Справа № 240/5197/20
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 квітня 2020 року м. Житомир справа № 240/5197/20

категорія 112030300

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Семенюк М.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів; компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Тобто пенсійне законодавство передбачає виплату компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам, яка здійснюється згідно із законом.

Законом, який регулює виплату такої компенсації є Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", згідно ст. 4 якого виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що пенсійний орган, з вини якого пенсіонером не було вчасно нараховано та виплачено пенсію, повинен здійснити виплату такої пенсії з одночасною виплатою суми компенсації. Невиплата пенсіонеру суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснена виплата заборгованості по пенсії, є порушенням прав пенсіонера на отримання такої компенсації.

Відповідно до ст. 2 Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", обов`язок виплатити вказану компенсацію у відповідача і, відповідно, право на її отримання у позивача виникають в місяць виплати заборгованості по пенсії. При цьому суд звертає увагу, що діючим законодавством не передбачена можливість досудового порядку вирішення спору щодо невиплати компенсації.

Як вбачається з позовної заяви та доданої до неї виписки по надходженням по картці, позивач 17.10.2017 отримав доплати до пенсії за період з 29.01.2011 по 30.06.2011, а тому право позивача на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати було порушено в жовтні 2017, коли вказана заборгованість була виплачена.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про поновлення строків звернення до суду, в якій посилаючись на похилий вік, незадовільний стан здоров`я, негативного впливу радіації просив поновити строк звернення та вказав, що про порушене право дізнався 08.02.2020 (після відмови).

Суд вважає, що позивач, отримавши 13028,20 грн. 17.10.2017 міг дізнатися походження цих грошей, за що вони виплачені, чому саме в такому розмірі, та з`ясувати чи була виплачена разом із пенсією компенсації втрати частини доходів і, відповідно, дізнатися, чи порушене його право на отримання такої компенсації.

Таким чином позивач про порушення свого права на отримання компенсації міг дізнатися, отримавши 13028,20 грн. 17.10.2017 і звернутися протягом шести місяців до суду з позовом, однак ніяких дій для цього не вживала, із запитом щодо походження цих коштів та з чого вони складаються звернулася до відповідача лише 27.02.2020.

Крім того, позивач знав про порушене право ще до 08.02.2020, так як звертався до відповідача з заявою про отримання компенсації.

Позивачем у заяві про визнання причин пропущення строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку не вказуються обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від її волевиявлення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, не надано доказів на підтвердження таких обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає неповажними причини пропуску звернення позивача вказані в заяві та, відповідно до ч.1 ст. 123 КАС України, залишає позов без руху, щоб позивач вказав інші підстави для поновлення строку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 243, 248, п. 3 Розділу VI Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Позовну заяву залишити без руху для усунення недоліків, а саме:

- додати до позову заяву про поновлення строку звернення до суду з позовом, вказавши інші підстави для його поновлення, та докази поважності причин його пропуску.

Строк усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня закінчення дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), або з дня вручення даної ухвали, якщо вона вручена після закінчення дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя М.М. Семенюк