Справа № 280/6210/19
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 березня 2020 року Справа № 280/6210/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАРОН ЛЮКС»

до 1. Державної податкової служби України,

2. Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАРОН ЛЮКС» (далі ТОВ «МЕГАРОН ЛЮКС», позивач) до 1. Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач 1), 2. Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідач 2), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.10.2019 №1309950/41513628, від 18.10.2019 №1309954/41513628, від 24.10.2019 №1314503/41513628, від 24.10.2019 №1314497/41513628, від 24.10.2019 №1314499/41513628, від 07.11.2019 №1324227/41513628, від 07.11.2019 №1324206/41513628, від 26.11.2019 №1337938/41513628, від 26.11.2019 №1337940/41513628, від 26.11.2019 №1337862/41513628, від 28.11.2019 №1340213/41513628;

зобов`язати відповідача 1 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені позивачем податкові накладні: від 03.09.2019 №1, від 18.09.2019 №6, від 19.09.2019 №2, від 20.09.2019 №3, від 26.09.2019 №5, від 07.10.2019 №3, від 10.10.2019 №4, від 23.10.2019 №1, від 26.10.2019 №2, від 31.10.2019 №5, від 01.11.2019 №1 за датою їх подання до реєстрації.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскільки для виникнення податкового зобов`язання з податку на додану вартість достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ та документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно. За таких умов, вважає, що позивачем надано всі необхідні та достатні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН. Окрім того, вважає, що спірні рішення контролюючого органу прийняті з грубим порушенням процедури, встановленої ст. 201 Податкового кодексу України та всупереч вимогам постанови КМУ від 21.02.2018 №117, оскільки рішення по своїй суті не відображають фактичних обставин справи, не ґрунтуються на первинних документах, складаних позивачем та його контрагентами для підтвердження господарських операцій між ними, а базується на доказово і юридично непідтверджених суб`єктивних припущеннях членів комісії ДПС України про відповідність критеріям, викладеним в листі ДФС України. Таким чином, вказує на протиправність оскаржуваних рішень комісії з огляду на відсутність у відповідача підстав для зупинення реєстрації податкових накладних позивача, у зв`язку із чим просить суд скасувати їх та зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені позивачем податкові накладні: від 03.09.2019 №1, від 18.09.2019 №6, від 19.09.2019 №2, від 20.09.2019 №3, від 26.09.2019 №5, від 07.10.2019 №3, від 10.10.2019 №4, від 23.10.2019 №1, від 26.10.2019 №2, від 31.10.2019 №5, від 01.11.2019 №1 за датою їх подання до реєстрації.

Ухвалою судді від 10.09.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 17.12.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, а також призначено підготовче засідання на 15 січня 2020 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідачі позов не визнали, 14 січня 2020 року надали суду відзив (вх. №1788), у якому пояснюють, що реєстрація спірних податкових накладних була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки зазначені податкові накладні відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, та запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Вказує, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень є відсутність документів щодо навантаження, розвантаження продукції та/або складських документів (інвентаризаційних описів). Вказують, що предметом розгляду комісії є пояснення та пакет документів, яким платник податків повинен спростовувати ризик порушення норм податкового законодавства, тобто довести відсутність можливих порушень норм пп. «а»/»б» п. 185.1 ст. 185, пп. «а»/»б» п. 187.1 ст. 187, абз. . п. 201.1, 201.7, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та довести відсутність об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг відповідно до податкової накладної. На думку відповідачів, цілком зрозуміло, що комісія не має ані повноважень, ані об`єктивної можливості визначати конкретний детальний перелік необхідних документів для кожного окремого випадку зупинення податкової накладної індивідуально для платника, така можливість є тільки у самого платника, який повинен самостійно визначити перелік власних документів, які підтверджують всі вказані вище аспекти та підстави складання конкретної податкової накладної: дату першої події, джерело походження товару, ланцюг та обставини придбання та інше, якими й спростовується певний ризик. Зрозуміло, що у кожному окремому випадку такий пакет документів має індивідуальні особливості та змінюється відповідно до обставин операції, про які контролюючий орган не може знати з об`єктивних підстав. Відповідно, наголошують, що у разі якщо такий ризик наданим пакетом документів та/або поясненнями не спростовано, комісія не має іншого законного рішення як відмовити у реєстрації податкової накладної. Враховуючи зазначене, вважають, що у Комісії ГУ ДПС у Запорізькій області були законні підстави для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної, а тому рішення є правомірними, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

15 січня 2020 року підготовче засідання по справі відкладене на 11 лютого 2020 року.

Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх. №2636 від 17.01.2020), у якій додатково зауважує, що усі документи, що долучені до позову, що підтверджують господарські операції, по яким виписані податкові накладні, були також в тому ж обсязі надані і комісії ГУ ДПС у Запорізькій області. Також наголошує, що у відзиві жодним чином не доведено обґрунтованість оскаржуваних рішень, а відповідач обмежився лише абстрактними твердженнями про власну правоту, описом обставин та цитуванням нормативних актів. У той же час, навіть на самому першому етапі, коли податкова служба сформувала квитанції про зупинення податкових накладних, вже мало місце наявність невмотивованих висновків, оскільки як свідчить зміст квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних, контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, однак не зазначено у квитанції конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зауважує, що у відзиві зазначено, що при прийнятті оскаржуваних рішень контролюючий орган керувався Критеріями ризиковості платника податку, які сформовано листом ДФС України від 05.11.2018 №4065/99-99-07-05-04-18, однак як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 30.07.2019 по справі №200/14026/18-а листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні ст. 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до ст. 7 КАС України. Враховуючи викладене, підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 11.02.2020 закрито підготовче провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

На підставі приписів частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши надані документи, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «МЕГАРОН ЛЮКС» () є суб`єктом господарювання, офіційно зареєстрованим 09.08.2017. Основним видом діяльності позивача є: Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Для здійснення господарської діяльності позивачем укладено з ТОВ «ТАУЕР СІЧ» договір оренди №79/ТС/03-18 від 19.03.2018, предметом якого є приміщення АДРЕСА_1 , загальною площею 18 м2, розташоване на 3-му поверсі будівлі.

Крім того, на підставі договору №0109/2018 від 01.09.2018 позивач орендує у ТОВ «СОНЯЧНЕ НАСІННЯ ПЛЮС» нежитлове приміщення, а саме: частину складу, площею 1400 кв. м, що знаходиться за адресою: 70600, Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи, вул. Чкалова, 36г.

1. 02 липня 2018 року ПП «ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» (Покупець) уклало з позивачем (Постачальник) договір поставки № 02/07-18, за умовами якого Позивачем здійснюється поставка сільськогосподарської продукції та добрив в кількості і за ціною згідно додаткових угод.

03 вересня 2019 року між сторонами укладена додаткова угода № 3, згідно з якою Позивач повинен був здійснити поставку наведеної в ній сільськогосподарської продукції на суму 2 095 649,33 грн. до 30 вересня 2019 р., оплату за яку повинна була бути здійснена до 30 листопада 2019 року. Сторони 27 листопада 2019 року уклали додаткову угоду, якою строк оплати визначили до 30 грудня 2019 року.

На виконання умов договору, Позивач здійснив 03 вересня 2019 року поставку, а покупець прийняв зазначений товар вартістю 2 095 649,33 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000172, а також товарно-транспортною накладною № 025688 від 03.09.2019. Транспортування товару було здійснене позивачем, безпосередньо водієм ОСОБА_1 , з яким у позивачем укладений договір № 01/п від 01.02.2019, і на підставі цього договору та наданих послуг сторонами підписаний акт від 07.10.2019.

В свою чергу, зазначений товар позивачем був придбаний в рамках взаємовідносин з ТОВ «Ювента 2010» (договір поставки товару № 01/0204 від 02.04.2019; специфікації № 01/060519 від 06.05.2019, № 01/070519 від 07.05.2019; договір поставки від 07.05.2018; специфікація № 01/1405 від 14.05.2018; видаткові накладні № РН-30106 від 06.12.2018, № РН-30108 від 10.12.2018, № РН-0000023 від 20.03.2019, № РН-0000033 від 29.03.2019, № РН-0000038 від 12.04.2019, № РН-0000039 від 15.04.2019, № РН-0000041 від 19.04.2019; товарно-транспортні накладні №001002 від 06.12.2018, №001005 від 10.12.2018, №001020 від 20.03.2019, №001024 від 29.03.2019, №001050 від 12.04.2019, №001051 від 15.04.2019, №001059 від 19.04.2019; платіжні доручення № 293 від 18.12.2018, № 294 від 19.12.2018, № 2 від 25.04.2019, № 7 від 26.04.2019, № 10 від 02.05.2019, № 14 від 06.05.2019, № 25 від 13.05.2019, № 51 від 20.03.2019, № 52 від 28.05.2019, № 54 від 21.03.2019, № 85 від 03.04.2019, № 100 від 11.04.2019, № 107 від 15.04.2019, № 108 від 15.04.2019, № 109 від 16.04.2019, № 110 від 17.04.2019).

Транспортування придбаного позивачем товару було здійснене, як вбачається з товарно-транспортних накладних, експедиторами ОСОБА_1 на підставі договору № 01/п від 01.02.2019, актів від 31.03.2019, від 30.04.2019, від 31.05.2019 та ОСОБА_2 на підставі договору № 04/п від 11.03.2019, актів від 31.03.2019, від 30.04.2019, від 31.05.2019.

За фактом поставки позивачем була складена податкова накладна № 1 від 03.09.2019 на суму 2 095 649,33 грн., яка 12 вересня 2019 року направлена до єдиного вікна подання електронної звітності ДПС України, засобами телекомунікаційного зв`язку з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією від 13.09.2019, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 1005 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 2.1. п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Повідомленням № 2 від 10.10.2019 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація, якої зупинена, позивачем були надані пояснення та скановані копії вищенаведених первинних документів на підтвердження господарської операції.

Проте, комісією ДПС прийнято рішення № 1309950/41513628 від 18.10.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 03.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме:

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження. розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт. послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та зазначено (документі», які не надано необхідно підкреслити).

Додатково зазначено: відсутні первинні документи щодо навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи).

2. 02 липня 2018 року ПП «ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» (Покупець) уклало з позивачем (Постачальник) договір поставки № 02/07-18, за умовами якого позивачем здійснюється поставка сільськогосподарської продукції та добрив, згідно з додатковими угодами.

17 вересня 2019 року між сторонами укладена додаткова угода № 4, згідно з якою позивач повинен був здійснити поставку наведеної в ній сільськогосподарської продукції на суму 3 520 208,16 грн. до 30 вересня 2019 року, оплату за яку повинна була бути здійснена до 30 грудня 2019 року.

На виконання умов договору, позивач здійснив 18 вересня 2019 року поставку, а покупець прийняв зазначений товар вартістю 3 520 208,16 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000177, а також товарно-транспортною накладною № 025801 від 18.09.2019.

В свою чергу, зазначений товар Позивач придбав в рамках взаємовідносин з:

- ТОВ «Агроресурс-А» (договір поставки № 3418/19/ДННМ від 12.04.2019, специфікація № 1 від 12.04.2019; видаткова накладна №/04/00681 від 12.04.2019, товарно-транспортна накладна №АА00000955 від 12.04.2019, рахунок-фактура № 2450 від 12.04.2019; платіжні доручення № 103 від 12.04.2019, № 104 від 12.04.2019);

- ТОВ «Ювента 2010» (договір поставки товару №01/0204 від 02.04.2019; специфікації № 01/060519 від 06.05.2019, № 01/070519 від 07.05.2019, № 01/300519 від 30.05.2019; договір поставки товару від 07.05.2018; специфікація № 01/1405 від 14.05.2018; договір поставки товару № 01/010719 від 01.07.2019; специфікація № 01/010719 від 01.07.2019; видаткові накладні № РН-0000040 від 25.04.2019, № РН-0000048 від 26.04.2019, № РН-0000049 від 26.04.2019, № РН-0000051 від 26.04.2019, № РН-0000053 від 06.05.2019, № РН-0000054 від 07.05.2019, № РН-0000055 від 07.05.2019, № РН-0000056 від 30.05.2019, № РН-0000057 від 30.05.2019, № РН-0000064 від 01.07.2019, № РН-0000065 від 02.07.2019; товарно-транспортні накладні №001059 від 19.04.2019, №001070 від 25.04.2019, №001071 від 26.04.2019, №001074 від 06.05.2019, № 001075 від 07.05.2019, №001081 від 30.05.2019, № 01083 від 01.07.2019, № 001085 від 02.07.2019, платіжні доручення № 185 від 16.08.2019, № 200 від 23.08.2019, № 150 від 22.07.2019, № 153 від 23.07.2019, № 130 від 09.07.2019, № 141 від 16.07.2019).

Транспортування придбаного позивачем товару було здійснене, як вбачається з товарно-транспортних накладних, експедиторами ОСОБА_1 на підставі договору № 01/п від 01.02.2019, актів від 30.04.2019, від 31.05.2019, від 31.07.2019 та ОСОБА_2 на підставі договору № 04/п від 11.03.2019, актів від 31.05.2019, від 31.07.2019.

09 жовтня 2019 року ТОВ «МЕГАРОН ЛЮКС» направило до єдиного вікна подання електронної звітності ДПС України, засобами телекомунікаційного зв`язку, податкову накладну № 6 від 18.09.2019 на суму 3 520 208,16 грн. по взаємовідносинах із ПП «ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД», з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією від 10.10.2019, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту І Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Повідомленням № 1 від 10.10.2019 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація, якої зупинена, позивачем були надані пояснення та скановані копії вищенаведених первинних документів на підтвердження господарської операції.

Проте, комісією ДПС прийнято рішення № 1309954/41513628 від 18.10.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 18.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме:

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси. акти приймання-передачі товарів (робіт. послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та зазначено (документи, які не надано необхідно підкреслити).

Додатково зазначено: відсутні первинні документи щодо навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи).

3. 18 квітня 2018 року позивач в якості продавця і ТОВ «МАЛИНОВКА» в якості покупця уклали договір № 9959а купівлі-продажу, за умовами якого позивач повинен був здійснити поставку шроту соняшникового за ціною і в обсягах згідно з додатковими угодами.

18 вересня 2019 року сторони уклали між собою додаткову угоду № 10 до вказаного договору, за умовами якої позивач повинен був здійснити поставку товару в обсязі 40 тон (+-15%) з розрахунку 4 750,00 грн за тону (без ПДВ), а всього за 228 000,00 грн. з ПДВ. У п. 4 додаткової угоди визначено, що оплата здійснюється наступним чином: 80% наступного робочого дня після поставки товару і 20% після реєстрації податкової накладної.

На виконання умов договору, позивач здійснив 19 вересня 2019 року поставку, а покупець прийняв товар в обсязі 25,160 тон, вартістю 143 412,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000173 та рахунком-фактурою №СФ-0000124. Перевезення товару було здійснене перевізником ТОВ «МК АГРОТРАНС», з яким укладений договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом № 18/09-1 від 18.09.2019, що підтверджується також копіями акту надання послуг № 191 від 19.09.2019, товарно-транспортної накладної № 003351 від 18.09.2019, рахунку на оплату № 135 від 19.09.2019, платіжного доручення № 229 від 26.09.2019.

Після здійсненої поставки товару, на виконання умов договору купівлі-продажу, позивач виставив покупцю рахунок-фактуру № СФ-0000124 від 19.09.2019 на суму 143 412,00 грн. В той же час, на підставі п. 4 додаткової угоди покупець частково сплатив за поставлений товар у розмірі 114 729,60 грн., що підтверджується випискою по рахунку.

В свою чергу, зазначений товар позивач придбав в рамках взаємовідносин з ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» (договір поставки № 1309/19-1 від 13.09.2019; видаткові накладні № РН-0000002 від 16.09.2019, № РН-0000003 від 16.09.2019, №РН-0000004 від 16.09.2019; рахунок-фактура № СФ-00000008 від 16.09.2019; товарно-транспортні накладні № 10 від 16.09.2019, № 11 від 16.09.2019, № 12 від 16.09.2019; платіжні доручення № 238 від 08.10.2019, № 243 від 11.10.2019, № 255 від 21.10.2019, № 256 від 23.10.2019, № 264 від 25.10.2019.

15 жовтня 2019 року ТОВ «МЕГАРОН ЛЮКС» направило до єдиного вікна подання електронної звітності ДПС України, засобами телекомунікаційного зв`язку, податкову накладну № 2 від 19.09.2019 на суму 143 412,00 грн. по взаємовідносинах із ТОВ «МАЛИНОВКА», з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією від 15.10.2019, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано: «ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Повідомленням № 4 від 18.10.2019 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація, якої зупинена, позивачем були надані пояснення та скановані копії вищевказаних первинних документів на підтвердження господарської операції.

Проте, комісією ДПС прийнято рішення № 1314503/41513628 від 24.10.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 19.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме:

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції. складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси. акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та зазначено (документи, які не надано необхідно підкреслити).

Додатково зазначено: відсутні складські документи (інвентаризаційні описи).

4. 18 квітня 2018 року позивач в якості продавця і ТОВ «МАЛИНОВКА» в якості покупця уклали договір № 9959а купівлі-продажу, за умовами якого позивач повинен був здійснити поставку шроту соняшникового за ціною і в обсягах згідно з додатковими угодами.

18 вересня 2019 року сторони уклали між собою додаткову угоду № 10 до вказаного договору, за умовами якої позивач повинен був здійснити поставку товару в обсязі 40 тон (+-15%) з розрахунку 4 750,00 грн. за тону (без ПДВ), а всього за 228 000,00 грн. з ПДВ. У п. 4 додаткової угоди визначено, що оплата здійснюється наступним чином: 80% наступного робочого дня після поставки товару і 20% після реєстрації податкової накладної.

Після здійсненої поставки товару, на виконання умов договору купівлі-продажу, позивач виставив покупцю рахунок-фактуру № СФ-0000125 від 20.09.2019 па суму 133 038,00 грн. В той же час, на підставі п. 4 додаткової угоди покупець частково сплатив за поставлений товар у розмірі 106 430,40 грн., що підтверджується випискою по рахунку.

В свою чергу, зазначений товар позивач придбав в рамках взаємовідносин з ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» (договір поставки № 1309/19-1 від 13.09.2019; видаткові накладні № РН-0000002 від 16.09.2019, № РН-0000003 від 16.09.2019, №РН-0000004 від 16.09.2019; рахунок-фактура № СФ-00000008 від 16.09.2019; товарно-транспортні накладні № 10 від 16.09.2019, № 11 від 16.09.2019, № 12 від 16.09.2019; платіжні доручення № 238 від 08.10.2019, № 243 від 11.10.2019, № 255 від 21.10.2019, № 256 від 23.10.2019, № 264 від 25.10.2019.

За фактом поставки позивачем була складена податкова накладна № 3 від 20.09.2019 на суму 133 038,00 грн., яка 15 жовтня 2019 року направлена до єдиного вікна подання електронної звітності ДПС України, засобами телекомунікаційного зв`язку з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією від 15.10.2019, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано: «ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Повідомленням № 5 від 18.10.2019 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація, якої зупинена, позивачем були надані пояснення та скановані копії вищенаведених первинних документів на підтвердження господарської операції.

Проте, комісією ДПС прийнято рішення № 1314497/41513628 від 24.10.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 20.09.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме:

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси. акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та зазначено (документи, які не надано необхідно підкреслити).

Додатково зазначено: відсутні складські документи (інвентаризаційні описи).

5. 16 квітня 2018 року позивач в якості продавця і ТОВ «Агрофірма «Агротіс» в якості покупця уклали договір № 9946а купівлі-продажу, за умовами якого позивач повинен був здійснити поставку шроту соняшникового за ціною і в обсягах згідно з додатковими угодами.

25 вересня 2019 року сторони уклали між собою додаткову угоду № 15 до вказаного договору, за умовами якої позивач повинен був здійснити поставку товару в обсязі 40 тон (+-10%) з розрахунку 4 750,00 грн за тону (без ПДВ), а всього за 228 000,00 грн. з ПДВ. У п. 3 додаткової угоди визначено, що оплата здійснюється наступним чином: 80% наступного робочого дня після поставки товару і 20% після реєстрації податкової накладної.

На виконання умов договору, 26 вересня 2019 року позивач здійснив поставку, а покупець прийняв товар в обсязі 45,320 тон, вартістю 258 324,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000176. Перевезення товару було здійснене перевізником ТОВ «Зернотранс», з яким укладений договір про надання послуг транспортного експедирування № 131118/1 від 13.11.2018, на підтвердження чого також надано копії акту надання послуг № 1428 від 26.09.2019, товарно-транспортної накладної № 031025 від 25.09.2019, калькуляції № 1428 від 26.09.2019, рахунку на оплату № 1428 від 26.09.2019, платіжного доручення № 232 від 30.09.2019.

Після здійсненої поставки товару, на виконання умов договору купівлі-продажу, позивач виставив покупцю рахунок-фактуру № СФ 0000127 від 26.09.2019 на суму 258 324,00 грн. В той же час, на підставі п. 3 додаткової угоди покупець частково сплатив за поставлений товар у розмірі 206 750,40 грн, що підтверджується випискою по рахунку.

В свою чергу, зазначений товар позивач придбав в рамках взаємовідносин з ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» (договір поставки № 1309/19-1 від 13.09.2019; видаткові накладні № РН-0000002 від 16.09.2019, № РН-0000003 від 16.09.2019, №РН-0000004 від 16.09.2019; рахунок-фактура № СФ-00000008 від 16.09.2019; товарно-транспортні накладні № 10 від 16.09.2019, № 11 від 16.09.2019, № 12 від 16.09.2019; платіжні доручення № 238 від 08.10.2019, № 243 від 11.10.2019, № 255 від 21.10.2019, № 256 від 23.10.2019, № 264 від 25.10.2019.

За фактом поставки позивачем була складена податкова накладна № 5 від 26.09.2019 на суму 258 324,00 грн., яка 15 жовтня 2019 року направлена до єдиного вікна подання електронної звітності ДПС України, засобами телекомунікаційного зв`язку з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією від 15.10.2019, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано: «ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Повідомленням № 3 від 18.10.2019 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація, якої зупинена, позивачем були надані пояснення та скановані копії вищевказаних первинних документів на підтвердження господарської операції.

Проте, комісією ДПС прийнято рішення № 1314499/41513628 від 24.10.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 26.09.2019 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме:

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування. навантаження. розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси. акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та зазначено (документи, які не надано необхідно підкреслити).

Додатково зазначено: відсутні складські документи (інвентаризаційні описи).

6. 02 липня 2018 року ПП «ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» (Покупець) уклало з позивачем (Постачальник) договір поставки № 02/07-18, за умовами якого позивачем здійснюється поставка сільськогосподарської продукції та добрив в кількості і за ціною згідно додаткових угод.

01 жовтня 2019 року між сторонами укладена додаткова угода № 5, згідно з якої позивач повинен був здійснити поставку наведеної в ній сільськогосподарської продукції на суму 1 502 179,28 грн. до 15 жовтня 2019 року, оплату за яку повинна була бути здійснена до 30 грудня 2019 року.

На виконання умов договору, 07 жовтня 2019 року позивач здійснив поставку, а покупець прийняв зазначений товар вартістю 207 540,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000180, а також товарно-транспортною накладною № 025815 від 07.10.2019. Транспортування товару було здійснене позивачем, експедитором ОСОБА_1 , з яким позивачем укладений договір № 01/п від 01.02.2019, і на підставі цього договору та наданих послуг сторонами підписаний акт від 07.10.2019.

В свою чергу, зазначений товар позивачем був придбаний в рамках взаємовідносин з ТОВ «Хімпромгруп» (договір поставки № 17 від 06.02.2019; видаткові накладні № 427 від 21.06.2019, № 429 від 21.06.2019; товарно-транспортна накладна №000150 від 21.06.2019; рахунок на оплату № 285 від 24.06.2019; платіжні доручення № 104 від 25.06.2019, № 115 від 27.06.2019, № 118 від 03.07.2019. Перевезення товару було здійснене за рахунок позивача, а саме експедитором ОСОБА_3 , з яким позивач уклав договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 3/п від 11.03.2019.

28 жовтня 2019 року ТОВ «МЕГАРОН ЛЮКС» направило до єдиного вікна подання електронної звітності ДПС України, засобами телекомунікаційного зв`язку, податкову накладну № 3 від 07.10.2019 на суму 207 540,00 грн. по взаємовідносинах із ПП «ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД», з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією від 29.10.2019, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано: «ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту І Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Повідомленням № 6 від 30.10.2019 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація, якої зупинена, позивачем були надані пояснення та скановані копії вищенаведених первинних документів на підтвердження господарської операції.

Проте, комісією ДПС прийнято рішення № 1324227/41513628 від 07.11.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 07.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме:

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси. акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та зазначено (документи, які не надано необхідно підкреслити).

Додатково зазначено: відсутні первинні документи щодо навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи).

7. 02 липня 2018 року ПП «ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» (Покупець) уклало з позивачем (Постачальник) договір поставки № 02/07-18, за умовами якого позивачем здійснюється поставка сільськогосподарської продукції та добрив в кількості і за ціною згідно з додатковими угодами.

01 жовтня 2019 року між сторонами укладена додаткова угода № 5, згідно з якою позивач повинен був здійснити поставку наведеної в ній сільськогосподарської продукції на суму 1 502 179,28 грн. до 15 жовтня 2019 року, оплату за яку повинна була бути здійснена до 30 грудня 2019 року.

На виконання умов договору, 10 жовтня 2019 року позивач здійснив поставку, а покупець прийняв зазначений товар вартістю 1 294 639,28 грн, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000181, а також товарно-транспортними накладними № 025817 від 10.10.2019, № 025818 від 10.10.2019, № 025819 від 10.10.2019; № 025820 від 10.10.2019. Транспортування товару було здійснене позивачем, безпосередньо експедиторами ОСОБА_2 (договір № 4/п від 11.03.2019, акт від 25.10.2019), ОСОБА_4 (договір № 2/п від 11.03.2019, акт від 25.10.2019), ОСОБА_1 (договір № 1/п від 01.02.2019, акт від 25.10.2019), ОСОБА_3 (договір № 3/п від 11.03.2019, акт від 25.10.2019).

В свою чергу, зазначений товар позивачем був придбаний в рамках взаємовідносин з ТОВ «Хімпромгруп» (договір поставки № 17 від 06.02.2019; видаткові накладні № 435 від 25.06.2019, № 436 від 01.07.2019, № 437 від 03.07.2019, № 438 від 04.07.2019, № 470 від 04.07.2019, № 439 від 05.07.2019, № 987 від 22.07.2019; товарно-транспортні накладні №000155 від 25.06.2019, №000157 від 01.07.2019, №000160 від 03.07.2019, №000162 від 04.07.2019, №000163 від 04.07.2019, №000165 від 05.07.2019, №000180 від 22.07.2019; рахунки на оплату № 302 від 03.07.2019, № 303 від 03.07.2019, № 304 від 04.07.2019, № 305 від 05.07.2019; платіжні доручення № 115 від 27.06.2019, № 118 від 03.07.2019, № 119 від 04.07.2019, № 120 від 04.07.2019, № 122 від 04.07.2019, № 123 від 04.07.2019, № 126 від 05.07.2019, № 134 від 12.07.2019, № 135 від 15.07.2019.

29 жовтня 2019 року ТОВ «МЕГАРОН ЛЮКС» направило до єдиного вікна подання електронної звітності ДПС України, засобами телекомунікаційного зв`язку, податкову накладну № 4 від 10.10.2019 на суму 1 294 639,28 грн. по взаємовідносинах із ПП «ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД», з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією від 29.10.2019, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано: «ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Повідомленням № 7 від 30.10.2019 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація, якої зупинена, позивачем були надані пояснення та скановані копії вищезазначених первинних документів на підтвердження господарської операції.

Проте, комісією ДПС прийнято рішення № 1324206/41513628 від 07.11.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 10.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме:

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, уберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси. акти приймання-передачі товарів (робіт. послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та зазначено (документи, які не надано необхідно підкреслити).

Додатково зазначено: відсутні первинні документи щодо навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи).

8. 16 квітня 2018 року позивач в якості продавця і ТОВ «Агрофірма «Агротіс» в якості покупця уклали договір № 9946а купівлі-продажу, за умовами якого позивач повинен був здійснити поставку шроту соняшникового за ціною і в обсягах згідно з додатковими угодами.

22 жовтня 2019 року сторони уклали між собою додаткову угоду № 16 до вказаного договору, за умовами якої позивач повинен був здійснити поставку товару в обсязі 80 тон (+-10%) з розрахунку 4 000,00 грн. за тону (без ПДВ), а всього за 384 000,00 грн. з ПДВ. У п. 3 додаткової угоди визначено, що оплата здійснюється наступним чином: 80% наступного робочого дня після поставки товару і 20% після реєстрації податкової накладної.

На виконання умов договору, 23 жовтня 2019 року позивач здійснив поставку, а покупець прийняв товар в обсязі 45,860 тон, вартістю 220 128,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000178. Перевезення товару було здійснене перевізником ТОВ «Зернотранс», з яким укладений договір про надання послуг транспортного експедирування № 131118/1 від 13.11.2018, на підтвердження чого також надано копії акту надання послуг № 1620 від 23.10.2019, товарно-транспортної накладної № 001250 від 23.10.2019, калькуляції № 1620 від 23.10.2019, рахунку на оплату № 1620 від 23.10.2019, платіжного доручення № 267 від 30.10.2019.

Після здійсненої поставки товару, на виконання умов договору купівлі-продажу, позивач виставив покупцю рахунок-фактуру № СФ-0000129 від 23.10.2019 на суму 220 128,00 грн. В той же час, на підставі п. 3 додаткової угоди покупець частково сплатив за поставлений товар у розмірі 176 102,40 грн, що підтверджується випискою по рахунку.

В свою чергу, зазначений товар позивач придбав в рамках взаємовідносин з ТОВ «АМАРОК УКРАЇНИ» (договір поставки № 3/19 від 23.10.2019, видаткова накладна № 4 від 23.10.2019, рахунок на оплату № 2 від 22.10.2019, товарно-транспортна накладна № 3 від 23.10.2019, платіжне доручення № 263 від 25.10.2019). Поставку цього товару на склад позивача було здійснено експедитором ОСОБА_5 на підставі договору № 04/п від 11.03.2019, про що складений акт від 12.11.2019.

За фактом поставки позивачем була складена податкова накладна № 1 від 23.10.2019 на суму 220 128,00 грн., яка 14 листопада 2019 року направлена до єдиного вікна подання електронної звітності ДПС України, засобами телекомунікаційного зв`язку з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією від 15.11.2019, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано, що: «ПН/РК відповідає вимогам підпункт)' 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Повідомленням № 1 від 20.11.2019 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація, якої зупинена, позивачем були надані пояснення та скановані копії вищенаведених первинних документів на підтвердження господарської операції.

Проте, комісією ДПС прийнято рішення № 1337938/41513628 від 26.11.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 23.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме:

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси. акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуваннями наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та зазначено (документи, які не надано необхідно підкреслити).

Додатково зазначено: відсутні складські документи (інвентаризаційні описи).

9. 16 квітня 2018 року позивач в якості продавця і ТОВ «Агрофірма «Агротіс» в якості покупця уклали договір № 9946а купівлі-продажу, за умовами якого позивач повинен був здійснити поставку шроту соняшникового за ціною і в обсягах згідно додаткових угод.

22 жовтня 2019 року сторони уклали між собою додаткову угоду № 16 до вказаного договору, за умовами якої позивач повинен був здійснити поставку товару в обсязі 80 тон (+-10%) з розрахунку 4 000,00 грн. за тону (без ПДВ), а всього за 384 000,00 грн. з ПДВ. У п. 3 додаткової угоди визначено, що оплата здійснюється наступним чином: 80% наступного робочого дня після поставки товару і 20% після реєстрації податкової накладної.

На виконання умов договору, 26 жовтня 2019 року позивач здійснив поставку, а покупець прийняв товар в обсязі 47,380 тон, вартістю 227 424,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000179. Перевезення товару було здійснене перевізником ТОВ «Зернотранс», з яким укладений договір про надання послуг транспортного експедирування № 131118/1 від 13.11.2018, на підтвердження чого також надано копії акту надання послуг № 1638 від 26.10.2019, товарно-транспортної накладної № 001252 від 25.10.2019, калькуляції № 1638 від 26.10.2019, рахунку на оплату № 1638 від 26.10.2019, платіжного доручення № 267 від 30.10.2019.

Після здійсненої поставки товару, на виконання умов договору купівлі-продажу, позивач виставив покупцю рахунок-фактуру № СФ-0000130 від 26.10.2019 на суму 227 424,00 грн. В той же час, на підставі п. 3 додаткової угоди покупець частково сплатив за поставлений товар у розмірі 181 939,20 грн., що підтверджується випискою по рахунку.

В свою чергу, зазначений товар позивач придбав в рамках взаємовідносин з ТОВ «АМАРОК УКРАЇНИ» (договір поставки № 3/19 від 23.10.2019, видаткова накладна № 6 від 25.10.2019; рахунок на оплату № 6 від 25.10.2019, товарно-транспортна накладна № 5 від 25.10.2019; платіжне доручення № 266 від 30.10.2019). Поставку цього товару на склад позивача було здійснено експедитором ОСОБА_5 на підставі договору № 04/п від 11.03.2019, про що складений акт від 12.11.2019.

За фактом поставки позивачем була складена податкова накладна № 2 від 26.10.2019 на суму 227 424,00 грн., яка 14 листопада 2019 року направлена до єдиного вікна подання електронної звітності ДПС України, засобами телекомунікаційного зв`язку з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією від 15.11.2019, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано: «ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Повідомленням № 2 від 20.11.2019 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація, якої зупинена, позивачем були надані пояснення та скановані копії вищевикладених первинних документів на підтвердження господарської операції.

Проте, комісією ДПС прийнято рішення № 1337940/41513628 від 26.11.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 26.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме:

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції. складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси. акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та зазначено (документи, які не надано необхідно підкреслити).

Додатково зазначено: відсутні складські документи (інвентаризаційні описи).

10. 18 квітня 2018 року позивач в якості продавця і ТОВ «Малиновка» в якості покупця уклали договір № 9959а купівлі-продажу, за умовами якого позивач повинен був здійснити поставку шроту соняшникового за ціною і в обсягах згідно додаткових угод.

30 жовтня 2019 року сторони уклали між собою додаткову угоду № 11 до вказаного договору, за умовами якої позивач повинен був здійснити поставку товару в обсязі 40 тон (+-15%) з розрахунку 4 000,00 грн. за тону (без ПДВ), а всього за 192 000,00 грн. з ПДВ. У п. 4 додаткової угоди визначено, що оплата здійснюється наступним чином: 80% наступного робочого дня після поставки товару і 20% після реєстрації податкової накладної.

На виконання умов договору, 31 жовтня 2019 року позивач здійснив поставку, а покупець прийняв товар в обсязі 42,640 тон, вартістю 204 672,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000182. Перевезення товару було здійснене перевізником ТОВ «Зернотранс», з яким укладений договір про надання послуг транспортного експедирування № 131118/1 від 13.11.2018, на підтвердження чого також надано копії акту надання послуг № 1682 від 31.10.2019, товарно-транспортної накладної № 003380 від 30.10.2019, калькуляції № 1682 від 31.10.2019, рахунок на оплату № 1682 від 31.10.2019, платіжного доручення № 270 від 01.11.2019.

Після здійсненої поставки товару, на виконання умов договору купівлі-продажу, позивач виставив покупцю рахунок-фактуру № СФ-0000133 від 31.10.2019 на суму 204 672,00 грн. В той же час, на підставі п. 4 додаткової угоди покупець частково сплатив за поставлений товар у розмірі 163 737,60 грн., що підтверджується випискою по рахунку.

В свою чергу, зазначений товар позивач придбав в рамках взаємовідносин з ТОВ «АМАРОК УКРАЇНИ» (договір поставки № 3/19 від 23.10.2019, видаткова накладна № 20 від 30.10.2019; рахунок на оплату № 16 від 30.10.2019; товарно-транспортна накладна № 23 від 30.10.2019; платіжне доручення № 278 від 08.11.2019). Поставку цього товару на склад позивача було здійснено експедитором ОСОБА_5 на підставі договору № 04/п від 11.03.2019, про що складений акт від 12.11.2019.

За фактом поставки позивачем була складена податкова накладна № 5 від 31.10.2019 на суму 204 672,00 грн., яка 14 листопада 2019 року направлена до єдиного вікна подання електронної звітності ДПС України, засобами телекомунікаційного зв`язку, з мстою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією від 15.11.2019, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано: «ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Повідомленням № 3 від 20.11.2019 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація, якої зупинена, позивачем були надані пояснення та скановані копії вищезазначених первинних документів на підтвердження господарської операції, про які мова піде далі.

Проте, комісією ДПС прийнято рішення № 1337862/41513628 від 26.11.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 під 31.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме:

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції. складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси. акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та зазначено (документи, які не надано необхідно підкреслити).

Додатково зазначено: відсутні складські документи (інвентаризаційні описи).

11. 30 жовтня 2019 року ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ» (Покупець) уклало з позивачем (Постачальник) договір поставки № 3010/19-1, за умовами якого позивачем здійснюється поставка сільськогосподарської продукції та добрив, згідно з специфікаціями.

30 жовтня 2019 року між сторонами підписана специфікація № 1, згідно з якою позивач повинен був здійснити поставку наведеної в ній сільськогосподарської продукції на суму 1 401 107,45 грн. до 05 листопада 2019 року, оплату за яку повинна була бути здійснена до 31 грудня 2019 року.

На виконання умов договору, 01 листопада 2019 року позивач здійснив поставку, а покупець прийняв зазначений товар вартістю 1 401 107,45 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000183, а також товарно-транспортною накладною № 015445 від 01.11.2019.

В свою чергу, зазначений товар позивач придбав в рамках взаємовідносин з наступними контрагентами:

- ТОВ «Агроресурс-А» (договір поставки № 3418/19/ДННМ від 12.04.2019; специфікація № 1 від 12.04.2019; видаткові накладні №/04/00681 від 12.04.2019, №/04/01754 від 12.04.2019, №/04/00689 від 12.04.2019; товарно-транспортні накладні №АА00000955 від 12.04.2019, № АА0000958 від 12.04.2019, № АА00000966 від 12.04.2019; рахунок-фактура № 2450 від 12.04.2019; платіжні доручення № 103 від 12.04.2019, № 104 від 12.04.2019, № 105 від 12.04.2019, № 106 від 12.04.2019);

- ТОВ «Ювента 2010» (договір поставки № 01/010719 від 01.07.2019; специфікація № 01/010719 від 01.07.2019; видаткова накладна №РН-0000065 від 02.07.2019; товарно-транспортна накладна №001085 від 02.07.2019; договір поставки №01/0204 від 02.04.2019; специфікації № 01/060519 від 06.05.2019, № 01/300519 від 30.05.2019, № 3 від 12.04.2019; договір поставки 01/08 від 01.08.2018; видаткові накладні №РН-0000038 від 12.04.2019, №РН-0000041 від 19.04.2019, №РН-0000053 від 06.05.2019, №РН-0000057 від 30.05.2019; товарно-транспортні накладні №001050 від 12.04.2019, №001059 від 19.04.2019, №001074 від 06.05.2019, №001081 від 30.05.2019; платіжні доручення № 185 від 16.08.2019, № 200 від 23.08.2019, № 150 від 22.07.2019, № 153 від 23.07.2019, № 130 від 09.07.2019, № 141 від 16.07.2019);

- ТОВ «Торговий дім «Насіння» (договір № 2-2602/пр493 від 26.02.2019; додаток № 1 від 01.03.2019; видаткова накладна № Н-БП-0503-42 від 05.03.2019; рахунок на оплату № Н-ВП-0103-025 від 01.03.2019; товарно-транспортна накладна № 111112 від 05.03.2019; додаток № 2 від 23.04.2019; видаткова накладна № Н-КП-2604-002 від 26.04.2019; товарно-транспортна накладна № 111113 від 26.04.2019; платіжні доручення № 9 від 01.03.2019, № 1 від 24.04.2019).

Транспортування придбаного позивачем товару було здійснене експедиторами ОСОБА_1 (договір № 01/п від 01.02.2019, акт від 30.04.2019 та акт від 31.05.2019) та ОСОБА_2 (договір № 04/п від 11.03.2019, акт від 31.05.2019, акт від 31.07.2019).

15 листопада 2019 року ТОВ «МЕГАРОН ЛЮКС» направило до єдиного вікна подання електронної звітності ДПС України, засобами телекомунікаційного зв`язку, податкову накладну № 1 від 01.11.2019 на суму 1 401 107,45 грн. по взаємовідносинах із ТОВ «ВІНСЕНТ КОМПАНІ», з метою її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією від 18.11.2019, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано: ««відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Повідомленням № 4 від 21.11.2019 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація, якої зупинена, позивачем були надані пояснення та скановані копії вищезазначених первинних документів на підтвердження господарської операції.

Проте, комісією ДПС прийнято рішення № 1340213/41513628 від 28.11.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 01.11.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме:

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси. акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та зазначено (документи, які не надано необхідно підкреслити).

Додатково зазначено: складські документи (інвентаризаційні описи), в тому числі рахунки-фактури.

Вважаючи вищевказані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі ПК України).

Відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.3 пункт 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається згідно з приписами норми пункту 187.1 статті 187 ПК України дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Згідно із пунктами 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

В розумінні пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних", затвердженого постановою КМУ №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 12 Порядку №1246 визначено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (п. 14 Порядку №1246).

Аналогічні норми містить постанова КМУ № 117 від 21.02.2018, якою затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117, чинна на момент прийняття оскаржуваних рішень).

Так, відповідно до пункту 12 Порядку №117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктами 13, 14 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Із процитованих норм випливає, що у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, можливо зупинення їх реєстрації.

Так, 08.08.2019 на офіційному веб-сайті ДФС України оприлюднено інформацію про те, що відповідно до вимог пункту 10 Порядку зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, ДФС визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку та погоджені Міністерством фінансів України згідно з листом від 06.08.2019 № 26010-06-5/20111.

Критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій зареєстровані в ДФС за № 1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 та введені в дію 08.08.2019.

Підпунктом 1.6 пункту 1 зазначених Критеріїв визначеного, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірних у цій справі актів індивідуальної дії, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 ПК України, у відповідності до вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація спірних податкових накладних зупинена із посиланням на пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Верховний Суд у своїй постанові від 02.04.2019 по справі № 822/1878/18 зазначив, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні ст. 117 Конституції, а відтак не є джерелом права, відповідно до статті 7 КАС України. Акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у встановленому порядку. А тому Верховний Суд погодився із судами інших інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації ПН платника ПДВ на підставі критеріїв, затверджених листом ДФС України від 21.03.2018 № 95/99-99-07-18 та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, адже Товариством були надані первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи противоправні дії податкового органу щодо зупинення реєстрації податкових накладних, на підставі критеріїв ризиковості, визначених інформаційними листами Державної фіскальної служби України, оскільки такі листи не є правовими актами, а вимога податкового органу у квитанціях щодо надання пояснень та документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, вказана без зазначення чіткої ознаки ризиковості, така відмова є незаконною і необґрунтованою.

Крім того, відповідачами не надано суду ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку. Належної мотивації підстав та причин віднесення ТОВ «МЕГАРОН ЛЮКС» до ризикових платників податків відповідно до підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податків», оскаржувані рішення контролюючого органу також не містять.

Також, Верховний Суд в постанові від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, щодо подібних правовідносин, зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Суд звертає увагу, що відповідно до пунктів 15-18, 20 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/ розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/ розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

ДФС розміщує та постійно оновлює на своєму офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв`язку ДФС, якими можуть подаватися письмові пояснення та копії документів.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як встановлено судом, одержавши квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, позивач у межах строку, встановленого Законом, направив до контролюючого органу пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення операції щодо постачання товару, зазначеного у податкових накладних, реєстрація яких зупинена.

Із урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що позивачем виконано вимоги квитанцій та надано необхідні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Однак, комісія регіонального рівня, незважаючи на надання відповідних документів та пояснень, прийняли оскаржувані рішення, якими відмовили в реєстрації податкових накладних, виписаних позивачем на адресу наведених вище контрагентів.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування є ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаних рішення, підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкових накладних є ненадання платником податку копій документів, а саме: ненадання платником податку копій документів, а саме договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), в тому числі рахунки-фактори/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити).

У відзиві на позовну заяву відповідачами також надано пояснення, що контролюючим органом при зупиненні реєстрації податкової накладної не зазначається перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки суб`єкт господарювання сам вирішує які документи потрібно надати.

Суд не приймає до уваги таке посилання, оскільки як підтверджено матеріалами справи, позивач визначив та надав документи, яких на його думку, достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте, контролюючим орган, зупиняючи, а потім і відмовляючи у їх реєстрації, та не визначаючи перелік конкретних документів для подання позивачем, згодом при поданні пакету документів позивачем, зазначає в рішенні про неповноту такого переліку, що є нелогічним та необґрунтованим.

Головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами владних повноважень, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, настанов для їх розв`язання що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Всупереч визначеному, контролюючим органом у рішеннях про відмову у реєстрації податкової накладної не наведено жодного порушення норм матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

На думку суду, всі первинні документи, які підтверджують господарські операції, за якими складено спірні податкові накладні позивач надавав контролюючому органу, про що свідчать матеріали справи.

Отже, суд відхиляє доводи відповідачів про те, що прийняти рішення про реєстрацію податкової накладної було неможливо із огляду на ненадання позивачем копій документів. Крім того, контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003 вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Відповідачами не наведено жодних обставин та не надано суду доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій позивача цілям та завданням його та його контрагентів статутної діяльності, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю учасників зазначених операцій, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії учасників операцій були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Відповідачами не надано будь-яких належних та допустимих доказів, не доведено наявності обставин та підстав, які б свідчили про юридичну дефектність первинних документів за спірними операціям.

З урахуванням вищевикладених обставин, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18 та від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, суд дійшов до висновку, що відповідачами у даній справі не доведено правомірності оскаржуваних рішень, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання спірних рішень Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної або відмову в такій реєстрації, протиправними та їх скасування.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні, суд зазначає наступне.

За приписами частини третьої статті 245 КАС України, у разі скасування індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Аналізуючи дані положення кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Згідно з пунктів 19, 20 Порядку №1246, в редакцій на час вирішення спору по суті, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДФС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Установлено, що Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Згідно з абзацом 6 пункту 2 Постанови КМУ № 1200, Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Разом із тим, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 682-р установлена можливість забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних після набрання чинності розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 682-р здійснюється Державною податковою службою України.

Відтак, оскільки оскаржувані рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, як встановлено вище, підлягають скасуванню, то суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 03.09.2019 №1, від 18.09.2019 №6, від 19.09.2019 №2, від 20.09.2019 №3, від 26.09.2019 №5, від 07.10.2019 №3, від 10.10.2019 №4, від 23.10.2019 №1, від 26.10.2019 №2, від 31.10.2019 №5, від 01.11.2019 №1.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду з даним позовом, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 21 131,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №295 від 06.12.2019. За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Щодо заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу (вх. від 14.02.2020 №7018), у якій він просить суд стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу в розмірі 22 000,00 грн. слід зазначити наступне.

Згідно з частиною першою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, згідно із частиною п`ятою статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 ст.134 КАС України).

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Котелевським Костянтином Володимировичем, який здійснює адвокатську діяльність в Адвокатському об`єднанні «Коляда Котелевський» надано: ордер про надання правничої допомоги від 31.10.2019 серії ЗП №092217, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЗП №001097 від 29.09.2015, Договір про надання правничих послуг від 31.10.2019, укладений між ТОВ «МЕГАРОН ЛЮКС» та Адвокатським об`єднанням «Коляда Котелевський», предметом якого є надання за плату правничих послуг в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим Договором та окремими дорученнями клієнта, додаткова угода від 06.12.2019 до вказаного договору, рахунок №11 від 31.10.2019, платіжне доручення №287 від 20.11.2019 на суму 20 000,00 грн., акт виконаних робіт від 13.02.2020 на суму 22 000,00 грн.

Відповідно до п. 6.1 Договору за послуги, передбачені п. 1.2 Договору Клієнт сплачує винагороду (гонорар), розмір якої визначається виходячи з кількості витраченого часу з розрахунку 1 600,00 грн. за одну годину часу, що витрачений для надання правничої допомоги.

Факт надання послуг та їх вартість фіксується шляхом підписання Сторонами Акту виконаних робіт, що є частиною цього Договору (п. 6.3 Договору).

Так, до матеріалів справи надано Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 13.02.2020 про надання правничих послуг, яким підтверджується надання позивачу Адвокатським об`єднанням «Коляда Котелевський» правничих послуг на суму 22 000,00 грн., зокрема: консультація, перевірка законності та роз`яснення юридичного змісту клієнту наданих ним документів; підготовка та подача адміністративного позову до Запорізького окружного адміністративного суду; виїзд адвоката для участі в судовому засіданні, що було призначене на 15 січня 2020 року на 11 год. 30 хв., на які адвокатом витрачено 13 год. 45 в. Акт підписано сторонами та засвідчено належним чином.

В свою чергу представником відповідача 2 надано суду клопотання (вх. №8102 від 20.02.2020), у якому просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу по справі у повному обсязі у зв`язку із його неспівміррністю та недоведеністю.

Водночас, суд зазначає, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 по справі №810/3806/18.

Так, на думку суду, «консультація, перевірка законності та роз`яснення юридичного змісту клієнту наданих ним документів» є складовою частиною підготовки позовної заяви, а тому суд критично оцінює її виокремлення адвокатом в якості окремої послуги, що надана протягом 1 год. 30 хв.

Крім того, суд дійшов висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір правничої допомоги є завищеним та таким, що підлягає зменшенню. На думку суду, обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, є визначення вартості послуг адвоката у сумі 800 грн./1 годину, а не 1600 грн./1 годину, як розраховано позивачем. Аналогічні висновки щодо необхідності застосування критеріїв співмірності при оцінці наданих адвокатом послуг викладено у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі №200/14113/18-а.

Відтак, на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 800,00 грн. - по 4 900,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАРОН ЛЮКС» задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.10.2019 №1309950/41513628, від 18.10.2019 №1309954/41513628, від 24.10.2019 №1314503/41513628, від 24.10.2019 №1314497/41513628, від 24.10.2019 №1314499/41513628, від 07.11.2019 №1324227/41513628, від 07.11.2019 №1324206/41513628, від 26.11.2019 №1337938/41513628, від 26.11.2019 №1337940/41513628, від 26.11.2019 №1337862/41513628, від 28.11.2019 №1340213/41513628.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕГАРОН ЛЮКС» (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 63-А; ) податкові накладні: від 03.09.2019 №1, від 18.09.2019 №6, від 19.09.2019 №2, від 20.09.2019 №3, від 26.09.2019 №5, від 07.10.2019 №3, від 10.10.2019 №4, від 23.10.2019 №1, від 26.10.2019 №2, від 31.10.2019 №5, від 01.11.2019 №1 датою їх подання до реєстрації.

3. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10 565 (десять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 50 копійок присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАРОН ЛЮКС» (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 63-А; ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04655, м. Київ, Львівська площа, 8; ).

Судові витрати зі сплати витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 4 900 (чотири тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАРОН ЛЮКС» (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 63-А; ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04655, м. Київ, Львівська площа, 8; ).

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10 565 (десять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 50 копійок присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАРОН ЛЮКС» (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 63-А; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Судові витрати зі сплати витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 4 900 (чотири тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАРОН ЛЮКС» (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 63-А; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 11.03.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко