Справа № 420/6210/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/6210/19
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача -Стас Л.В.,

суддів: Шеметенко Л.П., Турецької І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ФОП ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (далі - відповідач, ГУ ДФС в Одеській області), в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-10231-52 від 13 серпня 2019 року зі сплати єдиного внеску в розмірі 19 561,08 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач наголошував, що він є громадянином Російської Федерації (далі - РФ), але постійно, на законних підставах, проживає в Україні, а тому користується тими самими правами і свободами, та несе такі самі обов`язки, як і громадяни України. Вважає оскаржувану вимогу від 13 серпня 2019 року із сплати єдиного внеску безпідставною, так як він є фізичною особою-підприємцем, яка є інвалідом, а тому відповідно до ч.1 ст.26 Конституції України та ч.1 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від сплати за себе єдиного внеску звільнений.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року позов ФОП ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-10231-52 від 13 серпня 2019 року зі сплати єдиного внеску в розмірі 19 561,08 грн.

В апеляційній скарзі ГУ ДФС в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що критерієм звільнення від сплати єдиного внеску разом із фактом отримання пенсії, у тому числі пенсії за віком на пільгових умовах, є наявність у особи, яка обрала спрощену систему оподаткування, статусу пенсіонера за віком, що встановлюється до відповідності всіх умовам, визначеним законом, зокрема, досягнення повного віку, після якого вона має право на призначення відповідної пенсії.

Вказано, що єдиним підтвердженням встановлення інвалідності є довідка до акта огляду в медико-соціальній експертній комісії про встановлення групи інвалідності, яка надається до контролюючого органу за місцем реєстрації.

У відзиві на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 , вказує на те, що на нього розповсюджується встановлена ч.4 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) пільга щодо звільнення від сплати за себе єдиного внеску. Наголошує, що в 2013 році вже звертався до територіального органу Міндоходів із відповідною заявою про зміну умов сплати страхових внесків, після чого припинив їх сплату, і правовідносини в такому вигляді тривалий час залишилися сталими. З урахуванням викладеного, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Справу судом першої інстанції розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а тому відповідно до приписів ст.311 КАС України апеляційний перегляд справи відбувається у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Російської Федерації, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 , виданим 01 липня 2014 року уповноваженим органом Росії № НОМЕР_2 . Позивач прийнятий на тимчасовий консульський облік в генеральному консульстві Росії в м. Одесі та 17 жовтня 2018 року отримав посвідку на постійне проживання НОМЕР_6 .

Відповідно до довідки серії МСЕ - 2006 №, виданої 16 квітня 2009 року органом Міністерства охорони здоров`я та соціального розвитку РФ ФРУ «КБ МСЄ РО», ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності.

Згідно довідки МСЕ-2006 №0379377 від 15 квітня 2011 року, позивачу встановлена ІІІ група інвалідності безстроково.

У зв`язку із встановленням інвалідності, позивачу з 21 травня 1996 року призначена пенсія по інвалідності, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_4 , виданим 14 червня 1996 року.

Згідно посвідки, проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 22 серпня 2011 року, а з 06 грудня 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 .

14 грудня 2005 року ОСОБА_1 зареєстрований у Державному реєстрі платників податків та отримав картку платника податків № НОМЕР_5 .

03 вересня 2019 року ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, номер запису в ЄДРПОУ 2 004845, та з 04 вересня 2013 року взятий на податковий облік в Арцизькій ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області (38661165), Управлінні ПФУ в Арцизькому районі Одеської області (24528378), Головному управління регіональної статистики (21680000).

Згідно свідоцтва платника єдиного податку серії Б №818973 ФОП ОСОБА_1 з 01 жовтня 2013 року обрав спрощену систему оподаткування: ставка єдиного податку 20% (ІІ група).

Згідно індивідуальної податкової консультації Арцизької ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області від 18 листопада 2013 року №4513/10/15-07-17 на вх. №24353/7/99-99-17-05-01-17 від 15 листопада 2013 року, з метою отримання звільнення від сплати єдиного соціального внеску, ФОП ОСОБА_1 необхідно звернутися до Арцизької ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області з письмовою заявою про зміну умов сплати єдиного внеску.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що після отримання вищезазначеної індивідуальної податкової консультації, позивач в листопаді 2013 року звернувся із відповідною заявою до Арцизької ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області, після чого зупинив сплату єдиного внеску, а сплачені ним в жовтні 2013 року суми єдиного внеску переведені на користь іншого платника.

13 серпня 2019 року ГУ ДФС в Одеській області на підставі даних ІС «Податковий блок» сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13 серпня 2019 року №Ф-10231-52 в сумі 19 561,0 грн.

Не погоджуючись з вказаною вимогою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є іноземцем, інвалідом ІІІ групи, перебуває на спрощеній системі оподаткування, отримує пенсію по інвалідності, та із заявою до органу доходів і зборів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування не звертався, а тому позивач повинен бути звільненим від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких мотивів.

Частиною 2 ст.19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно ч.4 ст.4 Закону №2464-VI в редакції, що діє з 01 січня 2017 року, особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII (далі - Закон №2148-VIII) перше речення частини четвертої статті 4 Закону №2464-VI викладено в такій редакції: особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

З огляду на вказані норми, від сплати за себе єдиного внеску звільняються фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, а з врахуванням змін, внесених Законом №2148-VIII, також члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах, та за наявності двох обов`язкових умов: 1 - є пенсіонерами за віком або інвалідами, після законодавчих змін - отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", 2 - отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

З урахуванням викладеного, позивач, який отримує відповідну соціальну допомогу по інвалідності в іншій державі відповідає критеріям, встановленим ч.4 ст.4 Закону №2464-VI, зокрема є фізичною особою-підприємцем, особою з інвалідністю та отримує відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Таким чином, на позивача розповсюджується пільга щодо звільнення від сплати за себе єдиного внеску, встановлена ч.4 ст.4 Закону №2464-VI за вказаних ним підстав.

В свою чергу, згідно з ч.1 ст. 12 Закону №2464-VI особи, які досягли 16-річного віку та не належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 11 цього Закону, у тому числі особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, а також в аспірантурі та докторантурі, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, мають право на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Зазначені особи можуть брати добровільну участь у солідарній системі або в накопичувальній системі пенсійного страхування, або одночасно в обох системах відповідно до укладеного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) згідно із Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Втім, в матеріалах справи відсутній договір про добровільну участь позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, таким чином за встановлених судом обставин, зокрема відмову позивача від сплати за себе єдиного внеску в 2013 році, відповідно, й відсутні підстави для висновку про його добровільну участь у системі страхування, на чому він сам й наполягає.

Таким чином, враховуючи, що ФОП ОСОБА_1 є іноземцем, інвалідом ІІІ групи, перебуває на спрощеній системі оподаткування, отримує пенсію по інвалідності, та із заявою до органу доходів і зборів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування не звертався, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зокрема, оскільки позивач, як іноземець, який перебуває в Україні на законних підставах, користується тими самими правами та несе такі самі обов`язки, як і громадяни України, має інвалідність ІІІ групи та отримує відповідну соціальну допомогу країни громадянської приналежності, в силу ч.4 ст.4 Закону №2464-VI, він має пільгу щодо сплати єдиного соціального внеску за себе, незалежно від того факту, що такі виплати не здійснюються органами України.

Доводи апеляційної скарги про те, що критерієм звільнення від сплати єдиного внеску є досягнення повного віку, після якого позивач має право на призначення відповідної пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки за вимогами ч.4 ст.4 Закону №2464-VI особи звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року Головному управлінню ДФС в Одеській області сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду було відстрочено до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги у справі, а тому він підлягає стягненню у розмірі 1152,60 грн.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу - залишити без змін.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві /м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача №UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1152,60 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні, 60 коп.).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 09.04.2020 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.