Справа № 595/1560/19
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 595/1560/19 пров. № А/857/3473/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільської області на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2020 року, прийняте суддею Содомора Р.О. в м.Бучач о 16 годині 19 хвилині у справі № 595/1560/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільської області про скасування постанови, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора СРПП №2 Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 17.08.2019 року по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 345024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та закрити провадження у справі.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2020 року позов задоволено.

Скасовано постанову серії ДП 18 № 345024, винесену 17.08.2019 року, якою накладено на позивача адміністративне стягнення у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням норм процесуального та матеріального права. Просить скасувати рішення суду та прийняте нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що доказом вчинення позивачем правопорушення є інформація про відсутність в системі «Армор» посвідчення водія і такі не отримував. Також поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стверджується, що ОСОБА_1 керував автомобілем.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена за відсутності будь-яких доказів, а також недоведеності відповідачем правомірності її складення, а тому є протиправною.

Просить залишити без змін рішення суду.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що постановою інспектора СРПП №2 Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 17.08.2019 року по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 345024 визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,0 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 16.08.2019 року в с.Осівці Бучацького району Тернопільської області керував автомобілем «Шкода Октавія» н.з. НОМЕР_1 , без відповідних на те документів, а саме посвідчення водія та техпаспорта, чим порушив, п.2.1 «а» ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України), на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

ч.2 ст. 126 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Водночас, відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Апеляційний суд не приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на які покликається відповідач, оскільки вказані пояснення не можуть вважатись доказом правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, так як такі в судовому засіданні не допитувались.

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, в матеріалах справи відсутні будь-які відеозаписи з нагрудних камер поліцейських.

З долученої до матеріалів справи постанови Тернопільського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року (справа № 595/1579/19 провадження № 33/817/394/19), вбачається, що стосовно ОСОБА_1 при тих самих обставинах, в той самий час, не підтверджено керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, як і сам факт керування. (а.с. 50-53, 64 - 67)

Дані обставини в сукупності дослідження доказів дають суду підстави вважати, що матеріалами справи не доведено самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Апеляційний суд окремо обумовлює і ту обставину, що з оспореної постанови відповідача вбачається, що дата вчинення порушення 16.08.2019 року, в той час, коли постанова винесена 17.08.2019 року. Також, не вказано час вчинення порушення, що суперечить вимогам ст.283 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення відповідачем не доведена належними та допустимими доказами, які б підтверджували обґрунтованість винесення оскаржуваної постанови, а також спростовували твердження позивача.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування оскарженого судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини, тому резолютивну частину рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2020 року слід доповнити абзацом щодо закриття провадження у справі.

Судові витрати розподілу не підлягають, позаяк у даній категорії справ учасники звільняються від їх оплати.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільської області - залишити без задоволення.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2020 року у справі № 595/1560/19 змінити, доповнивши резолютивну частину рішення суду абзацом:

«Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення».

В решті залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді В. В. Ніколін
О. І. Мікула