Справа № 120/901/20-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відкриття провадження у адміністративній справі

м. Вінниця

06 квітня 2020 р. Справа № 120/901/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (, адреса: вул. Волошкова, 51А, м. Вінниця, Вінницька область, 21034)

до: Вищого професійного училища Львівського державного університету безпеки життєдіяльності (м. Вінниця) (, адреса: вул. Генерала Арабея, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21020)

про: визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (, адреса: вул. Волошкова, 51А, м. Вінниця, Вінницька область, 21034) до Вищого професійного училища Львівського державного університету безпеки життєдіяльності (м. Вінниця) (, адреса: вул. Генерала Арабея, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21020) про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, рішень тендерного комітету Вищого професійного училища Львівського державного університету безпеки життєдіяльності про відхилення пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" оформленні протоколами під час проведення торгів № 33 від 20.03.2019 року (при закупівлі предмету: ДК 021:2015 код 15110000-2) та № 35 від 25.03.2019 року (при закупівлі предмету: ДК 021:2015 код 15530000-2). Вважаючи, що зазначеними рішеннями порушені його права на об`єктивний, неупереджений розгляд та оцінку пропозиції, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У випадку коли позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі (частина 1 статті 170 КАС України).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 30.05.2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" з позовом до Львівського державного університету безпеки життєдіяльності, Відокремленого структурного підрозділу Вищого професійного училища Львівського державного університету безпеки життєдіяльності, в якому просило скасувати незаконне рішення тендерного комітету Вищого професійного училища Львівського державного університету безпеки життєдіяльності про відхилення пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд", оформлене протоколом від 20.03.2019 року № 33 під час проведення торгів (при закупівлі предмету: ДК 021:2015 код 15110000-2).

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року відмовлено у відкритті провадження та роз`яснено, що дана справа підлягає розгляду господарським судом у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 30.10.2019 року у справі № 902/477/19 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" про скасування рішення тендерного комітету Вищого професійного училища Львівського державного університету безпеки життєдіяльності про відхилення пропозиції позивача, що оформлено протоколом № 33 від 20.03.2019 року стосовно проведення торгів при закупівлі предмету: ДК 021:2015 код 15110000-2 "М`ясо свійської птиці - тушки курки патраної 1 категорії, охолоджені", ідентифікатор закупівлі UA-2019-02-11-000068-с.

04.12.2019 року позивач не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій рішення Господарського суду Вінницької області від 30.10.2019 року у справі № 902/477/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2020 року рішення Господарського суду Вінницької області від 30.10.2019 року у справі № 902/477/19 скасовано, а провадження у справі закрито. Роз`яснено сторонам, що спір у даній справі підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Так, відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку з наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з пунктом першим частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, де суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом із тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (переважно майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Предметом спору у справі № 902/477/19 є незгода позивача з рішенням тендерного комітету Вищого професійного училища, яким відхилено пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд"

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 року у справі № 918/843/17 зазначає, що орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення торгів (тендеру) діє як суб`єкт владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та переможцем цього тендеру відносяться до юрисдикції адміністративних судів. Проте після укладення договору між організатором конкурсу та його переможцем спір щодо правомірності рішення тендерного комітету підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства, оскільки фактично зачіпає майнові інтереси переможця торгів.

Північно-західним апеляційним господарським судом встановлено, що рішенням тендерного комітету, оформленого протоколом № 33 від 20.03.2019 року, відхилено тендерну пропозицію позивача з наступних підстав: учасник не відповідає кваліфікаційному критерію, установленому статтею 16 Закону України "Про публічні закупівлі"; тендерна пропозиція учасника не відповідає умовам тендерної документації училища (підстава - частина 1 статті 30 Закону України "Про публічні закупівлі"). Окрім того, тендерним комітетом ухвалено відмінити торги за предметом закупівлі у зв`язку із відхиленням всіх тендерних пропозицій згідно з частиною 1 статті 31 Закону України "Про публічні закупівлі". Тобто за результатом проведеного тендеру договірні правовідносини між замовником та переможцем тендеру не виникли. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що спір у справі № 902/477/19 за характером правовідносин підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

Так, згідно з частиною 5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Однак, з огляду на висновок про наявність юрисдикції адміністративного суду щодо розгляду цього спору та закриття провадження у справі за аналогічними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд", на переконання суду, поставила під загрозу сутність гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту.

Як вказує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), у пункті 1 статті 6 Конвенції закріплене "право на суд" разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" ("Golder v. the United Kingdom") від 21.02.1975 року, заява № 4451/70, пункт 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (рішення у справі "Станєв проти Болгарії" ("Stanev v. Bulgaria") від 17.01.2012 року, заява № 36760/06, пункт 230).

Згідно із статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини неодноразово встановлював порушення Україною Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами (рішення від 09.12.2010 року у справі "Буланов та Купчик проти України" ("Bulanov and Kupchik v. Ukraine", заяви № 7714/06 та № 23654/08), в якому ЄСПЛ встановив порушення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо відсутності у заявників доступу до суду касаційної інстанції з огляду на те, що відмова Вищого адміністративного суду розглянути касаційні скарги заявників всупереч ухвалам Верховного Суду України не тільки позбавила заявників доступу до суду, але й знівелювала авторитет судової влади; крім того, ЄСПЛ вказав, що держава має забезпечити наявність засобів для ефективного та швидкого вирішення спорів щодо судової юрисдикції (пункт 27-28, 38-40); рішення від 01.12.2011 року у справі "Андрієвська проти України" ("Andriyevska v. Ukraine", заява № 34036/06), в якому ЄСПЛ визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції з огляду на те, що Вищий адміністративний суд відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою заявниці, оскільки її справа мала цивільний, а не адміністративний характер, і тому касаційною інстанцією мав бути Верховний Суд України; натомість останній відмовив у відкритті касаційного провадження, зазначивши, що судом касаційної інстанції у справі заявниці є Вищий адміністративний суд України (пункт 13-14, 23, 25-26); рішення від 17.01.2013 року у справі "Мосендз проти України" ("Mosendz v. Ukraine", заява № 52013/08), в якому ЄСПЛ визнав, що заявник був позбавлений ефективного національного засобу юридичного захисту, гарантованого статтею 13 Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між цивільними й адміністративними судами (пункт 116, 119, 122-125); рішення від 21.12.2017 року у справі "Шестопалова проти України" ("Shestopalova v. Ukraine", заява № 55339/07), в якому ЄСПЛ дійшов висновку, що заявниця була позбавлена права на доступ до суду всупереч пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки національні суди надавали їй суперечливі роз`яснення щодо юрисдикції, відповідно до якої позов заявниці мав розглядатися у судах України, а Вищий адміністративний суд України не виконав рішення Верховного Суду України щодо розгляду позову заявниці за правилами адміністративного судочинства (пункт 13, 18-24)).

Суд вважає, що непослідовність національних судів створила позивачу перешкоди у реалізації права на судовий захист. Тому, з огляду на наведену вище аргументацію, суд доходить висновку, що розгляд цього спору має завершитися за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2019 року у справі № 761/46959/17.

У контексті з наведеним, вирішуючи питання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі статтею 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист, що передбачено статтею 55 Конституції України. Це право є диспозитивним правом у адміністративному процесі.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт перший статтею 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992 року).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року).

При цьому, як випливає з рішення Європейського суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, у тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною першою статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на викладені приписи КАС України, та враховуючи наявність юрисдикційного конфлікту, з метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та поновити строк звернення до суду з даною позовною заявою.

Таким чином, ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, підсудна Вінницькому окружному адміністративному суду, відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України, та подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі відсутні.

Враховуючи викладене, доходжу висновку про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі.

Пунктом четвертим частини 9 статті 171 КАС України визначено, що про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Відповідно до частини 3 статті 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з пунктом 10 частини 6 статті 12 КАС України справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що за характером спірних правовідносин, предметом доказування і складом учасників ця справа має ознаки адміністративної справи незначної складності та не потребує заслуховування усних пояснень сторін для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд доходить висновку про можливість її розгляду та вирішення в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Разом із цим, суд зазначає, що 02.04.2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-ІХ, яким зокрема, внесено зміни до КАС України, а саме: розділ VІ "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 49, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення або пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

У свою чергу, пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 року № 211 встановлено з 12.03.2020 року по 24.04.2020 року на усій території України карантин.

Керуючись статтями 12, 121, 171, 248, 256, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду задовольнити.

2. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" строк звернення до суду з адміністративним позовом до Вищого професійного училища Львівського державного університету безпеки життєдіяльності (м. Вінниця) про визнання протиправним та скасування рішення.

3. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (, адреса: вул. Волошкова, 51А, м. Вінниця, Вінницька область, 21034) до Вищого професійного училища Львівського державного університету безпеки життєдіяльності (м. Вінниця) (, адреса: вул. Генерала Арабея, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21020) про визнання протиправним та скасування рішення.

4. Розгляд справи здійснюватиметься суддею Чернюк Аллою Юріївною одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

5. Роз`яснити учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, відповідно до вимог частини 7 статті 262 КАС України.

6. Повідомити відповідача, що він має право подати відзив на позовну заяву у порядку передбаченому статтею 162 КАС України у строк, який не може бути більший 15 днів з дня закінчення дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), з поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів по суті позову, у тому числі документів, що підтверджують надіслання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також, у разі надходження відповіді на відзив, подати свої заперечення на дану відповідь у строк, який не може бути більший 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, однак не менший 5 днів з дня закінчення дії такого карантину.

7. Роз`яснити відповідачу, що в силу частини 4 статті 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

8. Повідомити позивача, що він має право подати відповідь на відзив у строк, який не може бути більший 5 днів з дня отримання копії відзиву та доданих до нього документів, однак не менший 5 днів з дня закінчення дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

9. Копію ухвали суду надіслати учасникам справи.

10. Копію позовної заяви з додатками направити відповідачу.

11. Повідомити, що учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: "http://court.gov.ua/fair/".

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України ухвала про відкриття провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду, лише у випадку її постановлення з порушення правил підсудності.

Суддя Чернюк Алла Юріївна