Справа № 360/685/20
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 квітня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/685/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2020 року приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (далі - позивач, ПрАТ «СО Азот») звернулося до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Луганській області (далі - відповідач, ГУ Держпраці у Луганській області) про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі акта від 13.12.2019 № 1114/1434/ЛГ про неможливість проведення ГУ Держпраці у Луганській області інспекційного відвідування ПрАТ «СО Азот» на предмет контролю за дотримання вимог законодавства про працю в частині оплати праці, наданні часу для відпочинку та норми тривалості робочого часу відповідачем винесено постанову від 02.01.2020 № ЛГ1114/1434/НП/СПІП-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 14169,00 грн, яку позивач вважає протиправною з огляду на таке.

13.12.2019 посадовими особами відповідача здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ПрАТ «СО Азот» на предмет контролю за дотриманням вимог законодавства про працю. Однак позивачем посадові особи не були допущені до проведення інспекційного відвідування на законних підставах.

З аналізу норм статей 1, 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статті 259 КЗпП України, пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою КМУ від 11.02.2016 № 96, пунктів 1, 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26.04.2017 № 295 «Про деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», за твердженням позивача, слідує, що державний нагляд та контроль у сфері господарської діяльності за додержанням законодавства про працю, який здійснюється у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, є саме перевіркою суб`єкта господарювання.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 № 405/2014.

Отже, антитерористична операція діє, поки Указом Президента України її не буде завершено або не буде завершено військових дій на території України. Наразі відсутній будь-який офіційно опублікований нормативно - правовий акт, відповідно до якого АТО чи бойові дії в Україні завершені.

30.04.2018 Президентом України прийнято Указ № 116 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях», текст якого для службового користування. Тобто, зазначеним Указом розпочато широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях і в ньому не міститься інформації стосовно завершення АТО або завершення військових дій на території України. За твердженням позивача, АТО не завершена і Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» продовжує діяти.

Пунктами 1 та 3 розпорядження КМУ від 02.12.2015 № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО, до якого включено м. Сєвєродонецьк Луганської області, в якому зареєстровано позивача.

Таким чином, на момент інспекційного відвідування та винесення спірної постанови позивач знаходився на території здійснення АТО, що підтверджується законодавчо встановленими положеннями. Враховуючи норми статті 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», дії відповідача щодо здійснення державного контролю у сфері господарської діяльності відносно позивача є незаконними, а отже, і рішення, прийняті за результатами таких заходів, є протиправними та підлягають скасуванню.

Також позивач зазначив, що в процесі інспекційного відвідування та за його результатами відповідачем складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, постанова про накладення штрафу, вимога про надання/поновлення документів, у яких зазначено, що вони затверджені наказом Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 № 1338 «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів». В цій постанові вказано, що вона прийнята відповідно до пункту 4 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, пункту 24 Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затверджених постановою КМУ від 26.04.2017 № 295.

Однак постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі № 826/8917/17 Порядок № 295 скасовано, і замість нього прийнято новий Порядок № 823, який був чинним на момент здійснення відповідачем інспекційного відвідування.

Тобто, оформлення процесу та результатів інспекційного відвідування здійснено відповідачем не в порядку та не на підставі чинного законодавства, використовуючи скасовані нормативно - правові акти.

На підставі викладеного позивач просить суд:

1) визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держпраці у Луганській області від 02.01.2020 № ЛГ1114/1434/НП/СПІП-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 14169,00 грн.

Ухвалою суду від 18.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (арк.спр. 34-35).

Ухвалою суду від 17.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (арк.спр. 61).

Представник позивача про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (арк.спр. 65), надав заяву від 08.04.2020 за вх. № 14153/2020 про розгляд справи в порядку письмового провадження (арк.спр. 66).

Представник відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (арк.спр. 64), надав заяву від 09.04.2020 за вх. № 14296/2020 про розгляд справи в порядку письмового провадження (арк.спр. 67).

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до вимог частини третьої статті 194 КАС України.

05.03.2020 за вх. № 8776/2020 відповідачем надано відзив на позовну заяву (арк.спр. 40-43), в якому зазначено таке.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 Порядку № 823 на підставі звернень двох працівників позивача (які зафіксовані відповідачем у Реєстраційних картках звернень від 09.12.2019 № ВІ-9998469 та від 10.12.2019 № ШТ-9998552) про порушення з боку ПрАТ «СО Азот» стосовно них законодавства про працю відповідачем прийнято наказ від 13.12.2019 № 1301 «Про проведення інспекційного відвідування ПрАТ «СО Азот» у період з 13 по 24 грудня 2019 р.».

Під час інспекційного відвідування посадовими особами відповідача планувалося перевірити додержання позивачем законодавства про працю в частині оплати праці, наданні часу для відпочинку та норми тривалості робочого часу - тобто, стосовно тих порушень, які були зазначені у зверненнях працівників.

Одночасно відповідачем винесено направлення на проведення інспекційного відвідування від 13.12.2019 № 01-17/1501.

На виконання вказаного наказу 13.12.2019 посадові особи відповідача здійснили спробу проведення інспекційного відвідування ПрАТ «СО Азот», яке було неможливим внаслідок відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, і цей факт був зафіксований посадовцями відповідача у акті про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 13.12.2019 № ЛГ1114/1434/НД, згідно з яким строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 17.12.2019; та вимозі про надання/поновлення документів від 13.12.2019 № 1114/1434/ПД, якою позивач зобов`язувався надати відповідачу відповідні документи у строк до 10-00 17.12.2019. Від підписання цих документів посадові особи позивача відмовилися.

В той же день внаслідок відмови у отриманні цих документів вони поштовим відправлення Укрпошта експрес були направлені позивачеві, отримані 16.12.2019.

17.12.2019 посадові особи відповідача здійснили ще одну спробу проведення інспекційного відвідування ПрАТ «СО Азот», яка завершилася складанням Акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 17.12.2019 № ЛГ1114/1434/НП у зв`язку з ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування; ненадання для ознайомлення книг, реєстрів, документів, ведення яких передбачено законодавством про працю; ненадання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівником щодо предмета інспекційного відвідування. Акт не був підписаний позивачем.

Тобто, позивач грубо порушив вимоги пункту 11 Порядку № 823, яким встановлено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Всі дії та вимоги посадових осіб були законні і здійснювалися в межах повноважень, встановлених для інспекторів праці у п. 10 Порядку № 823.

Внаслідок зазначених дій позивача посадовим особам відповідача були створені перешкоди у проведенні ними інспекційного відвідування згідно із вимогами наказу від 13.12.2019 № 1301 та вони безпідставно не були допущені до проведення ними інспекційного відвідування, що свідчило про наявність у діях позивача правопорушення, передбаченого частиною другою статті 265 КЗпП України.

У відповідності до п.п.2 і 3 Порядку № 509 заступник керівника після отримання ним 18.12.2019 акта про неможливість проведення інспекційного відвідування від 17.12.2019 № ЛГ1114/1434/НП листом від 18.12.2019 № 01-15/3993 повідомив керівника позивача про вказане отримання. 02.01.2020 згідно із вимогами п.п.2 і 4 Порядку № 509 заступником керівника Головного управління за відсутності представника позивача була розглянута справа і на ПрАТ «СО Азот» постановою про накладення штрафу уповноваженими особами № ЛГ1114/1434/НП/СПІП-ФС був накладений штраф у розмірі 14169,00 грн за створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю. Один примірник постанови направлений поштою та вручений позивачеві 03.01.2020, штраф не сплачено.

Також відповідач зазначив, що позивач повністю підтверджує факт недопуску ним до проведення інспекційного відвідування 13.12.2019 посадових осіб відповідача, про що був складений акт.

Щодо доводів позивача про наявність заборони на проведення інспекційних відвідувань, відповідач зазначив таке.

У частині четвертій статті 2 Закону № 877 встановлено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Законом у цій сфері є стаття 259 КЗпП України, а міжнародним договором - Конвенція № 81. Виходячи з положень статей 1 та 3 Закону № 877, встановлений п. 2 Порядку № 823 термін «Інспекційне відвідування» повністю відповідає нормам Закону, цим терміном визначається відповідна форма заходу, який одночасно за типом є позаплановим, і який застосовується інспекторами праці саме під час здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Конвенція № 81 згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. Її норми у сфері державного контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення мають вищий пріоритет у порівнянні з іншими нормами законодавства у цій сфері. Тому термін «інспекційне відвідування», який запроваджений ст. 12 Конвенції № 81 і який використовується у Порядку № 823, є однією з форм заходу державного контролю поряд з іншими формами - перевіркою, ревізією, обстеженням, оглядом, інспектуванням тощо.

Визнання інспекційного відвідування однією з фори заходу державного контролю, яка застосовується тільки у сфері державного контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, дозволяє дійти висновку щодо дії мораторію на проведення перевірок органами і посадовими особами, уповноваженими законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, який встановлений у відповідності до статті 3 Закону № 1669: що відповідно до диспозиції цієї статті тимчасова заборона на проведення відповідними органами стосується тільки однієї форми заходу державного контролю - перевірки; якщо це було б не так, то у диспозиції статті замість терміну «перевірка» був би застосований інший термін - «захід державного нагляду (контролю)»; що дія цієї норми не розповсюджується на іншу форму заходу державного контролю, на інспекційне відвідування, який проводиться органами Держпраці України.

Відповідач зазначив, що не дивлячись на скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі № 826/8917/17 Порядку № 295, наказ Міністерства соціальної політики від 18.08.2017 № 1338, яким затверджені вказані позивачем форми документів, є чинними на теперішній час і був таким на час проведення спроби інспекційного відвідування ПрАТ «СО Азот» посадовими особами Головного управління. Тобто, при складанні акта, вимоги та постанови відповідач діяв у відповідності із чинним законодавством.

Також відповідач звернув увагу на те, що раніше позивач двічі також не допускав відповідача до проведення інспекційного відвідування, та оскаржував постанови, і кожного разу всіма судовими інстанціями у задоволенні позовних вимог відмовлено: рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2019, постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 та ухвалою Верховного Суду від 22.07.2019 у справі № 360/4287/18; рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 і постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019 у справі № 360/2699/19.

На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-77 КАС України, суд дійшов наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Судом встановлено, що позивач - приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», , зареєстровано як юридична особа 24.12.2004, № запису 1 000337, місцезнаходження: 93403, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 5, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 18.02.2020 за № , керівник та підписант - ОСОБА_1 (арк.спр. 29-33).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 6 пункту 4 Положення № 96 здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідач - Головне управління Держпраці у Луганській області, , зареєстровано як юридична особа - орган державної влади 26.05.2015, № запису 1 001902, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 18.02.2020 за № ; керівник та підписант - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (т.в.о. начальника, заступник начальника на час відсторонення начальника) - підписант (арк.спр. 26).

Відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Луганській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 № 84, Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується. У своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно - правовими актами Міністра соціальної політики, іншими актами законодавства України; відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно із частинами першою та другою статті 259 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Частиною першою статті 265 КЗпП України визначено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 затверджено Порядок здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 Порядку № 823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є, зокрема, звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.

Пунктом 11 Порядку № 823 встановлено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Згідно із пунктом 14 Порядку № 823 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Копія акта, зазначеного у пункті 14 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням (пункт 15 Порядку № 823).

Судом установлено, що 09.12.2019 (реєстраційна картка № ВІ-0008469) до відповідача надійшло звернення заявниці, яка повідомила, що працює апаратником по підготовці сировини в ПрАТ «СО Азот» (м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 5) та звертається з питання порушення умов праці - працює позмінно по 12 годин і в змінах не вистачає працівників, внаслідок чого відсутні перерви, а робота триває безперебійно 12 годин. Для вирішення даного питання зверталася до начальника цеху і відділу кадрів та станом на 09.12.2019 питання не вирішено (арк.спр. 44 зв.).

10.12.2019 (реєстраційна карта № ШТ-9998552) до ГУ Держпраці надійшло звернення заявниці, яка працює в ПрАТ «СО Азот» в нічні зміни. Скаржиться, що замість 14-16 працівників у нічну зміну працює 8 осіб, а об`єм роботи не зменшують, а навпаки вимагають виконання умовної норми. Доплати працівники не отримують, додаткову працівників не надають, мотивуючи тим, що вакантних місць немає. Прохання провести перевірку дотримання трудового законодавства на вказаному підприємстві щодо навантаження та посприяти у нарахуванні додаткової оплати, з розрахунку невикористаних коштів заробітної плати на 14 працівників (арк.спр. 44).

13.12.2019 першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Луганській області Д. Рисухіним видано наказ № 1301 «Про проведення інспекційного відвідування приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», яким відповідно до п.п.1 п.5 Порядку № 823, керуючись статтею 12 Конвенції МОП № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 № 1985-IV, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та статті 259 КЗпП України, за зверненням працівників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 10.12.2019 про порушення стосовно них законодавства про працю, доручено проведення інспекційного відвідування ПрАТ «СО Азот» начальнику відділу державного нагляду додержання законодавства соціального страхування Кравець Г.В. та головному державному інспектору відділу державного нагляду в сфері трудових відносин управління з питань праці ГУ Держпраці у Луганській області Башинській О.В., інспекційне відвідування здійснити у строк з 13 грудня 2019 року по 24 грудня 2019 року; під час проведення заходу перевірити додержання законодавства про працю в частині оплати праці, наданні часу для відпочинку та нормі тривалості робочого часу (арк.спр. 40).

Також 13.12.2019 на підставі наказу від 13.12.2019 № 1301 заступником начальника Д. Рисухіним видано направлення на проведення інспекційного відвідування № 01-17/1501, в якому, зокрема, зазначено початок інспекційного відвідування: з 13 грудня 2019 року, закінчення інспекційного відвідування - 24 грудня 2019 року; тип заходу: позаплановий, вид заходу: інспекційне відвідування; підстава для здійснення інспекційного відвідування: за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; предмет здійснення інспекційного відвідування: перевірити додержання законодавства про працю в частині оплати праці, наданні часу для відпочинку та нормі тривалості робочого часу. Також міститься прохання забезпечити присутність керівника або уповноваженої особи під час проведення інспекційного відвідування (арк.спр. 46).

13.12.2019 інспектором праці Кравець Г.В. о 12.30 у присутності ОСОБА_6 здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ПрАТ «СО Азот» за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 5, та складено Акт від 13.12.2019 № ЛГ/1114/1434/НД про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування у зв`язку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю (арк.спр. 47-48) і Вимогу від 13.12.2019 № ЛГ 1114/1434/ПД про надання/поновлення документів, строк інспекційного відвідування зупинено на 4 календарні дні, документи згідно з переліком надати до 10-00 17.12.2019 (арк.спр. 49-50).

Акт та Вимога від 13.12.2019 направлені на адресу ПрАТ «СО Азот» поштовим відправленням, отримані 16.12.2019 (арк.спр. 50 зв.-51).

17.12.2019 інспектором праці Кравець Г.В. об 11.00 здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ПрАТ «СО Азот» за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 5, та складено Акт від 17.12.2019 № ЛГ/1114/1434/НП про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування у зв`язку з ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування; ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень, в яких використовується наймана праця; ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування ЛГ 1114/1434/ПД; ненаданням робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування (арк.спр.51 зв. - 52).

18.12.2019 за № 01-1Б/3993 відповідачем на адресу керівника ПрАТ «СО Азот» ОСОБА_7 направлено лист «Щодо отримання справи для вирішення питання щодо наявності підстав для накладення штрафу», в якому повідомив про отримання на розгляд справи для вирішення питання щодо наявності підстав для накладення штрафу, та зазначив, що пунктом 3 Порядку № 509 визначено, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту цього Порядку (арк.спр. 53).

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Суд вважає за необхідне зазначити, що форми та порядок здійснення контролю за діяльністю суб`єктів господарювання у сфері дотримання законодавства про працю регламентовано Порядком № 823, а застосування терміну «перевірка» в тексті Порядку № 509 свідчить про те, що останній був прийнятий раніше за Порядок № 823, в якому застосовується термін «інспекційне відвідування», замість визначення, яке містилося у наказі Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390, що втратив чинність на підставі наказу Міністерства соціальної політики України від 04.12.2017 № 1917.

Тобто, за правовим змістом поняття «інспекційне відвідування» та «перевірка» в даному випадку є тотожними та являють собою форми державного контролю у сфері дотримання вимог законодавства про працю.

Відповідно до пунктів 3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Положеннями пункту 4 Порядку № 509 визначено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

02.01.2020 заступником начальника ГУ Держпраці у Луганській області Рисухіним Д.Л. винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛГ1114/1434/НП/СПІП-ФС, згідно з якою на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування від 17.12.2019 № ЛГ1114/1434/НП щодо порушення ПрАТ «СО Азот» законодавства про працю встановлено факт створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування з питання додержання законодавства про працю в частині оплати праці, надання часу для відпочинку та норми тривалості робочого часу ПрАТ «СО Азот», про що складено Акт від 17.12.2019 № ЛГ1114/1434/НП, та керуючись статтею 259 КЗпП України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення», частиною третьою статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктом 8 Порядку № 509, та на підставі абзацу шостого частини другої статті 265 КЗпП України накладено на ПрАТ «СО Азот» штраф у розмірі 14169,00 грн (арк.спр. 53зв.-54).

Постанова направлена позивачеві засобами поштового зв`язку, отримана 03.01.2020 (арк.спр. 54 зв. - 55).

Суд зауважує, що факт недопуску посадових осіб відповідача до проведення інспекційного відвідування позивачем не заперечується, а підставами для скасування оскаржуваної постанови зазначено процедурні порушення, а саме - неможливість проведення відповідачем інспекційного відвідування з огляду на дію заборон, встановлених статтею 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Щодо доводів позивача про дію мораторію на проведення перевірок згідно із статтею 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд зазначає таке.

Відповідно до статті 3 Закону України від 02.09.2014 № 1669 - VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669) органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Повноваження, права та обов`язки державних інспекторів Держпраці та територіальних державних управлінь визначені, крім загальних законів, конвенціями Міжнародної організації праці (далі - МОП), ратифікованих Законами України «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» від 08.09.2004 № 1985-IV та «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві» від 8 вересня 2004 року № 1986- IV.

Зазначені Конвенції мають пріоритетне значення, оскільки статтею 15 Закону України «Про міжнародні договори України» визначено, що чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права; згідно частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства; статтею 8-1 КЗпП України визначено, якщо міжнародним договором або міжнародною угодою, в яких бере участь Україна, встановлено інші правила, ніж ті, що їх містить законодавство України про працю, то застосовуються правила міжнародного договору або міжнародної угоди.

Відповідно до статті 16 Конвенції № 81 інспекція на підприємствах проводиться так часто і так ретельно, як це потрібно для забезпечення ефективного застосування відповідних законодавчих положень.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовані Законом України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877).

Частинами першою, четвертою, п`ятою статті 2 Закону № 877-V визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема: об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки Конвенцію № 81, яка має вищу юридичну силу та пріоритет у правозастосуванні порівняно з національним законодавством, зокрема з Законом № 877-V та Законом № 1669-VII, наділено відповідача (інспекторів праці) вільним розсудом у визначенні періоду, коли має проводитися інспекція, суд відхиляє як необґрунтовані твердження позивача щодо законодавчо встановленої заборони (мораторію) на проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання на території проведення антитерористичної операції.

Стосовно доводів позивача про те, що складені відповідачем акт, вимога, постанова затверджені Наказом Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 № 1338 «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів», який прийнятий відповідно до пункту 4 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, пункту 24 Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затверджених постановою КМУ від 26.04.2017 № 295, суд зазначає, судовими рішеннями у справі № 826/8917/17 скасовано Порядок № 295, проте наказ від 18.08.2017 № 1338, яким керувалися представники відповідача при складанні документів, є чинним.

Тобто, підстав для задоволення позовних вимог з огляду на доводи позивача, зазначені у позові, суд не вбачає.

Разом з тим, в ході судового розгляду справи судом встановлено наступне.

Згідно із частиною першою статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзацом сьомим частини другої статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Оскаржуваною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 14169,00 грн.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 гривні; у погодинному розмірі: з 1 січня - 25,13 гривні.

Трикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, становить 12519 грн, в той час як до позивача застосовано штраф, виходячи з мінімальної заробітної плати у 2020 році (4723х3 = 14169).

З огляду на наведене, належний розмір штрафу становить 12519 грн, тому оскаржувана постанова є протиправною в частині накладення штрафу в розмірі 1650 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2400,00 грн, в той час як ставка судового збору становить 2102 грн, тобто надмірно внесено суму 298 грн, яка у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» може бути повернута за клопотанням позивача.

Сума позовних вимог становить 14169 грн, позов задоволено в частині 1650 грн (11,65% від суми позову), тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягаю стягненню судовий збір в розмірі 244,88 грн (11,65%), а судові витрати в сумі 1857,11 грн (88,35%) покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (, місцезнаходження: 93403, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 5) до Головного управління Держпраці у Луганській області (, місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Малиновського, буд. 1а) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Луганській області від 02.01.2020 № ЛГ1114/1434/НП/СПІП-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 14169,00 грн в частині накладення штрафу в розмірі 1650,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Луганській області на користь приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» витрати зі сплати судового збору у розмірі 244,88 грн (двісті сорок чотири гривні 88 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України строк оскарження судового рішення продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя А.Г. Секірська