Справа № 160/9944/19
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 160/9944/19
(суддя Жукова Є.О., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Коршуна А.О.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 160/9944/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ ТРЕЙД» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АМТ ТРЕЙД» 11 жовтня 2019 року звернулось до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, правонаступником якої є Дніпровська митниця Держмитслужби, згідно з яким просить визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів від 26.07.2019 №UA110000/2019/400058/2 та від 19.09.2019 № UA 110000/2019/400079/2.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що декларантом надано всі необхідні документи на підтвердження митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, за основним методом, а вимоги митного органу щодо надання додаткових документів та застосування для визначення митної вартості товару інших методів є безпідставними.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року, позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митним органом не дотримано процедуру визначення митної вартості імпортованого товару та його митного оформлення відповідно до вимог митного законодавства.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду фактичним обставинам. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає про неправильне застосування судом норм ст.ст. 31,33,52,53,54,58,64, 337 Митного кодексу України (далі МКУ) та положення статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі; про необхідність зазначення в інвойсі відомостей щодо вартості навантаження продавцем товару на борт судна у порту відправлення; ненадання до митного контролю відомостей про якісні характеристики товару, що суперечить «Методичним рекомендаціям щодо роботи посадових осіб митниці…» затверджених наказом ДФСУ від 11.09.2015 року №689 якими відповідач повинен користуватися; схема розрахунків за товар суперечить світовій практиці; позивачем не надано спростування зауважень відповідача щодо заявленого рівня транспортної складової митної вартості; наявність перевантаження з одного транспортного заходу на інший свідчить на наявність додаткових витрат на перевантаження.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, враховуючи відсутність заяв представників сторін щодо відкладення розгляду справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на нєї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 24.07.2019 року позивач звернувся до митного поста Правобережний Дніпропетровської митниці ДФС шляхом подання електронної митної декларації на товар - машини сільськогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту ґрунтофрези в загальній кількісті 210 шт. на загальну суму 66 890,00 доларів США, одержаний позивачем у двох контейнерах згідно з зовнішньоекономічним контрактом від 02.04.2019 № FRD/1, додатком (специфікації) до нього від 05.04.2019 №2019-1, на підставі комерційних та товаросупровідних документів: рахунку - фактури (інвойсу) від 14.05.2019 p. № FRD2019-1, коносаменту від 21.05.2019 № 968978381. Митна декларація зареєстрована за № UA110180/2019/12526.

Митна вартість товару підприємством була визначена виходячи з ціни контракту за основним методом, зазначеним у ст.58 Митного кодексу України на підставі наданих документів.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідачем виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, встановлена відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару та ціни, що фактично сплачена.

За результатами здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ митницею були додатково витребувані:

- якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, з урахуванням перевантаження оцінюваної партії товару на судно MAERSK KALMAR та договір від 14.12.2018 №328/2-К; виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 25.07.2019 №337 підприємство додатково надало митниці, прайс-лист підприємства-виробника від 27.03.2019, комерційну пропозицію виробника від 28.03.2019, договір №328/2-К, додаткову угоду №1 до цього договору та свої пояснення щодо розбіжностей та причин відмови у наданні інших додаткових документів.

26.07.2019 відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/400058/2, яким була скоригована митна вартість на товар. Митна вартість товару зросла з 69 030,00 дол. США до 102 763,79 дол. США (на 33 733,79 дол. США). Різниця склала 171 635,71 грн.

Скориставшись правом на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, позивач 29.07.2019 року задекларував зазначені товари, а митниця випустила товар у вільний обіг за МД № UA110180/2019/412788.

18.09.2019 року позивач звернувся до митного поста Правобережний Дніпропетровської митниці ДФС шляхом подання електронної митної декларації на товар - машини сільськогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту ґрунтофрези загальною кількістю 210 шт. та запасні частини до тракторів на загальну суму 33 833,03 доларів США, одержаний ТОВ АМТ ТРЕЙД у двох контейнерах згідно з зовнішньоекономічним контрактом від 02.04.2019 № FRD/1, додатком (специфікації) до нього від 09.04.2019 №2019-2, №2019-2z на підставі комерційних та товаросупровідних документів: рахунку - фактури (інвойсу) від 08.07.2019 p. № FRD2019-2, коносаменту від 21.05.2019 № 969309441. Митна декларація зареєстрована за № UA110180/2019/415784 .

Митна вартість товару підприємством була визначена виходячи з ціни контракту за основним методом, зазначеним у ст.58 Митного кодексу України на підставі наданих документів.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, встановлена відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару та ціни, що фактично сплачена.

За результатами здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ митницею були додатково витребувані:

- якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

- якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як убачається із матеріалів справи, листом від 19.09.19 №414 підприємство додатково надало митниці прайс-лист підприємства-виробника від 04.04.19, комерційну пропозицію виробника від 05.04.19 та свої пояснення щодо розбіжностей та причин відмови у наданні інших додаткових документів.

19.09.2019 митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/400079/2, яким була скоригована митна вартість на товар. Митна вартість товару №1 зросла з 34 604,16 дол. США до 51 901,85 дол. США (на 17 297,69 дол. США). Різниця митних платежів (ПДВ) 85 133,52 грн.

Скориставшись правом на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, позивач 20.09.2019 року задекларував зазначені товари, а митниця випустила товар у вільний обіг за МД № UA110180/2019/415944.

Правомірність та обґрунтованість вказаних рішень відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач приймаючи спірні рішення діяв не на підставі, та не у межах повноважень та у спосіб, що передбачені митним законодавством України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Судом першої інстанції встановлено, та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 26.07.2019 №UA110000/2019/400058/2 про коригування митної вартості товарів слугували наступні обставини, а саме:

ТОВ "АМТ ТРЕЙД" до митного контролю та оформлення 24.07.2019 за ЕМД №UA110180/2019/412526 заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104) від 02.04.2019 №FRD/1 з WEIFANG FRD MACHINERY CO., LTD, Китай. Відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - Qingdao, China, згідно з Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, Продавець повинен доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. Покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір на перевезення товару. Відповідно до п.4.2 Контракту від 02.04.2019 №FRD/1 у ціну товару включена вартість пакування та маркування. При цьому, вартість навантаження на борт судна не включена, що суперечить умовам поставки FOB;

- відповідно до п.2.2 контракту від 02.04.2019 FRD/1, якість товару має відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам заводу-виробника. При цьому, документи від виробника, що містять відомості про якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість, до митного контролю не надано;

- відповідно п.5.2 контракту від 02.04.2019 № FRD/1 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях до Контракту. У наданій декларантом Специфікації №2019-1 від 05.04.2019 зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 днів з моменту поставки партії товару;

- наявність перевантаження свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог cт. 355 МК України, до митного оформлення не надавався та наявність додаткових витрат пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару.

Отже, на думку відповідача, документи які надано до митного оформлення товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.

Положеннями п. 5, п. 6, п. 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

При цьому, декларант або уповноважена особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи наступне.

Партія товару поставлялась на умовах FOB-Qingdao (КНР) згідно з правилами ІНКОТЕРМС 2010. Базис поставки FOB Інкотермс 2010 покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.

Для підтвердження вартості товару, які повинна бути сплачена продавцю, підприємство надало митниці документи, передбачені частинами 2, 3 ст.53 Митного кодексу України, а саме:

- декларацію митної вартості; зовнішньоекономічний контракт № FRD/1 від 02.04.19 року; специфікацію №2019-1 від 05.04.19 р. до контракту; інвойс № FRD 2019-1 від 14.05.19 p.; пакувальний лист № від 14.05.19; прайс-лист підприємства-виробника від 27.03.19 (наданий додатково листом №337); комерційну пропозицію виробника від 28.03.19 (наданий додатково листом №337); 02.08.2019 та 10.09.2019 підприємство валютними платіжними дорученнями №108 та №131 перерахувало продавцю валютні кошти у сумах 46 820 та 20070 дол. США, всього: 66 890 доларів США за товар, поставлений за Специфікацією 2019-1 від 05.04.2019 р., що підтверджує оплату вартості товару позивачем у повному обсязі.

Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало:

заявку на ТЕО №6 від 17.05.2019 р.; коносамент №968978381 від 21.05.2019 p.; рахунок на оплату морського фрахту 2 контейнерів №151 від 08.07.19; довідку про транспортні витрати від 08.07.19 р. №0704/1Т/2019; акт виконаних послуг № 6 від 08.07.2019 p. на суму 2 140,00 дол. США. та листом від 25.07.2019 №337 підприємство додатково надало митниці договір транспортно-експедиторського обслуговування №328/2-К від 14.12.2018 та додаткову угоду №1 від 15.02.2019 р.

Крім того, 07.08.2019 p. ТОВ АМТ ТРЕЙД платіжним дорученням в іноземній валюті №110 здійснило оплату транспортно-експедиторських послуг за контрактом №328/2-К від 14.12.18.

Отже правильно встановивши обставини справи щодо надання документів позивачем на підтвердження митної вартості товару, та обставини того, що кількість, ціна товару та загальна вартість, зазначена у додатку (специфікації) від №2019-1 від 05.04.2019 р. до контракту підтверджується рахунком-фактурою (інвойсом) FRD2019-1 від 14.05.2019 p. співпадає з ціною, зазначеною підприємством-виробником у своїх прайс-листі від 27.03.2019, комерційній пропозиції від 28.03.2019 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Зазначений висновок також стосується транспортних витрат, які підтверджуються наданими позивачем документами (договором транспортно-експедиторського обслуговування №328/2-К додатковою угодою №1, заявкою №6 на транспортно-експедиторське обслуговування, коносаментом № 968978381 від 21.05.2019, інвойсом №151 від 08.07.2019, довідкою про транспортні витрати від 08.07.2019 р., актом виконаних робіт від 08.07.2019 р. №6, платіжним дорученням № 110, заявою № 117 на купівлю валюти та з урахуванням яких суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що ціна товару зазначена у наданих документах вже включає в себе витрати з навантаження вантажу на борт судна, а складовими митної вартості товару є інвойсна вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в порт призначення.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи відповідача про необхідність зазначення в інвойсі відомостей щодо вартості навантаження продавцем товару на борт судна у порту відправлення, оскільки такий висновок не ґрунтується на положеннях правових норм.

Не ґрунтується на зазначених положеннях і аргументи відповідача про те, що позивач повинен був надати спростування зауважень відповідача щодо заявленого рівня транспортної складової митної вартості та його доводів відносно того, що схема розрахунків за товар суперечить світовій практиці.

Водночас, на доводи митниці щодо необхідності надання додаткових документів, що стосуються митної вартості, а саме документів від виробника, що містять відомості про якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість, та обов`язковість надання зазначених документів згідно з Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митниці… затверджених наказом ДФСУ від 11.09.2015 року №689 суд апеляційної інстанції зазначає, що вони протирічать положенням статті 53 МК України, оскільки документи, що підтверджують якість товару, не зазначені у переліку документів, які надаються для підтвердження митної вартості. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Щодо доводів митниці відносно підтвердження оплати товару, суд першої інстанції враховуючи положення статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) та ч.5 ст.54 МК України правильно зазначив, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності ( розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч. 3 ст.53 МК України.

Також суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що для митного оформлення позивачем було надано Коносамент від 21.05.2019 №968978381, на підставі якого здійснювалось морське перевезення контейнерів з порту Китаю до порту Одеси. Саме за цим коносаментом товар був виданий у морському порту Южний у розпорядження підприємства. Інші документи, на підставі яких здійснювалось перевезення контейнерів у підприємства відсутні і за умовами договору експедитор не зобов`язаний надавати Замовнику такі документи. Надані для підтвердження транспортних витрат документи підтверджують загальну вартість транспортних витрат (складової митної вартості), у тому числі те, що перевантаження входить у загальну вартість транспортних витрат. Документи не мають розбіжностей, протиріч і у своїй сукупності у повній мірі підтверджують транспорту складову митної вартості.

В наданому рахунку про надання ТЕО від 08.07.2019 №151 зазначена вартість ТЕО за межами України та вартість морського фрахту контейнерів №MRKU196020, МSKU229342 за коносаментом №968978381, з урахування перевантаження, на загальну суму - 2140 дол. США. Вказана інформація також зазначена в акті виконаних робіт від 08.07.2019 №6 та в документі, що підтверджує вартість транспортування від 08.07.2019 №0704/1Т/2019. При цьому, у наданій до митного оформлення заявці №6 від 17.05.2019 містяться різні відомості про включення додаткових витрат, а саме в п. 11 вартість (без врахування додаткових витрат), при цьому вартість фрахту по маршруту вказана з врахуванням перевантаження на загальну суму 2140 дол. США.

Надана заявка за договором ТЕО разом з іншими документами не має розбіжностей. Сторонами у договорі ТЕО узгоджені умови надання транспортно-експедиторських послуг, за якими фрахт контейнерів з перевалкою контейнерів включені до основних умов перевезення.

Щодо рішення про коригування митної вартості товару від 19.09.2019 №UA110000/2019/400079/2 судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи наступне.

Партія товару поставлялась на умовах FOВ - Qingdao (КНР) згідно з правилами ІНКОТЕРМС 2010. Для підтвердження вартості товару, які повинна бути сплачена продавцю, підприємство надало митниці документи, передбачені частинами 2, 3 ст.53 Митного кодексу України, а саме: декларацію митної вартості; зовнішньоекономічний контракт № FRD/1 від 02.04.2019 року; специфікацію №2019-2 від 09.04.2019 р. до контракту; специфікацію №2019-2z від 09.04.2019 р. до контракту; інвойс № РІШ 2019-2 від 08.07.2019 р.; пакувальний лист від 08.07.2019; прайс-лист підприємства-виробника від 04.04.2019 (наданий додатково листом №414); комерційну пропозицію виробника від 05.04.19 (наданий додатково листом №414).

10.09.2019 ТОВ АМТ ТРЕЙД, у визначений специфікацією строк, валютним платіжним дорученням №131 перерахувало Продавцю у повному обсязі валютні кошти у сумі 33 521 дол. США за товар, поставлений за Специфікацією 2019-2 від 09.04.2019 р.

Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало: заявку на ТЕО №2 від 17.07.2019 р. за договором №05/02/19 від 05.01.19; коносамент №969309441 від 23.07.2019 р.; рахунок на оплату морського фрахту 1 контейнера SUDU5683193 №СФ-11795 від 13.09.2019; довідку про транспортні витрати від 03.09.19 р. № TG005334; акт виконаних послуг №ОУ-0007776 від 18.09.2019 р.

На момент декларування товару термін оплати транспортно-експедиторських послуг за рахунком №СФ-11795 не сплинув.

У ході митного контролю та приймаючи оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів митниця висунула аналогічні зауваження, які висувались нею раніше, у ході митного оформлення попередньої партії товару та при винесенні рішення №UА110000/2019/400058/2 та на які позивач надавав свої пояснення та доводи щодо їх необґрунтованості, з чим правильно погодився суд першої інстанції.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на наступне.

Як вбачається з зазначених рішень митниці, коригування митної вартості в обох випадках здійснено за другорядним методом визначення митної вартості -2ґ- резервним методом. Митна вартість за рішенням №UА110000/2019/400058/2 ґрунтується на раніше визначеній митній вартості товару виробництва КНР відповідно до рівня вартості ЕМД від 24.05.2019 №UА500060/2019/015206, оформленої за резервним методом визначення митної вартості - в основній одиниці виміру (кг.) -2,22 дол. США/кг. Згідно з графою 30 рішення митна вартість одиниці товару зазначена у розмірі 489,3514 дол. за 1 штуку товару.

В той же час, в графі 30 рішення № UА110000/2019/400079/2 митна вартість одиниці товару №1 (шт.) зазначена у розмірі 741,455 дол. США за 1 штуку, а відповідно до графи 33 за основу взято раніше оформлений товар за ЕМД від 09.08.19 № UА902010/2019/106838 за резервним методом на рівні 2,21 дол. за 1 кг. ваги товару.

При цьому, в обох рішеннях йдеться посилання тільки на раніше оформлену ЕМД і на рівень митної вартості, розрахований виходячи з вагових характеристик товару, але не проведено детальне дослідження цих митних декларацій з доданими до неї документами. Враховуючи, що порівняння задекларованого товару здійснювалось митницею з товаром, оформленим за резервним методом, митницею не зазначено загальну кількість партії товару, вагу одиниці товару та розрахунок митної вартості, не наведені технічні характеристики товару, умови поставки, що має значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлювалась не виходячи з ваги товару, а з його характеристик.

Не надано ніяких роз`яснень щодо підстав розбіжності визначеної митної вартості з 489,3514 дол. США за одиницю товару у штуках та 741,455 дол. США за штуку, тоді як і в одному і в іншому випадку декларувався аналогічний товар, зокрема грунтофреза ФН-1,4.

Також, спірні рішення про коригування митної вартості товарів не містять наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Щодо доводів відповідача на наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості на думку суду жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що з наданих документів вбачається, що підприємство для митного оформлення і підтвердження митної вартості надало достатні документи для застосування основного методу визначення митної вартості. Надані документи підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей, дозволяють провести обчислення митної вартості. Митниця при винесенні рішення про коригування митної вартості та у ході винесення рішення за результатами розгляду додаткових документів порушила вимоги Митного кодексу щодо застосування методів визначення митної вартості. Відмова митниці у визнанні митної вартості з урахуванням доданих документів є необґрунтованою, оскільки не проведена оцінка всіх наданих документів щодо неможливості застосування основного методу.

За таких обставин, рішення Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 26.07.2019 року №UA110000/2019/400058/2 та від 19.09.2019 року №UA110000/2019/400079/2 є протиправними і підлягають скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим відповідачем вказаного обов`язку не виконав.

Відповідно до п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 справа «Руїз Торіха проти Іспанії» суд наголошує на тому, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Між тим, інші аргументи наведені відповідачем в апеляційній скарзі фактично зводяться до загального, а саме до незгоди з доводами позивача про протиправність оскаржених рішень, проте враховуючи те, що судовим рішенням у цій справі надано необхідне та достатнє обґрунтування щодо наявності підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, при цьому суд дослідив усі основні питання віднесені на його розгляд, суд апеляційної інстанції вважає, що всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду щодо наявності підстав для задоволення цього позову.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 160/9944/19 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 02 квітня 2020 року.

Повне судове рішення складено 07 квітня 2020 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя А.О. Коршун