Справа № 492/133/20
Суддя: Гусєва Н. Д.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 492/133/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання - Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Арциз Одеської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Арцизького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Сидоренка Олександра Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови, винесеної інспектором СРПП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області Сидоренком О.М. від 18 січня 2020 року серії БАА № 535286, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив про те, що при винесенні спірної постанови у інспектора не було в розпорядженні жодних доказів порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху. Постанова винесена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, оскільки записи зроблені зі скороченнями, не чіткі та ОСОБА_1 , як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 286 КУпАП України, що позбавило його можливості ознайомитися з будь-якими доказами щодо його винуватості, скористатися правовою допомогою, а також постанова не містить роз`яснення порядку і строків її оскарження. Також, ОСОБА_1 зазначив, що він перед виїздом пересвідчився у справності освітлення фар автомобіля та фари працювали в режимі ближнього та дальнього світла. Несправність лівої фари була виявлена лише після того, як зупинився на вимогу працівника поліції. На місці зупинки несправність була усунена. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки під часу руху автомобіля позивачем не було та з об`єктивних причин (відсутність необхідність перемикати фари з режиму дальнього світла на режим ближнього світла) неможливо було виявити зазначену несправність та, враховуючи, що провадження по справі велось з грубим порушенням порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченим КУпАП, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не подавав, але надав до суду відзив на адміністративний позов, згідно якого просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що постанова поліцейського є законною та такою, що не підлягає скасуванню, а вимоги позивача нічим не підтверджені, ґрунтуються лише на припущеннях позивача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання не з`явився, але надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що винесена ним постанова є законною і обґрунтованою, та такою, що не підлягає скасуванню.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають зі спору фізичної особи із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення, який повинен розглядатися в порядку, передбаченому Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції встановлені обставини, які свідчать про наступне:

18 січня 2020 року інспектором сектору реагування патрульної поліції № 2 Арцизького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Сидоренком О.М. була винесена постанова серії БАА № 535286 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 6, 35) згідно з якою ОСОБА_1 , позивач по справі, 18 січня 2020 року о 20 год. 20 хв. в м.Арциз по вул.Щорса керував автомобілем марки «Мітсубісі», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП та на ОСОБА_1 , позивача по справі, накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. У зазначеній постанові підпис ОСОБА_1 , позивача по справі, відсутній та до постанови нічого не додано. Копію постанови ОСОБА_1 , позивачу по справі, надіслано 22 січня 2020 року, що підтверджується квитанцією від 22 січня 2020 року, трекінгом відправлення № 141 ПАТ «Укрпошта» (а.с. 8, 35), яку позивач отримав 22 січня 2020 року (а.с. 8).

Як вбачається з позовної заяви, позивач перед виїздом пересвідчився у справності освітлення фар автомобіля та фари працювали в режимі ближнього та дальнього світла. Підчас руху позивач не міг помітити несправність лівої фари в режимі ближнього світла. Несправність лівої фари була виявлена лише після того, як зупинився на вимогу працівника поліції. На місці зупинки несправність була усунена.

Згідно рапорту помічника чергового СРПП № 4 Арцизького ВП ГУНП в Одеській області Захарова Р.С., доданого до відзиву відповідача, під час патрулювання в м.Арциз по вул.Щорса був помічений транспортний засіб марки «Мітсубісі», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого не горіла ліва фара в режимі ближнього світла та інспектор СРПП Арцизького ВП Сидоренко О.М. зупинив вказаний автомобіль та пояснив ОСОБА_1 про причину зупинки та суть правопорушення та повідомив про складання адмінматеріалів відносно нього за вчинене адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, про що ОСОБА_1 погодився, а в подальшому вину не визнав та від підпису в постанові відмовився (а.с. 34).

Згідно з вимогами п. 31.4.3 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей як, зокрема, якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно роз`яснень, що викладені у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що порушення ОСОБА_1 вимог п. 31.4.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 121 КУпАП, не зафіксоване жодним відповідним доказом (відеозаписом та фотокартками тощо), оскільки в постанові зазначено, що до постанови нічого не додається.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 31.5 Правил дорожнього руху у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Тому є обґрунтованим зауваження позивача, що поліцейські, зупинивши транспортний засіб, не взяли до уваги, що несправність лівої фари була виявлена ОСОБА_1 лише після зупинки транспортного засобу на вимогу працівника поліції та на місці зупинки несправність була усунена

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених правових норм, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським не враховано пояснення позивача, що при початку руху транспортного засобу ліва фара була справною, при виявленні її несправності, поломка була ним усунена.

Отже, відповідно до п. 31.5 Правил дорожнього руху, водій вжив заходів для усунення зазначеної несправності.

Крім того, в даному випадку відсутній умисел особи щодо вчинення порушення Правил дорожнього руху.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги, що ОСОБА_1 , виявивши несправність, зазначену у пункті 31.4.3 Правилдорожнього руху, усунув її, судом встановлено, що у діях позивача відсутня вина у вчиненні правопорушення, як обов`язкова умова для притягнення до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані у справі докази,враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України, за якою усі сумніви щодо доведеності вини, тлумачаться на користь особи, суд приходить до висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення водієм вимог Правил дорожнього руху відповідачем не доведений, а судом не встановлений у зв`язку з чим позовна вимога про скасування оскаржуваної постанови підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Суд не бере до уваги диск із відеозаписом правопорушення, який упакований у конверт з написом «Федчишен, ст. 121 ч. 1, 18.01.2020», доданий до відзиву представником відповідача, оскільки про нього взагалі не зазначено у відзиві, а також в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 535286 від 18 січня 2020 року відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, внаслідок чого відеозапис на вищевказаному диску не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від15 листопада 2018 року у справі № 524/7184/16-а, від 24 січня 2019 року у справі № 592/5576/17.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що позивачем в позовній заяві не заявлено вимогу про закриття справи про адміністративне правопорушення, беручи до уваги відсутність події адміністративного правопорушення у зв`язку з чим постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення від 18 січня 2020 року серії БАА № 535286 за ч. 1 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає, що, в даному випадку, є необхідність вийти за межі позовних вимог та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що позовна вимога про визнання спірної постанови протиправною не підлягає задоволенню, оскільки ст. 286 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не містить таких положень.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 2, 5-14, 20,72, 77, 90, 229, 241-246, 250, 251, 280, 283, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову серії БАА № 535286 від 18 січня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі -скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити.

У задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною постанови серії БАА № 535286 від 18 січня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п/п 15.5) п/п 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.