Справа № 560/2884/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2884/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

03 квітня 2020 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.11.2019 позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 , періоду роботи з 16 вересня 1990 року по 30 листопада 1993 року в суспільно-державній організації "Донецький обласний центр "Інтернаціоналіст";

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо врахування до страхового стажу при обчисленні розміру пенсії періоду роботи з 17 вересня 1990 року по 30 листопада 1993 року в суспільно-державній організації "Донецький обласний центр "Інтернаціоналіст";

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції проігноровано, що підтвердити період роботи позивача з 17.09.1990 по 30.11.1993 в суспільно-державній організації «Донецький обласний центр «Інтернаціоналіст» первинними документами немає можливості, оскільки м. Донецьк де знаходиться організація яка видала довідку є тимчасово окупованою територією.

Також апелянт зазначає, що до страхового стажу позивача не враховано вказаний період роботи, оскільки даний період не підтверджений первинними документами, а запис про прийняття на роботу згідно трудової книжки позивача не містить інформації про розпорядчий документ, згідно якого позивача було прийнято 16.09.1990 на посаду начальника в суспільно-державну організацію «Донецький обласний центр «Інтернаціоналіст» та запис про звільнення з роботи не завірений підписом відповідальної особи та печаткою організації.

Виходячи з приписів п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 24 жовтня 2017 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

27 серпня 2018 року позивач звернувся із заявою про проведення перерахунку пенсії як непрацюючій особі та надав копію трудової книжки від 16 серпня 1978 року НОМЕР_1 .

Згідно поданої заяви позивачу проведено перерахунок пенсії як непрацюючій особі та зараховано до страхового стажу згідно записів трудової книжки періоди роботи з 16 серпня 1978 року по 04 листопада 1978 року в Зугреській середній школі № 8 та з 01 грудня 1993 року по 30 червня 2000 року в Донецькому обласному центрі військово-патріотичного виховання. До страхового стажу з 01 вересня 2018 року враховано період роботи з 02 жовтня 1989 року по 16 вересня 1990 року в суспільно-державній організації "Донецький обласний центр "Інтернаціоналіст".

Страховий стаж позивача склав 36 років 2 місяці 15 днів, коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1 - 0,36167, з урахуванням кратності 1,35 - 0.48825. Розмір пенсії позивача з 01 вересня 2018 року становив 3549,63 грн.

29 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до головного управління Пенсійного фонду України із заявою щодо врахування до страхового стажу при обчисленні розміру пенсії періоду роботи з 17 вересня 1990 року по 30 листопада 1993 року в суспільно-державній організації "Донецький обласний центр "Інтернаціоналіст".

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом № 1565/Ж-8 від 18 червня 2019 року повідомлено позивача про відсутність підстав щодо зарахування періоду роботи з 17 вересня 1990 року по 30 листопада 1993 року до страхового стажу, оскільки даний період не підтверджений документами.

Вважаючи дії відповідача щодо не зарахування періоду роботи з 17 вересня 1990 року по 30 листопада 1993 року до страхового стажу протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що питання про зарахування стажу позивача потребує перегляду пенсійним органом відповідно до записів у трудовій книжці та інформації зазначеній у довідці №5 від 30 січня 2004 року виданої Донецьким обласним центром військово-патріотичного виховання.

Водночас, надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 , періоду роботи з 16 вересня 1990 року по 30 листопада 1993 року в суспільно-державній організації "Донецький обласний центр "Інтернаціоналіст" та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача щодо врахування до страхового стажу при обчисленні розміру пенсії періоду роботи з 17 вересня 1990 року по 30 листопада 1993 року в суспільно-державній організації "Донецький обласний центр "Інтернаціоналіст" .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України декларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 2.2 цієї Інструкції передбачено, що заповнення трудової книжки вперше проводить адміністрація підприємства не пізніше тижневого терміну з дня прийому на роботу. В трудову книжку вносяться, зокрема, відомості про працівника (прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність) та відомості про роботу (прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення).

Усі записи в трудовій книжці виконуються акуратно, кульковою ручкою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно із пунктом 5.2 Інструкції дублікат трудової книжки або вкладка до неї заповнюються згідно загальних правил.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Також Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Так, із записів трудової книжки від 16 серпня 1978 року НОМЕР_1 вбачається, що 16.09.1990 засновницькою конференцією від 16.09.1990 позивача було затверджено на посаді начальника суспільно-державної організації «Донецький обласний центр «Інтернаціоналіст» (запис ТК №13) та наказом №47-К від 30.11.1993 позивач звільнений із займаної посади начальника суспільно-державної організації «Донецький обласний центр «Інтернаціоналіст» за власним бажанням (запис ТК №14).

Вказані записи у трудовій книжці містять посилання на первинні документи, завірені печаткою, не містять помарок та виправлень.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, твердження відповідача про відсутність підстав для зарахування періоду роботи позивача 16.09.1990 по 30.11.1993 у зв`язку з тим, що запис про прийняття на роботу не містить інформації про розпорядчий документ, згідно якого позивача було прийнято 16.09.1990 на посаду начальника в суспільно-державну організацію «Донецький обласний центр «Інтернаціоналіст» та запис про звільнення з роботи не завірений підписом відповідальної особи та печаткою організації, є безпідставними.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем разом із заявою від 29.05.2019 було надано уточнюючу довідку №5 від 30 січня 2004 року видану Донецьким обласним центром військово-патріотичного виховання, з якої вбачається, що позивач працював з 16.09.1990 по 30.11.1993 в суспільно-державній організації «Донецький обласний центр «Інтернаціоналіст».

Водночас, колегія суддів зазначає, що надана позивачем довідка №5 від 30 січня 2004 року не містить символів та відміток непідконтрольних Україні територій. Крім того, вказана довідка видана 30 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Розпорядження КМУ від 07 листопада 2014 року №1085-р.

Отже, суд першої інстанції правильно частково взяв до уваги відомості, які зазначені у довідці №5 від 30 січня 2004 року, враховуючи, що вони не спростовані відповідачем, з огляду на фактичну неможливість позивачу в інший спосіб отримати відомості, зазначеної в ній інформації, стосовно підстави прийняття позивача на роботу.

Щодо посилання відповідача на те, що підтвердити період роботи позивача з 16.09.1990 по 30.11.1993 в суспільно-державній організації «Донецький обласний центр «Інтернаціоналіст» первинними документами немає можливості, оскільки м. Донецьк де знаходиться організація яка видала довідку є тимчасово окупованою територією, то колегія суддів зазначає, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного в неї права на пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 березня 2020 року у справі №227/4978/16-а.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для зарахування до стажу позивача періоду роботи з 16.09.1990 по 30.11.1993 відповідно до записів у трудовій книжці та інформації зазначеній у довідці №5 від 30.01.2004 виданої Донецьким обласним центром військово-патріотичного виховання.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 до пенсійного органу надано належні докази, якими підтверджено період його роботи в суспільно-державній організації "Донецький обласний центр "Інтернаціоналіст» з 16.09.1990 по 30.11.1993, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем протиправно відмовлено у зарахуванні позивачу до загального трудового стажу вказаних періодів роботи.

Разом з цим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо врахування до страхового стажу при обчисленні розміру пенсії періоду роботи з 17 вересня 1990 року по 30 листопада 1993 року в суспільно-державній організації "Донецький обласний центр "Інтернаціоналіст", з тих підстав, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам. При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Ватаманюк Р.В.