Справа № 540/1680/19
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1680/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.05.2019 року № Ф-4115-50 та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що у листопаді 2018 року на його адресу позивача податковим органом скеровано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4115-50 від 07.11.2018 у розмірі 4914 грн. 36 коп., який виник станом на 31.10.2018 та у лютому 2019 року отримано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4115-50 від 04.02.2019 у розмірі 7371 грн. 54 коп., який виник станом на 31.01.2019. Підставою для нарахування послугували дані інформаційної системи органу доходів та зборів та стаття 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

З даного приводу позивач звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду про визнання протиправними та скасування вимог від 07.11.2018 № Ф-4115-50 та від 04.02.2019 № Ф-4115-50.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року, постановленого у справі № 540/494/19 позовні вимоги позивача ОСОБА_1 частково задоволені, зокрема визнано протиправними та скасовані вимоги ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2018 № Ф-4115-50 та від 04.02.2019 № Ф-4115- 50.

Проте, після винесення вказаного судового рішення, податковим органом 11.05.2019 року у відношенні ОСОБА_1 знову винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4115-50 від 11.05.2019 у розмірі 10125 грн. 72 коп., до якої увійшли попередні суми за вимогами від 04.02.2019 та від 07.11.2018, при цьому ж позивач станом на травень 2019 року вже не перебував в статусі члена фермерського господарства (знятий з обліку).

05.06.2019 року позивачем на адресу податкового органу скеровано скаргу з вимогою скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 4115-50 від 11.05.2019 на суму 10125 грн. 72 коп., із одночасним виконанням вищезазначеного судового рішення.

Проте, рішенням податкового органу позивача ОСОБА_1 повідомлено про результати розгляду його скарги з одночасним повідомленням про відмову у задоволенні вимог (рішення за вих. № 32224/6/99- 99-11-05-02-25 від 11.07.2019).

Вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4115-50 від 11.05.2019 підлягає скасуванню з наступних підстав.

03 квітня 2018 року позивач подав до податкового органу заяву про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ, яка цього ж дня отримана податковим органом.

11 червня 2018 року позивач подав до податкового органу запит на отримання витягу з реєстру страхувальників форми № 1-ЗРС.

При цьому ж податковий орган не відреагував ні на заяву від 03 квітня 2018 року, ні на запит від 11 червня 2018 року.

Натомість, 07.11.2018 стосовно ОСОБА_1 винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4115-50 на суму 4914 грн. 36 коп., та 04.02.2019 на суму 7371 грн. 54 коп., які рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18.04.2019, постановленого у справі № 540/494/19 скасовані у повному обсязі.

11.05.2019 року знову ж таки податковим органом у відношенні позивача ОСОБА_1 винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) на суму 10125 грн. 72 коп., до якої увійшли суми попередніх вимог від 04.02.2019 та від 07.11.2018.

У відповідності до наказу № 1 від 09.10.2018 по фермерському господарству "Шостак", позивача з 10.10.2018 прийнято на посаду підсобного робітника по вказаному фермерському господарству.

Із заробітної плати позивача вказаним господарством здійснювалися відповідні відрахування з його заробітної плати в рахунок перерахування єдиного внеску.

Таким чином, сума боргу (недоїмки), яка зазначена у вимозі від 11.05.2019, в якій обліковується сума з квітня 2018 року по жовтень 2018 року і як наслідок вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2018 та від 04.02.2019 та які скасовані судом свідчать про подвійність нарахованого єдиного внеску, в тому числі зазначене стосується і вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.05.2019, в якій відображено суму боргу попередніх періодів, зокрема тих, які вже відмінені судом.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Херсонській області АР Крим та м. Севастополі про сплату боргу (недоїмки) від 11 травня 2019 року № Ф-4115-50;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Херсонській області АР Крим та м. Севастополі внести коригування до інтегрованої картки платника єдиного внеску ОСОБА_1 шляхом виключення з інтегрованої картки платника єдиного внеску ОСОБА_1 податкового боргу, а саме боргу зі сплати єдиного внеску (недоїмки), який виник у період з 2018-2019 років, в т. ч. станом на 30.04.2019 року, у загальному розмірі 10125 грн. 72 коп.

Ухвалою суду від 16.08.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено підготовче засідання на 16.10.2019 року.

29.08.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що ОСОБА_1 став на облік як платник єдиного соціального внеску (член фермерського господарства) 04.04.2018, а отже саме з цієї дати у нього виникли обов`язки платника єдиного внеску. На підставі Закону № 2464-VI та Інструкції № 449, контролюючим органом нараховану позивачу недоїмку зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 10125 грн. 72 коп., оформлену вимогою від 11.05.2019 року № Ф-4115-50.

16.10.2019 року розгляд справи відкладено на 28.10.2019 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді.

Ухвалою суду від 28.10.2019 року зупинено провадження в адміністративній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 540/494/19.

Ухвалою суду від 30.03.2020 року поновлено провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 30.03.2020 року замінено первинного відповідача Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.04.2020 року.

06.04.2020 року сторони надали клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

03 квітня 2018 року ОСОБА_1 подав до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі заяву про взяття на облік платника єдиного внеску форма № 1-ЄСВ, яка отримана відповідачем того ж дня.

11 червня 2018 року ОСОБА_1 подав до відповідача запит на отримання витягу з реєстру страхувальників форми № 1-ЗРС.

07 листопада 2018 року винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4115-50 на суму 4914,36 грн.

04 лютого 2019 року стосовно позивача винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4115-50 на суму 7371,54 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року у справі № 540/494/19 визнано протиправними та скасовано вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2018 року № Ф-4115-50 та від 04.02.2019 року № Ф-4115-50.

11.05.2019 року Головним управління ДФС у Херсонській області, автономній Республіці Крим та м. Севастополі винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4115-50, відповідно до якої загальна сума боргу платника єдиного внеску станом на 30.04.2019 року становить 10125,72 грн.

05.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № 4115-50 від 11.05.2019 року.

За результатами розгляду скаргу ДФС України прийнято рішення від 11.07.2019 року № 32224/6/99-99-11-05-02-25, відповідно до якого вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.05.2019 року № 4115-50 залишено без змін.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, врегульовано Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Згідно п. 5-1 ч.1 ст.4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах.

Аналогічні норми містяться в пп.6 п.1 розділу ІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. № 449 (далі - Інструкція № 449).

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону № 2464-VI особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 1 статті 5 Закону № 2464-VI встановлено, що облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування...

Згідно з ч.2 ст.5 Закону № 2464-VI взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 4, 5, 5-1, 15 та 16 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів з внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб.

Приписами ч.4 ст.5 Закону № 2464-VI визначено, що обов`язки платників єдиного внеску виникають: у осіб, зазначених в абзацах четвертому, шостому та сьомому пункту 1, пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - з початку провадження відповідної діяльності.

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 9 Закону N 2464), а за порушення законодавства про єдиний внесок, зокрема, за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску передбачено фінансову відповідальність.

Підпунктом 2 пункту 13 розділу IV Інструкції № 449 передбачено, що обчислення і строки сплати єдиного внеску платниками, зазначеними у підпунктах 3, 4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, у разі зняття їх з обліку в органах доходів і зборів: для платників, зазначених у підпунктах 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, останнім періодом, за який необхідно обчислити та сплатити єдиний внесок, буде період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня надходження до органу доходів і зборів заяви про зняття з обліку платника єдиного внеску.

На виконання ст. 5 Закону № 2464-VI наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 р. № 1162 затверджено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників (далі - Порядок № 1162).

Пунктом 3 розділу І Порядку № 1162 передбачено, що Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону № 2464.

Відповідно до п.4 розділу І Порядку № 1162 взяття на облік платників єдиного внеску здійснюється контролюючим органом шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Згідно п.1 розділу ІІІ Порядку № 1162 взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку.

Згідно п.2 розділу V Порядку № 1162 у разі отримання заяви від платника єдиного внеску про зняття з обліку контролюючий орган повідомляє Пенсійний фонд України та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування про прийняття рішення платником щодо зняття з обліку.

Законом, який визначає правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств, є Закон України від 19 червня 2003 року N 973 "Про фермерське господарство" (далі - Закон N 973).

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації, зокрема, як юридична особа. Фермерське господарство, зареєстроване як юридична особа, діє на основі Статуту.

Членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім`ї, родичі, які об`єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень установчого документа фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом).

При створенні фермерського господарства одним із членів сім`ї інші члени сім`ї, а також родичі можуть стати членами цього фермерського господарства після внесення змін до його установчого документа.

Для цілей цього Закону до членів сім`ї та родичів голови фермерського господарства відносяться дружина (чоловік), батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок, рідні та двоюрідні брати та сестри, дядько, тітка, племінники як голови фермерського господарства, так і його дружини (її чоловіка), а також особи, які перебувають у родинних стосунках першого ступеня споріднення з усіма вищезазначеними членами сім`ї та родичами (батьки такої особи та батьки чоловіка або дружини, її чоловік або дружина, діти як такої особи, так і її чоловіка або дружини, у тому числі усиновлені ними діти) ( стаття3 Закону N 973).

Відповідно до частин 1 та 2 Закону № 973 трудові відносини у фермерському господарстві базуються на основі праці його членів. У разі виробничої потреби фермерське господарство має право залучати до роботи в ньому інших громадян за трудовим договором (контрактом).

Трудові відносини членів фермерського господарства регулюються Статутом, а осіб, залучених до роботи за трудовим договором (контрактом), - законодавством України про працю.

З 01.01.2018, згідно з пунктом 5-1 частини першої статті 4 Закону № 2464, членів фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах, визначено платниками єдиного внеску.

Суд приходить до висновку, що зазначена норма не поширюється на членів фермерських господарств, які є застрахованими особами або звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу (частина четверта статті 4 Закону № 2464).

Суд вважає, що голова та інші члени фермерського господарства підлягають страхуванню на підставі пункту 5-1 частини першої статті 4 Закону N 2464. На членів фермерських господарств поширюються обов`язки, визначені, зокрема, пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464, щодо своєчасного та в повному обсязі нараховування, обчислення і сплати єдиного внеску.

Члени фермерського господарства, з 01.01.2018 зобов`язані стати на облік в органах доходів і зборів, як платники єдиного внеску.

Законодавством чітко визначено період, за який членом фермерського господарства повинен бути сплачений єдиний внесок у разі припинення членства у фермерському господарстві - з дня початку діяльності до дня подання заяви до органу доходів і зборів про зняття з обліку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є членом фермерського господарства.

Суд відхиляє обґрунтування позивача з посиланням на його працевлаштування, оскільки таких підстав для звільнення ЗУ № 2464 не передбачає, а визначений ним перелік є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Щодо посилань позивача на те, що він не отримав повідомлення про включення до реєстру платників ЄСВ та на те, що у вимозі не зазначено періоду виникнення заборгованості, суд зазначає, що додані позивачем документи як заява про постановку на облік платника ЄСВ, запит на отримання витягу з реєстру, повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску, дають підстави визнати, що постановка на облік була здійснена за його заявою, про що його повідомлено.

Як вже було судом зазначено вище, фермерські господарства є платниками ЄСВ з дня початку діяльності до дня подання заяви до органу доходів і зборів про зняття з обліку.

Позивач не надав суду доказів подання заяви про зняття з обліку на момент винесення вимоги.

При цьому, факт працевлаштування позивача на роботу та сплату роботодавцем єдиного соціального внеску із виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати, не звільняє позивача від сплати єдиного внеску як члена фермерського господарства.

Згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Згідно ч.5 ст.8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Приписами п.2 розділу VI Інструкції № 449 передбачено, що у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Зі змісту абзацу 3 пункту 3 розділу VІ Інструкції № 449 слідує, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Відповідно до п.4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику.

В даному випадку відповідач, встановивши за даними інформаційної системи несплату позивачем єдиного внеску як члена фермерського господарства, нарахував ОСОБА_1 борг у сумі 10125,72 грн. за 2, 3, 4 квартали 2018 року та 1 квартал 2019 року з розрахунку мінімального страхового внеску.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Незважаючи на рішення суду у попередній справі № 540/494/19, щодо обов`язку нарахування та сплати позивачу ЄСВ з моменту подання заяви до подання заяви про зняття з обліку, контролюючий орган повторно зарахував суми ЄСВ, що були зазначені у скасованих вимогах.

Суд вважає, що у відповідності до ч. 4 ст.78 КАС України, обставини встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беріть участь ті самі особи, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

До суми оскаржуваної вимоги № Ф-4115-50 від 11.05.2019 року увійшли суми по попереднім вимогам за таким же номером від 07.11.2018 р. та від 04.02.2019 року в сумі 7371,54 грн., які визнані протиправними та скасовані рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року у справі № 540/494/19.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З урахуванням зазначеного рішення суду вимога є протиправною частково на суму 7371,54 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про сплату боргу (недоїмки) від 11 травня 2019 року № Ф-4115-05 на суму 7371 (сім тисяч триста сімдесят одна) 54 коп.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі внести коригування до інтегрованої картки платника єдиного внеску ОСОБА_1 шляхом виключення боргу зі сплати єдиного внеску в сумі 7371 (сім тисяч триста сімдесят одна) 54 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, просп. Ушакова, 75, м. Херсон, 73026) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Варняк

кат. 111060000