Справа № 440/729/20
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/729/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області в якому просив:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо відмови у видачі довідки для виплати і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку встановленого зразка про суддівську винагороду, станом на 01 січня 2020 року, для перерахунку та обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 31 530 грн, та доплати за вислугу років - 22 071 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В обгрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у видачі довідки про суддівську винагороду, яка б включала усі складові. Стверджував, що посилання відповідача на ті обставини, що позивач на момент звільнення у відставку був тимчасово відсторонений від посади, а тому не було включено надбавку за вислугу років, не грунтуються на Законі та позбавляють права на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі визначеному Законом України "Про судоустрій та статус суддів".

10 березня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував. Зазначив, що оскільки на день звільнення позивача з посади йому виплачувалася суддівська винагорода лише у розмірі посадового окладу, без урахування доплат, дії відповідача щодо видачі довідки для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням лише посадового окладу без доплати за вислугу років є правомірним (а.с. 38-39).

13 березня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла відповідь позивача на відзив, у якій позивач наполягав на правомірності своїх вимог та вказував на безпідставність доводів відповідача.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що Рішенням Вищої Ради Правосуддя № 1867/0/15-19 від 16 липня 2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади судді Ленінського районного суду м. Полтави у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с. 18-20).

Наказом Ленінського районного суду м. Полтави № 18-ОС від 21 серпня 2019 року ОСОБА_1 відраховано зі штату суду (а.с. 21).

Згідно довідки Ленінського районного суду м. Полтави станом на 21 серпня 2019 року загальний трудовий стаж ОСОБА_1 становив 32 роки 00 місяців 21 день (а.с. 17).

Відповідно до розрахунку стажу роботи, який давав право на отримання щомісячних доплат за вислугу років відповідно до статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" станом на 21 серпня 2019 року, стаж роботи ОСОБА_1 становить 32 роки 00 місяців 21 день (а.с. 22).

28 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про надання довідки про складові суддівської винагороди для перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, станом на 01 січня 2020 року (а.с. 31).

28 січня 2020 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області сформовано Довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , згідно якої суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 31 530 грн (а.с. 34).

29 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області із заявою в якій зазначив, що на підставі Закону України "Про судоустрій та статус суддів" та Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", доплата до посадового окладу судді за вислугу років, яка враховується для обчислення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 01 січня 2020 року становить 22 071 грн (31 530 грн * 70%), а розмір суддівської винагороди повинен становити 53601 грн (а.с. 32).

Листом від 30 січня 2020 року вих. № 02/347/2020 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 , що згідно пункту 10 статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу. На день звільнення з посади ОСОБА_1 відсторонений від посади, та згідно наказу Ленінського районного суду м. Полтави № 30-ОС від 04 листопада 2016 року була встановлена суддівська винагорода у розмірі посадового окладу без урахування доплати за вислугу років. Отже, враховуючи вище, у довідці про суддівську винагороду для призначення (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 01 січня 2020 року була зазначена лише інформація щодо розміру посадового окладу (а.с. 33).

Позивач не погоджуючись із такою відповіддю, звернувся до суду.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд Закон України "Про судоустрій та статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

За приписами статті 132 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що довічне грошове утримання судді у відставці залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, законодавець пов`язує розмір судівської винагороди судді у відставці із суддівською винагородою судді, який працює на відповідній посаді, а не із суддівською винагородою яку отримував суддя до його звільнення у відставку.

При цьому визначальне значення для визначення щомісячного довічного грошового утримання має саме займана посада з якої звільнено суддю у відставку.

Відповідно до частини другої статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно із частиною сьомою статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Як випливає із матеріалів справи стаж роботи ОСОБА_1 , який дає право на отримання щомісячних доплат за вислугу років становить 32 роки 00 місяців 21 день.

З вищевикладеного випливає, що ОСОБА_1 має право на виплату щомісячного довічного грошового утримання виплачується в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді зі збільшенням на два відсотки грошового утримання судді за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років.

Послання ж відповідача на частину десяту статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", як на підставу для відмови у включенні до довідки про суддівську винагороду доплати за вислугу років, суд вважає помилковими, оскільки визначальне значення для визначення щомісячного довічного грошового утримання має саме займана посада з якої звільнено суддю у відставку.

Згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно до статті 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правові позиції щодо гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення, зокрема у рішеннях: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99 (справа про фінансування суддів), від 20 березня 2002 року № 5рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про незалежність судців як складову їхнього статусу), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), від 03 червня 2013 року №3рп/2013, від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне утримання суддів у відставці).

Відповідно до пункту 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року №18-рп/20П вказав на неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку із досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

В абзаці 2 пункту 7 рішення від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на щомісячне довічне грошове утримання не може бути звужене встановленням обмеження в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що знижує досягнутий рівень гарантій незалежності судців, суперечить вимогам частини першої статті 126 Конституції України.

Конституційний Суд України в Рішенні від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 визначив, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

Згідно з пунктом 3 рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016, щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон Про статус суддів від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов`язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку судців і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

У Рекомендації Комітету Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки від 17 листопада 2010 року № (2010)12 зазначено: оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці (пункт 54).

Констатуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач не вказуючи у довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці доплату за вислугу років обмежив ОСОБА_1 у праві отримувати щомісячне довічне грошове утримання судді в розмірі встановленому Законом України "Про судоустрій та статус суддів".

За приписами частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, викладену у листі № 02/347/2020 від 30 січня 2020 року, у видачі ОСОБА_1 довідки встановленого зразка про суддівську винагороду, станом на 01 січня 2020 року, для перерахунку та обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 31 530 грн, доплати за вислугу років - 22 071 грн та зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області видати таку довідку.

Отже позов підлягає задоволенню.

Підстави для розподілу судового збору відсутні

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області (, юридична адреса: вул. Соборності, 17, м. Полтава, 36000) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, викладену у листі № 02/347/2020 від 30 січня 2020 року, у видачі ОСОБА_1 довідки встановленого зразка про суддівську винагороду, станом на 01 січня 2020 року, для перерахунку та обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 31 530 грн, доплати за вислугу років - 22 071 грн.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку встановленого зразка про суддівську винагороду, станом на 01 січня 2020 року, для перерахунку та обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 31 530 грн, та доплати за вислугу років - 22 071 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Суддя С.О. Удовіченко