Справа № 219/1284/20
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/1284/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Шевченко Л.В., за участю секретаря Брагіної М.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську Горбатко Євгена Михайловича про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

13.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську Горбатко Євгена Михайловича, у якій просить скасувати постанову серії ЕАК № 2065020 від 04.02.2020 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в сумі 255,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.02.2020 року інспектором батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції Краматорську та Слов`янську (1 батальйон, 3 рота) сержантом поліції Горбатко Євгеном Михайловичем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. ніби то за те, що він 04.02.2020 року о 08.39 год. в м.Краматорську по вул. Танкістів 103, керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 75 км/г, чим перевищив на 25 км. швидкість руху в населеному пункті, чим порушив п.12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год). Вказує, що дану постанову вважає необгрунтованою, такою, що підлягає скасуванню, оскільки вимірювання швидкості руху відповідачем було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі. Зазначає, що він рухався в загальному потоці автомобілів і чого саме його зупинили та почали говорити, що він перевищив швидкість не зрозуміло. Його твердження про те, що прилад «Трукам» може працювати з погрішністю у зв`язку з вологістю повітря до уваги прийняті не були, наголошує, що прилад вимірювання швидкості, який розташований в його автомобілі вказував швидкість в рамках 60 км/г. Крім того, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався без забезпечення його прав, його клопотання про залучення захисника та перенесення розгляду справи були залишені без задоволення, без обґрунтування їх відхилення, що грубо і зрушує його право на захист передусім передбачене Конституцією України та правами, передбаченими ст. 268 КУпАП і порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, проігнорував порядок встановлений ст. 278, 279 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, про що надіслав на адресу суду письмову заяву (вх. № 67602 від 21.02.2020). Заявив клопотання про витребування з Управління патрульної поліції м. Краматорська відеозапис з боді камери Горбатка Є.М.

Відповідач - інспектор батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську Горбатко Євген Михайлович в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (рекомендований лист № 532 з повісткою про виклик в судове засідання на 21.02.2020 року вручений 20.02.2020, рекомендований лист з повісткою про виклик для участі в судовому засіданні на 02.03.2020 року отримано 26.02.2020 року). Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог, на підставах, викладених у відзиві, зокрема зазначив, що правомірність використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 неодноразово доведено в судових рішенянх (234/17178/18 від 02.04.2019 року).

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2065020 від 04.02.2020 на позивача накладено штраф у розмірі 255,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається зі змісту постанови, 04 лютого 2020 року о 08.39 годині по вул.Танкистів, 103 в м.Краматорську, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 75 км/год., перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості Trucam ТС 000747, чим порушив п.12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Суд зазначає, що адміністративно-територіальна одиниця це область, район, місто, район у місті, селище, село (Закон України «Про місцеве самоврядування).

Адміністративно-територіальна одиниця - це компактна частина єдиної території України, що є просторовою основою для організації і діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування (Рішенні Конституційного Суду № 11-рп/2001 від 13.07.2001 року).

Відповідно до ч.1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 12.4. Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Щодо доводів позивача про недотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання йому можливості захистити своє право, які він розцінює як порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення його до відповідальності, суд всстановив наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 (Рішення) визначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Також, Конституційний Суд у вказаному рішенні звернув увагу на те, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Разом із тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14 липня 2015 року № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (стаття 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Інспектор Горбатко Е.М. є уповноваженою особою на складання спірної постанови.

Таким чином, доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, внаслідок чого суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачі у справі зобов`язані довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Разом з тим, відповідно до ч.5 статті 77 КАС якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідач у відзиві на позов вказує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № ІІА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний ІЛІ LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року N 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення іі результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/1704, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 31 жовтня 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000747 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач та воно є чинним до 31.12.2020 року.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Діапазон вимірювання швидкості від 2 км на годину до 320 км на годину.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Відповідач вказує, що вказане досліджувалося у справах № 709/618/19, 369/4409/19, 295/16364/19. Визначено, що впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Будь-які належні і допустимі докази, які б спростовували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості, скаржником надано не було.

При цьому, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своєї позиції, лише висловлено суб`єктивну думку, що не має жодного нормативного та доказового підґрунтя. Доводи позивача про неправомірність дій Горбатко Є.М. зводяться лише щодо розгляду справи у скороченому порядку і ненаданням можливості позивачу скористатися часовим інтервалом, достатнім для підготовки до захисту.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення від 04.02 2020 року серії ЕАК № 2065020 за формою відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі Серія ЕАК № 2065020 від 04.02.2020 року вказується, зокрема, що Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем TruCam LTІ 20/20 № ТС000747, видано квитанцію про сплату штрафу відповідно до постанови із призначенням платежу та іншими необхідними реквізитами.

Будь-які формальні порушення, допущені відповідачем під час складання оскаржуваної постанови жодним чином не можуть спростовувати порушення позивачем правил дорожнього руху шляхом перевищення швидкості руху в межах населеного пункту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 122 КпАП України про порушення позивачем пункту 12.4 Правил дорожнього руху.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що під час встановлення адміністративного правопорушення, а також накладення адміністративного стягнення на позивача, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Отже, в ході судового розгляду справи відповідачем надано належні докази на підтвердження наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. та правомірності прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення. У зв`язку з чим приходжу до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАК № 2065020 від 04.02.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 255,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є законною і не підлягає скасуванню.

У справах про оскарження постанов у справах про адмінправопорушення (в розумінні положень ст.ст.287, 288 КпАП, ст.ст.2, 3, 4 Закону «Про судовий збір») позивач звільняється від сплати збору. КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адмінстягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», Правилами дорожнього руху України, ст.ст.7, ч. 1 ст.122, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську Горбатко Євгена Михайловича про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач: інспектор батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську сержант поліції Горбатко Євген Михайлович, адреса: Донецька область, м.Краматорськ, вул.Магістральна, 20.

Суддя Л.В. Шевченко