст. 280 КУпАП провів розгляд справи про адміністративне правопорушення. В процесі розгляду справи ним інспектором СРПП Сушко О.М. роз`яснено гр. ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Для перенесення розгляду справи чи потреби послуг захисника під час розгляду справи водій не заявив в усній формі та не долучив письмового клопотання згідно ст. 268 КУпАП, тому ним, інспектором СРПП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Сушко О.М., який має спеціальне звання, керуючись ст. 222 КУпАП, маючи при цьому відповідні докази скоєного правопорушення розглянув справу за місцем вчинення згідно ст. 276 КУпАП та у відповідності до ч. 5 ст. 258 КУпАП виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 761977, згідно якої на гр. ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Таким чином вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена правомірно та об`єктивно. З урахуванням вищевикладеного просив справу розглядати за наявними документами у відсутності інспектора СРПП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції Сушка О.М., в зв`язку з завантаженістю виконанням службових обов`язків по забезпеченню безпеки дорожнього руху та громадського порядку.

Відповідно до ст. 268 КАС України, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 08.02.2020 року інспектором СРПП Білоцерківського ВП старшим лейтенантом поліції Сушко Олегом Миколайовичем щодо гр. ОСОБА_1 було винесено постанову серії БАА №761977 у справі про адміністративне правопорушення (а.с.5), відповідно до якої 08 лютого 2020 року ОСОБА_1 , керував автомобілем марки FORDTRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_1 , який підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю, але своєчасно його не пройшов,чим порушив пп.31.3б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.121 КУпАП. Вказаною постановою позивача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Також повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п. 4 розділу І наведеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ст.121 КУпАП.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 розділу ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 9, 10 розділу ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2 р. IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до п. 5 р. IV Інструкції Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП). У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Згідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №761977 (а.с.5), ОСОБА_1 вчинив порушення передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП України, а саме керував транспортним засобом, який підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п.31.3б ПДР України.

Згідно пп. п.31.3б ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно п.1 ч.1 Постанови №137 від 30.01.2012 року «Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів», порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Згідно пп.15 п.2 даної Постанови, транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними особами, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

За визначеннями, наведеними у Законі України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001 року, автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

Згідно п.3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМ №340 від 08.05.1993 року, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:«В» - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;«С1» - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів); «С» - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів).

Згідно ст.35 Закону України «Про дорожній рух», обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

Згідно протоколу Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України від 26 серпня 2011 року №278/2011 «Рекомендації з питань порядку укладення внутрішніх договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю», обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с.6), ОСОБА_1 є власником автомобіля FORDTRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року випуску, який є спеціалізованим вантажним малотоннажним фургоном, категорія «В», повна маса 3500 кг.

З Полісу №АО/4871230 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.7), вбачається, що транспортний засіб FORDTRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_1 , не підлягає обов`язковому технічному контролю (ОТК).

Отже, на даний автомобіль не поширюються вимоги проведення обов`язкового технічного контролю технічного стану транспортного засобу, передбачені вищезазначеною Постановою.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.20), 08.02.2020 року поліцейським ВРПП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Сторожук Богданом Сергійовичем, який перебував 08.02.2020 року з 08.00 годин до 20.00 годин 08.02.2020 року для забезпечення безпеки дорожнього руху та несення служби по охороні публічного порядку в автопатрулі БАТУТ - 301, згідно дислокації та книги нарядів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області заступив наряд у складі: поліцейський СРПП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області сержант поліції Сторожук Б.С. та інспектор СРПП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції Сушко О.М. щодо гр. ОСОБА_1 було винесено ще одну постанову серії БАА №761677, відповідно до якої 08 лютого 2020 року о 08 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керував автомобілем марки FORDTRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Біла Церква по вулиці А. Долинського, не маючи при собі поліса обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.2.1 (б) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою позивача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Тобто, в порушення вимог ст.36 КУпАП щодо ОСОБА_1 винесено дві постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, однак позивач не оскаржує постанову серії БАА №761677, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, тому доводи відповідача в даній частині суд не приймає до уваги.

Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. На виконання вказаної вимоги, суд запропонував всім учасникам провадження надати відповідні докази, а відповідача зобов`язав довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач у справі не відібрав пояснення у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлював свідків правопорушення, не складав протокол, враховуючи, що позивач заперечував встановлене інспектором правопорушення, не зазначив про обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, до постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Обґрунтованими є доводи позивача, щодо порушення його прав при накладенні адміністративного стягнення.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора СРПП Білоцерківського ВП старшого лейтенанта поліції Сушка Олега Миколайовича під час провадження у справі про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам ст.ст. 245, 258, 268, 276, 280 КУпАП, оскаржувана постанова відповідачем прийнята без всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому суд відповідно до вимог п. 3 ст. 293 КУпАП, ст. 286 КАС скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 72, 74, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 250, 255, 286, 295, 297 КАС України, ст. 7, 33, ч.3 ст.121, 245, 251, 252, 256, 258, 268, 276, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора СРПП Білоцерківського ВП старшого лейтенанта поліції Сушко Олега Миколайовича (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №761977 від 08.02.2020 року, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 08.04.2020 року.

СуддяО. В. Бондаренко