Справа № 380/2134/20
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/2134/20
У Х В А Л А

з питань продовження процесуального строку

06 квітня 2020 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Братичак У.В., розглянувши питання про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання незаконними дій та скасування ухвали, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Львівської міської ради, в якому просить:

- визнати дії Львівської міської ради щодо прийняття ухвали № 5429 від 19.09.2019 року "Про здійснення запозичення до міського бюджету м.Львова" незаконними;

- скасувати ухвалу Львівської міської ради № 5429 від 19.09.2019 року "Про здійснення запозичення до міського бюджету м.Львова".

Ухвалою судді від 18.03.2020 позовна заява залишена без руху та встановлено позивачу строк для усунення зазначених у ній недоліків шляхом подання через канцелярію Львівського окружного адміністративного суду в десятиденний строк з дня вручення ухвали оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1681,60 грн та надання відомостей про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт.

01.04.2020 від ОСОБА_1 надійшла заява за вх.№17743 на виконання ухвали Львівського окружного адміністративного суду. В обґрунтування заяви зазначає, що суди по різному трактують вимоги п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» найчастіше зазначаючи, що «така пільга може бути застосована саме у разі звернення до суду з позовом, який стосується порушення прав позивача як учасника бойових дій». Проте, на думку Верховного Суду звужене тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» є необгрунтованим, що підтверджується постановою від 27 червня 2018 року по справі № 572/2088/17 (провадження № 61-12842св18). В своїй постанові Верховний Суд зазначив, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII (набрав чинності з 01 вересня 2015 року) внесені зміни, зокрема, у статтю 5 Закону України «Про судовий збір» (пільги щодо сплати судового збору), а саме: відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Зазначена норма статті даного Закону не містить посилань на те, що позов має бути заявлений лише з підстав порушення прав та законних інтересів позивача саме як учасника бойових дій, а також прямо та чітко не зазначає, що справа має стосуватись порушених прав саме позивача, що має статус учасника бойових дій, без уточнення характеру такого права та підстав його порушення. Окрім того, позивач посилається на скрутне матеріальне становище у зв`язку з невиплатою заробітної плати з 01.08.2017 та просить при цьому врахувати рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», в якому зазначається, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. У зв`язку з наведеним, просить суд звільнити його від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та у зв`язку з скрутним фінансовим становищем, застосувавши п.1 ст.6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі.

Вирішуючи подану заяву, суд враховує наступне.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 вказаного Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 вказаного Закону.

Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" необхідно враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Суддя вказує на те, що предметом позову у справі № 380/2134/20 є правомірність прийняття ухвали Львівською міською радою №5429 "Про здійснення запозичення до міського бюджету м.Львова", та не стосується прав позивача, як учасника бойових дій.

Окрім того, суддя при розгляді питання про відкриття провадження у справі враховує висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17. У вказаній справі колегія суддів вбачає виключну правову проблему в неоднозначності застосування судами пункту 13 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» та вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, № К/9901/30220/18).

Щодо звільнення позивача від сплати судового збору у зв`язку з скрутним фінансовим становищем, застосувавши п.1 ст.6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі, суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Водночас, з аналізу ст.8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що суд може звільнити від сплати судового збору лише за вичерпних умов. При цьому, приписами цієї статті чітко визначено перелік умов, а також суб`єктні та предметні критерії, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому позивачем на підтвердження важкого матеріального становища додано лише копію довідки Первинної профспілкової організації працівників Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова №9 від 26.03.2020, копію довідки Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова №44 від 26.03.2020 та заяву від 24.03.2020, скеровану до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для отримання «Відомостей про застраховану особу ф.ОК-7».

Однак, вказані документи не є належними доказами, що підтверджують скрутне матеріальне становище.

Відтак, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Окрім того, для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору позивачу слід надати суду довідку територіального органу Державної податкової служби про доходи за попередній календарний рік.

Відповідно до ст.119 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Згідно ч.2 ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, а також принцип розумності строків вчинення процесуальних дій, суд приходить висновку продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви у справі №380/2134/20 на десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.119, 121, 169, 171, 243, 248, 250, 256, 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви у справі №380/2134/20 за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання незаконними дій та скасування ухвали на тридцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Згідно з пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов?язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна