Справа № 200/3731/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 квітня 2020 р. Справа №200/3731/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Логойда Т.В., перевіривши виконання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення та вимог,

в с т а н о в и л а:

01 квітня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення «Р» Головного управління ДФС у Донецькій області від 25.06.2014 року № про застосування штрафних санкцій щодо несвоєчасного перерахування єдиного податку в частині зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплатити штраф у сумі 121,80 грн.;

- визнати протиправним та скасувати «податкове повідомлення-рішення «Р» Головного управління ДФС у Донецькій області від 14.05.2014 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску в частині зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплатити штраф у сумі 39,80 грн. та пені у сумі 8,76 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 09.11.2018 року № Ф-9043-17-У в частині зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску у сумі 19 948,02 грн. та пені 17,52 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 11.05.2019 року № Ф-9043-17-У в частині зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску у сумі 2754,18 грн.

В порушення вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України між позовною заявою та доданими до неї документами містяться розбіжності щодо оскарженого рішення відповідача від 14.05.2014 року № . Так позивач просить визнати протиправним та скасувати «податкове повідомлення-рішення «Р» Головного управління ДФС у Донецькій області від 14.05.2014 року № », про яке дізнався від свого адвоката та листа Головного управління ДПС у Донецькій області від 04.11.2019 року №20614/10/05-99-33-01. Вказане рішення також просить витребувати у відповідача. Тоді як до позовної заяви додано лист Головного управління ДПС у Донецькій області від 04.11.2019 року № 20614/10/05-99-33-01, з якого вбачається, що щодо позивача винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 14.05.2014 року № .

Вказані недоліки та розбіжності унеможливлюють вирішення судом питання яке рішення суб`єкта владних повноважень слід витребувати у відповідача та яке рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Аналогічні положення містяться в частині 2 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

В порушення наведених вимог Кодексу позивач не додав до позовної заяви докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, на які містяться посилання в позові, а саме: докази наявності щодо позивача відкритих виконавчих проваджень за оскарженими вимогами (додано лише заяву Головного управління ДФС у Донецькій області про відкриття виконавчого провадження).

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому частиною 3 статті 122 Кодексу визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інші строки для оскарження вимог про сплату недоїмки з єдиного внеску і рішень податкового органу щодо нарахування пені та застосування штрафів з єдиного внеску встановлені частинами 4 та, відповідно, 14 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» виходячи з положень частини 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (десять календарних днів, що настають за днем отримання вимоги/рішення, або десять календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів за результатами розгляду скарги на таку вимогу/рішення в разі оскарження вимоги/рішення в адміністративному порядку).

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України чітко визначає, що строк звернення до суду з позовом обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (якщо не встановлено інше). Поновлення пропущеного процесуального строку можливо лише в разі наявності поважних причин його пропуску, підтверджених документально (частина 1 статті 121, частина 6 статті 161 Кодексу).

Строк звернення до суду з позовом в частині оскарження вимог з єдиного внеску позивачем пропущено, що також підтверджується позивачем.

В позові міститься клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом, яке позивач обґрунтовує тим, що оскаржені рішення та вимоги за адресою проживання не отримував. Про їх існування дізнався:

- про існування вимог - 18 жовтня 2019 року в Мар`їнському РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області під час ознайомлення з виконавчим провадженням (де містилися ці вимоги, копії яких додані до позовної заяви);

- про існування рішень - 18 грудня 2019 року від свого адвоката та листа Головного управління ДПС у Донецькій області від 04.11.2019 року № 20614/10/05-99-33-01 на адвокатський запит. Оскаржені рішення йому надіслано не було.

Процедуру оскарження вказаних рішень контролюючого органу не ініціював.

Разом з тим клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом в частині оскарження вимог з єдиного внеску не свідчить про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом поважними. В порушення вимог вказаного Кодексу докази поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом до клопотання не додані.

З огляду на наведене підстави, вказані у клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом в частині оскарження вимог з єдиного внеску, судом визнані неповажними.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Позивачу в позовній заяві потрібно правильно зазначити дані щодо оскарженого рішення від 14.05.2014 року № (привести їх у відповідність до листа Головного управління ДПС у Донецькій області від 04.11.2019 року № 20614/10/05-99-33-01).

До позовної заяви необхідно додати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, на які містяться посилання в позові, а саме: докази наявності щодо позивача відкритих виконавчих проваджень за оскарженими вимогами.

Позивачу потрібно до позовної заяви додати обґрунтовану заяву про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними в частині оскарження вимог з єдиного внеску із зазначенням інших підстав для поновлення строку, і додати докази поважності причин пропуску такого строку.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення та вимог залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

В разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Логойда