Справа № 524/711/20
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 р.Справа № 524/711/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.,

суддів: Зеленського В.В. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Стадника Віктора Анатолійовича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2020, головуючий суддя І інстанції: Вінтоняк Н.Д., м. Кременчук Полтавської області, повний текст складено 30.03.2020 по справі № 524/711/20

за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції , інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Стадника Віктора Анатолійовича

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) звернувся Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції та інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Стадника Віктора Анатолійовича, в якому просив суд скасувати постанову серії ЕАК №2071463 від 05 лютого 2020 року.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2071463 від 05 лютого 2020 року, винесену інспектором батальйону № 1 роти № 2 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Стадником Віктором Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - скасовано.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.03.2020 виправлено описку в рішенні Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13 березня 2020 року у справі № 524/711/20, зокрема: абзац другий резолютивної частини рішення викласти у наступній редакції: "Постанову у справі пр оадміністративне правопорушення серії ЕАК № 2071463 від 05 лютого 2020 року, винесену інспектором батальйону № 1 роти № 2 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Стадником Віктором Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП скасовано, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито".

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - інспектор роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Стадника В.А., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції не прийнято до уваги пояснення позивача, надані ним на місці зупинки про те, що він неодноразово рухався з порушенням вимоги вказаного знаку з табличкою та був обізнаним про наявність дорожнього знаку 4.1 "Рух прямо" з табличкою 7.5.1, оскільки неодноразово рухався цим маршрутом в порушення вимог Правил дорожнього руху. До відзиву відповідачем надався диск з відеозаписом факту виявлення порушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відеозапис є належним та допустимим доказом у справі з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, що помилково не враховано судом під час ухвалення рішення. Стверджує, що зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 05 лютого 2020 року інспектором батальйону № 1 роти № 2 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Стадником В.А. винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2071463, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №2071463 вбачається, що 05.02.2020 о 19:05 в м. Кременчук, вул. Ярмаркова, 5, водій, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Vario 816 D, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 "Рух прямо" з табличкою 7.5.1 для вантажних транспортних засобів, чим порушив п.33 ПДР України.

Не погодившись з вказаною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, а тому відеозапис, наданий відповідачем, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Суд першої інстанції дійшов висновку, що єдиним наданим доказом є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ст. 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 ( із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Згідно п. 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, встановлено ч.1 ст. 122 КпАП України.

За правилами ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Колегія суддів наголошує, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП.

У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, та взагалі інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП, у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Така правова оцінка наявних у справі доказів винуватості позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення узгоджується із сталою практикою Верховного Суду в аналогічних спорах, викладеною, зокрема в постанові від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а, від 15.11.2018 у справі № 524/7184/16-а, у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17, від 19.02.2020 у справі № 607/3394/17.

При цьому, безпідставними є доводи апелянта про те, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис підлягають зазначенню у постанові про адміністративне правопорушення лише у випадку фіксації правопорушення, здійсненої у автоматичному режимі, оскільки частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Вимоги ж до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режими, визначені частиною четвертою вказаної статті.

З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в обґрунтування законності винесеної ним постанови та застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП, не долучено до матеріалів справи жодних належних доказів.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Проте, зазначена постанова є предметом оскарження, тому остання не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вказує на те, що матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова серії ЕАК №2071463 від 05 лютого 2020 року підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що у справах про адміністративні правопорушення, зазначені в ст. 258 КУпАП, застосовується скорочене провадження, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки колегією суддів не заперечується той факт, що під час винесення оскаржуваної постанови, відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущеним нею порушенням, тому в цій частині порушень інспектором поліції, що виніс постанову, не встановлено.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги пояснення позивача, надані ним на місці зупинки про те, що він неодноразово рухався з порушенням вимоги вказаного знаку з табличкою та був обізнаним про наявність дорожнього знаку 4.1 "Рух прямо" з табличкою 7.5.1, оскільки неодноразово рухався цим маршрутом в порушення вимог Правил дорожнього руху, колегія суддів відхиляє.

Вказаний вище аргумент відповідача не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, позаяк ґрунтується на суб`єктивному тлумаченні подій, які передували прийняттю оскаржуваної постанови, не підтверджені належними та допустимими доказами, та до того ж заперечуються самим позивачем у позовній заяві.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Стадника Віктора Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2020 по справі № 524/711/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Зеленський Я.В. П`янова