Справа № 160/2186/20
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року Справа № 160/2186/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
24 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягають не проведенні перерахунку довічного грошового утримання з 04.12.2018року по 31.12.2018року згідно з довідкою пеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2018 року №7-393-С та з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року згідно з довідкою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2019 року № 7-34- С 5 за заявами позивача;
- зобов`язати відповідача - головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити мені перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді за заявами позивача та довідками апеляційною суду Дніпропетровської області: з 04.12.2018року по 31.12.2018 року згідно з довідкою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2018 року №7-393-С та з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року згідно з довідкою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2019 року № 7-34-С 5 без обмеження його граничного розміру та виплатити заборгованість за цей період з урахуванням раніше проведених виплат;
- на підставі п.1 ч.1 ст.371 КАС України допустити рішення суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць за січень 2019 року;
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2019 року згідно з довідкою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.01.2019 року № 7-34-С, проте, відповідач провів розрахунок не з 01.01.2019 року, а з 01.02.2019 року у зв`язку з збільшенням прожиткового мінімуму.
На думку позивачки, дії відповідача є протиправними щодо перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі дати виникнення такого права, а з наступного місяця, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року було відкрито провадження в адміністративній справі №160/2186/20 та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 263 КАС України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно з п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з приписами ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалося.
На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року на адресу суду від відповідача 23 березня 2020 року надійшов відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві зазначено, що позивач перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначене відповідно до норм Закону України «Про судоустрій та статус суддів».
06 лютого 2019 року до управління поштовим відправленням надійшла заява про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі зміною з 01.01.2019 року розміру грошового забезпечення працюючого судді та надано довідку № 7-34-С від 31.01.2019 рок.
Також, 13 лютого 2019 року позивач звернулась з заявою, в якій просить провести перерахунок призначеного довічного грошового утримання судді у відставці та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 01.02.2019 року № 04,4-59/35/2019.
На дату проведення перерахунків щомісячного довічного грошового утримання, згідно з наданими позивачем документів та заяв, чинною була редакція пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, (зі змінами від 20.03.2017), відповідно до якого, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці проводиться з числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, яка набрала законної сили 09.08.2019 року.
Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог просить відмовити.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 з 17.12.2016 року перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначене відповідно до норм Закону України «Про судоустрій та статус суддів».
Рішенням Вищої Ради правосуддя від 08.12.2016 року ОСОБА_1 звільнено з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області у відставку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволено повністю, а саме:

- визнано протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 листом від 20 березня 2019 року за №168/03-07/26 в зарахуванні до стажу судді двох років в галузі права за період роботи адвокатом в Дніпропетровській обласній колегії адвокатів з 16 січня 1990 року по 14 липня 1992 рік, згідно Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 1 лютого 2019 року №04.4-59/35/2019, виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області та в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

- зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу два роки роботи в галузі права за період роботи адвокатом в Дніпропетровській обласній колегії адвокатів з 01лютого 1982 року по 04 липня 1991 року на підставі Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 1 лютого 2019 року, виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області.

- зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 5 серпня 2018 року відповідно до стажу судді 26 років 04 місяці 25 днів на підставі Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 1 лютого 2019 року, №04.4-59/35/2019, виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області.

14 грудня 2018 року позивач звернулась до Новокодацького відділу обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Дніпроптеровській області з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення у справі № 11-р/2018 року, яке отримано Новокодацьким відділом обслуговування громадян 21.12.2018 року, шо підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

22 грудня 2018 року позивач звернулась до Новокодацького відділу обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Дніпроптеровській області з заявою про долучення до заяви від 14.12.2018 року оригіналу довідки № 7-393-С від 22.12.2018 року про щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці

31 січня 2019 року позивач звернулась до Новокодацького відділу обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі зміною з 01.01.2019 року розміру грошового забезпечення працюючого судді Апеляційного суду Дніпропетровської області.

За результатами розгляду вищезазначених заяв перерахунок грошового утримання позивача здійснено головним управлінням Пенсійного фонду у Дніпропетровській області, не як зазначено у заявах з 04.12.2018 року та з 01.01.2019 року відповідно, а з наступних місяців з 01.01.2019 року та з 01.02.2019 року.

Не погодившись з діями Новокодацького відділу обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивач 06.11.2019 року звернулась до головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з листом про повідомлення причин не невиконання вказаних вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішення Конституційного суду України № 11-р/2018 від 04.12.2018 року, а саме не проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 04.12.2018 року та з 01.01.2019 року.

За результатами розгляду заяви позивача від 06.11.2019 року головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 21.11.2019 року за вих. 8310/С-09, 8382/С-09 надано відповідь, в якій зазначено, що відповідно до п. 4 розділу ІІ Порядку подачі документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії відповідно до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішення Конституційного суду України № 11-р/2018 від 04.12.2018 року, а саме не проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 04.12.2018 року та з 01.01.2019 року, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, у тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді. Забезпечення суддів у відставці визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», яким запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №19-рп/2004 визначено, що не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Згідно з ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, визначеній рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016, які діяли на час подання ОСОБА_1 заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і діють по даний час, відповідно до положень пунктів 2, 25 розділу XII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402- VIII суддя, який вийшов у відставку має право на отримання за своїм вибором довічного грошового утримання у розмірі 80% від суми грошового тримання діючого судді при стажі роботи на посаді судді 20 років та по 2% за кожний повний наступний рік роботи понад 20 років (але не більше 90% заробітної плати судді) без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання судді. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 вказано, що не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу III «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання призначається і нараховується відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Передбачено, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Рішенням Конституційного Суду України № 11-р/2018 від 04.12.2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-УІ у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 №192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року -12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат».

Тобто, при зміні з 04.12.2018 року розміру суддівської винагороди судді Апеляційного суду, зміні підлягає і щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Стосовно заяви позивачки від 31.01.2019 року про перерахунок про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі зміною з 01.01.2019 року розміру грошового забезпечення працюючого судді Апеляційного суду Дніпропетровської області суд вважає необґрунтованим твердження відповідача про те, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінились розміри складових суддівської винагороди судді, який працював за відповідною посадою, оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів» цього не передбачено.

Натомість суд вважає за необхідне вказати на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 статті 35, ч. 2 статті 38, ч. 3 статті 42 і ч. 5 статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 та матеріалами даної адміністративної справи підтверджується, що позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до 14.12.2018 року рішення Конституційного Суду України № 11-р/2018 від 04.12.2018, тобто до 15 числа місяця, тому відповідачем необхідно провести перерахунок з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно.

Також, суд вважає помилковим посилання відповідача на п. 4 Розділу ІІ Постанови правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України» від 25.01.2008 № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20.03.2017 № 5-1), яким визначено проведення перерахунку щомісячного довічного утримання з саме 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, оскільки вказана норма суперечить положенням Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів», які в даному випадку мають вищу юридичну сили та підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Крім того, проведення перерахунку щомісячного довічного утримання з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінились розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, не передбачено Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 18.10.2018 року у справі № 127/13893/17.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що відповідачем протиправно не проведено перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання, а саме не проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 04.12.2018 року та з 01.01.2019 року.

Частина 3 статті 22 Конституції України застерігає, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Однією з найважливіших умов визначеності відносин між людиною і державою є закріплення у статтях 3, 21 Конституції України принципу непорушності прав і свобод людини. Визнаючи людину найвищою соціальною цінністю, Основний Закон України встановлює перелік прав і свобод, гарантує і забезпечує їх захист, у тому числі від порушення з боку держави, її органів та посадових осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Тож, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи викладене, суд робить висновок про протиправність дій відповідача щодо не проведенні перерахунку довічного грошового утримання з 04.12.2018року по 31.12.2018року згідно довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2018 року №7-393-С та з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року згідно довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2019 року № 7-34- С 5 за заявами позивача, та зазначає, що позовна вимога про зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді за заявами позивача та довідками апеляційною суду Дніпропетровської області: з 04.12.2018року по 31.12.2018 року згідно довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2018 року №7-393-С та з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року згідно довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2019 року № 7-34-С 5 без обмеження його граничного розміру та виплатити заборгованість за цей період з урахуванням раніше проведених виплат.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо вимоги позивача про звернення рішення суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення пенсії за один місяць.

На підставі викладеного, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією № 0.0. від 20.02.2020 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволити.

Визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які полягають не проведенні перерахунку довічного грошового утримання з 04.12.2018року по 31.12.2018року згідно з довідкою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2018 року №7-393-С та з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року згідно з довідкою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2019 року № 7-34- С 5 за заявами позивача.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді за заявами позивача та довідками апеляційною суду Дніпропетровської області: з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року згідно з довідками апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2018 року №7-393-С та з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року відповідно до довідки апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2019 року № 7-34-С 5 без обмеження його граничного розміру та виплатити заборгованість за цей період з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії у межах суми стягнення за один місяць за січень 2019 року звернути до негайного виконання.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 840,80 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук