Справа № 160/12698/19
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про повернення безпідставно сплачених коштів, -
1. 17.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Головного управління Державного казначейства у Дніпропетровській області, в якому позивач просив суд зобов`язати відповідача повернути безпідставно сплачені кошти у розмірі 9 020 грн.
2. Ухвалою суду від 23.12.2019 позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
3. 10.01.2020 на виконання вимог ухвали суду позивачем надано адміністративний позов та його копію для відповідача, в якому відповідачем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, та викладено наступний зміст позовних вимог:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 в розмірі 9 020 грн;
4. Також, на усунення недоліків надано:
- засвідчені копії доказів на обґрунтування позовних вимог із зазначенням, де перебуває оригінал такою доказу;
- письмове підтвердження про те, що позивачем не подано іншою позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;
- копію заяви від 01.11.2019, з якою позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогою повернути безпідставно сплачені кошти.
5. Ухвалою суду від 15.01.2020 позовну заяву повторно залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
6. 22.01.2020 на виконання вимог ухвали суду позивачем надано належним чином засвідчені копії доказів, а також адміністративний позов з урахуванням зазначених судом недоліків, у якому викладено наступний зміст позовних вимог:
7. Ухвалою суду від 27.01.2020 прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строки для надання заяв по суті спору.
8. 18.02.2020 до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву із підтвердженням його направлення позивачеві 17.02.2020 засобами поштового зв`язку.
9. Інших заяв по суті спору, клопотань та доказів від учасників справи не надійшло.
щодо строків розгляду справи
10. Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що обґрунтованість тривалості провадження завжди повинна оцінюватися в світлі обставин справи з посиланням на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади а також те, що було головним для заявника в спорі.
11. Суд очікував на надходження від позивача відповіді на відзив.
12. Справа є важливою для позивача та вимагала особливої ретельності, чим обумовлена тривалість її розгляду.
13. Позивач 14.02.2019 вперше придбав за договором купівлі-продажу нерухоме майно - квартиру, під час нотаріального оформлення сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості об`єкту нерухомого майна в розмірі 9 020 грн.
14. Оскільки згідно із пунктом 9 статті 1, пунктом 8 статті 2, пунктом 6 статті 4 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» цей збір сплачується при укладенні договору купівлі-продажу, а відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» однією з підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії є невнесенні встановлених законодавством платежів, пов`язаних з її вчиненням особою, яка звернулась з проханням про вчинення нотаріальної дії, позивач був змушений при укладенні договору купівлі-продажу сплатити вказаний збір.
15. Враховуючи, що купівля нерухомості відбувалась вперше, 01.11.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив повернути сплачений збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування при придбанні нерухомого майна в розмірі 9 020 грн.
16. За результатами розгляду заяви 05.11.2019 відповідач відмовив у задоволенні заяви, оскільки не наділений повноваженнями щодо визнання дійсності правочину операцій купівлі-продажу нерухомого майна, а саме згідно законодавства не визначає в котрий раз придбавається нерухоме майно, у зв`язку із чим не має підстав для повернення помилково перерахованих коштів, отже поставлене питання можливо вирішити лише в судовому порядку, інше чинним законодавством не передбачено.
17. Посилання відповідача, на те, що він не визначає в котрий раз придбавається нерухоме майно, є неспроможними, оскільки відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.
18. Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності У цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.
19. Таким чином, виходячи із викладених вище обставин, грошові кошти в суму 9 020 грн сплачені 14.02.2019 при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла підлягають поверненню.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
20. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що зі змісту заяви від 01.11.2019 неможливо зробити висновок стосовно доведеності обставин щодо обов`язку Управління повернути сплачені кошти.
21. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
22. Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі із визначенням відповідної інформації, встановленої Порядком № 787.
23. Оскільки чинним законодавством не передбачено порядок повернення збору у випадку розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, Управління вважає позовні вимоги необґрунтованими.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
24. 14.02.2019 року між ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_2 (продавець) укладено договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 . Продаж квартири здійснений за домовленістю сторін за 902 000 грн.
26. Укладений договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковською О.О. за реєстровим № 172.
27. При нотаріальному посвідченні договору позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1 % вартості нерухомого майна, що становить 9 020 грн, що підтверджується копією квитанції від 14.02.2019 року № 030810016, виданою ПуАТ КБ «Акордбанк», та перевірено приватним нотаріусом й відображено у підпункту 4.2. пункту 4 договору купівлі-продажу квартири.
28. 01.11.2019 позивач подав до Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву, згідно якої:
- 14.02.2019 між ним та ОСОБА_2 , було укладено договір купівлі-продажу квартири, який посвідчено нотаріусом Піонтковською О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 172, згідно якого заявник придбав квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
- оскільки, відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» однією з підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії є невнесення встановлених законодавством платежів, пов`язаних з її вчиненням особою, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, я був змушений сплатити збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 9 020 грн, підтвердженням чого є квитанція № 030810016 від 14.02.2019, хоча житло мною придбавалось вперше;
- пункт 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» встановлює, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше;
- враховуючи вищезазначене та керуючись пунктом 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» прошу повернути сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 9 020 грн;
- реквізити рахунку для зарахування коштів: отримувач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ; банк отримувача: АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299; рахунок отримувача № НОМЕР_3 ; призначення платежу: Повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
29. До заяви додано копію квитанції № 030810016 від 14.02.2019.
- органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями щодо визнання дійсності правочину операцій купівлі-продажу нерухомого майна (а саме згідно законодавства не визначає в котрий раз придбавається нерухоме майно);
- Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не має підстав для повернення помилково перерахованих коштів в сумі 9 020 грн, тому питання повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна платнику збору можливо вирішити лише в судовому порядку, інше чинним законодавством не передбачено.
31. Згідно довідки № 190119378 від 25.11.2019 про інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна:
- параметри пошуку тип особи: фізична особа; ПІБ: ОСОБА_1 ; рнокпп: НОМЕР_2 ; пошук за: повним співпаданням:
- об`єкт нерухомого майна: квартира, об`єкт житлової нерухомості: так;
- адреса: АДРЕСА_3 ;
- час державної реєстрації: 14.02.2019 12:24:19;
- підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу квартири, серія та номер: 172, виданий 14.02.2019, видавник: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Піонтковська О.О.;
- форма власності: приватна;
- розмір частки: 1/1;
- власники: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;
2) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3211406;
- об`єкт майна: будинок;
- адреса: АДРЕСА_4 ;
- загальна площа (кв.м): 58,1, житлова площа (кв.м): 38,4;
- номер запису: 277 в книзі 9;
- дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 10.01.2005;
- форма власності: приватна;
- розмір частки: 1/1;
- підстава виникнення права власності: договір дарування, ВВТ № 574406 реєстр № 5254, 22.12.2004, Васильківська державна нотаріальна контора.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
32. Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначений Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР, у редакції на час виникнення спірних правовідносин).
33. Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 15.07.1999 № 967-XIV (далі - Закон № 967-XIV), нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору, який справляється у разі купівлі-продажу нерухомого майна.
34. Пунктом 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР, який застосовується з 19.08.1999, визнано платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема, фізичних осіб, які придбавають нерухоме майно, за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
35. Згідно із абзацами другим-шостим пункту 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР:
- нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з ПК України;
- нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна;
- суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками цього збору за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса;
- нотаріуси щокварталу, до 20 числа місяця, що настає за звітним кварталом, подають до органів Пенсійного фонду України за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса звіт про укладені договори купівлі-продажу нерухомого майна, включаючи інформацію про вартість такого майна та суму сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в порядку та за формою, визначеними Кабінетом Міністрів України;
- інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на запит Пенсійного фонду України та його територіальних органів, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів внутрішніх справ, органів прокуратури, органів Служби безпеки України, нотаріусів, адвокатів надається у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
36. Відповідно до пункту 8 статті 2 Закону № 400/97-ВР об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.
37. Збір на обов`язкове державне пенсійне страхування платники збору, визначені у частині другій цієї статті, сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Платники збору, визначені пунктами 6, 7, 9 і 10 статті 1 цього Закону, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачують на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до загального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України (стаття 3 Закону № 400/97-ВР).
38. Згідно із пунктом 10 статті 4 Закону № 400/97-ВР на обов`язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах: для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - 1 відсоток від об`єкта оподаткування, визначеного пунктом 8 статті 2 цього Закону.
39. Відповідно до пункту 15-1 «Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі - Порядок № 1740), збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
40. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір. Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса (пункт 15-3 Порядку № 1740).
41. Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету врегульовані «Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок № 797).
42. Згідно із пунктом 3 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.
43. Пунктом 5 Порядку № 787 встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
44. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
45. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
46. Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.
47. Заява та подання подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів (пункт 10 Порядку № 787).
VІ. ОЦІНКА СУДУ
48. Вирішуючи заявлений спір, суд зазначає, що вирішальним є надання оцінки придбанню 14.02.2019 нерухомого майна як об`єкта житлової нерухомості (житла) вперше, та правомірності відмови відповідача у направленні подання до органу казначейства про повернення сплаченого збору.
щодо осіб, які не є платниками збору
49. Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
50. Аналіз норм Закону № 400/97-ВР, Закону № 967-XIV свідчить, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, при цьому, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Отже, сплата такого збору є умовою нотаріального посвідчення договору (вчинення нотаріальної дії).
51. Закон № 400/97-ВР виключає з переліку платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування громадян, які придбавають житло вперше, отже вказані особи не мають обов`язку по сплаті такого платежу.
52. Таким чином, фактично нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, одночасно, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
щодо придбання позивачем майна вперше
53. Судом встановлено, що позивач до придбання 14.02.2019 за договором купівлі-продажу квартири, набув у власність на підставі договору дарування від 10.01.2005 будинок за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею 58,1 кв.м, житловою площею 38,4 кв.м.
54. Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком громадян, які придбавають житло вперше.
55. З метою справляння збору має бути визначений об`єкт оподаткування - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.
56. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
57. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (стаття 328 ЦК України).
58. Суд дійшов висновку, що для цілей Закону № 400/97-ВР придбанням майна є набуття фізичною особою нерухомого майна у власність за відплатним правочином, що вбачається з прямого аналізу пункту 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР.
59. Таким чином, позивач мав раніше набуте майно на підставі договору дарування, що є набуттям права власності на житло за безвідплатним договором, та не є придбанням житла у розумінні пункту 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР.
60. У разі, якщо б законодавець обмежував коло осіб - платників збору незалежно від способу одержання житла у власність, ним було би застосовано термін «набуття», застосований у статті 328 ЦК України.
61. Вказане питання було предметом розгляду у аналогічному спорі Верховним Судом, у постанові від 11.07.2018 у справі № 819/242/17 суд касаційної інстанції дійшов висновку про правомірність повернення сплаченого збору при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу квартири при набутому раніше особою праві власності на інше житло (квартири) на підставі договору дарування.
62. До аналогічних висновків прийшли й суди апеляційних інстанцій у справах № 825/263/16, № 819/242/18, № 822/1342/17, аналізуючи попереднє набуття житла на невідплатній основі.
щодо права на повернення збору
63. Аналіз наведених норм права свідчить, що підставою, яка обумовлює повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів є подання наступних документів:
- подання органу, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету;
- платіжних доручень, що підтверджують зарахування коштів до відповідного бюджету.
64. Суд зазначає, що законодавством не врегульований механізми перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.
65. У постанові від 03.07.2018 у справі № 819/33/17 Верховний Суд дійшов правового висновку, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.
66. Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.
67. Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України про надання тлумачення терміна «придбавають житло вперше», що міститься у пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.
68. Ухвалою Конституційного Суду України від 23 березня 2000 року № 29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.
69. Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.
70. Повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, отже, саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.
71. Відповідно до підпункту 2 пункту 4 «Положення про Державну казначейську службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого в Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
72. Надаючи оцінку доводам відповідача, що чинним законодавством не передбачено порядок повернення збору у випадку розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, суд зазначає, що у розглянутому спорі позивач не заявляв таких підстав для повернення збору.
73. Щодо доводів відповідача про відсутність у нього повноважень на перевірку первинного придбання майна, суд зазначає, що абзацом шостим пункту 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР передбачено надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на запит Пенсійного фонду України та його територіальних органів, правом на здійснення відповідного запиту відповідач не скористався.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
74. З системного аналізу наведених норм законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та його задоволення.
75. Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
76. Частиною п`ятою вказаної норми встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
77. При вирішенні спору судом враховані правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 30.01.2018 у справі № 819/1498/17, від 31.01.2018 у справі № 819/1667/17, від 20.03.2018 у справі № 819/1249/17, від 19.06.2018 у справі № 819/1554/16, від 03.07.2018 у справі № 819/33/17, від 11.07.2018 у справі № 819/242/17, від 01.11.2018 у справі № 819/1353/17, від 31.10.2018 у справі № 819/595/17, від 28.11.2018 у справі № 813/1126/17, від 14.05.2019 у справах № 819/145/17, № 813/1514/17.
78. Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
82. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.
83. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя І.О. Верба