Справа № 320/5144/19
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2020 року справа № 320/5144/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та розпорядження,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 №, що прийняте Головним управлінням ДПС у Київській області;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 02.09.2019 №8, що зроблене Головним управлінням ДПС у Київській області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що Головним управлінням ДПС у Київській області були прийняті податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 №, яким на ФОП ОСОБА_1 накладено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6800,00 грн. та розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 02.09.2019 №8.

Позивач не погоджується з прийняттям податкового повідомлення-рішення від 02.09.2019 № та розпорядженням про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 02.09.2019 №8, оскільки підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №201489 від 29.05.2019 про встановлення факту продажу продавцем магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює підприємницьку діяльність позивач, неповнолітній особі - ОСОБА_3 пляшки алкогольного напою - горілки "Медов" ємністю 0,5 л, який у подальшому при встановленні обставин підтверджено не було.

Позивач вказав, що постанову адміністративної комісії виконавчого комітету міської ради м.Біла Церква від 21.06.2019 №268 про накладення на продавця магазину ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., прийняту за результатами розгляду вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №201489 від 29.05.2019, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2019 скасовано, а провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Дане рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2019 є таким, що набрало законної сили.

З огляду на вказані обставини позивач вважає, що у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, а саме факту продажу в магазині, в якому здійснює підприємницьку діяльність позивач, пляшки алкогольного напою особі, яка не досягла 18-ти років, відсутнє й порушення позивачем вимог ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а тому підстав для прийняття оскаржуваних податкового повідомлення-рішення та розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями немає.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, у відзиві на позовну заяву (а.с.45-47) зазначив про те, що на адресу ГУ ДПС у Київській області від Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області надійшли матеріали адміністративного правопорушення ФОП ОСОБА_1 .

Так, відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що згідно з поясненнями неповнолітніх осіб підтверджується факт продажу алкогольного напою у магазині за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює підприємницьку діяльність позивач. При цьому, продавець магазину у своїх поясненнях заперечила факт продажу алкогольного напою. За результатами матеріалів перевірки встановлено, що дії податкового органу при оформленні та складанні податкового повідомлення-рішення від 02.09.2019 № та розпорядження ГУ ДПС у Київській області від 02.09.2019 №8 №267881 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, правомірні та здійснені у межах та у спосіб, передбачений Податковим кодексом України, а тому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 відкрито провадження у справі №320/5144/19 та постановлено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Київській області про здійснення розгляду справи №320/5144/19 у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) 06.08.2018 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.13).

Основний вид економічної діяльності позивача за кодом згідно з КВЕД є 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

31.08.2018 ГУ ДФС у Київській області позивачу видана ліценція на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер №1800476, за адресою місця торгівлі: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Карбишева , буд . 49 , магазин, 25,1 кв.м, з терміном дії з 07.09.2018 до 07.09.2019 (а.с.14).

Як вбачається з матеріалів справи, старшим інспектором з ювенальної превенції сектору превенції Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітаном поліції Мелашенко П.Л. 11.05.2019 було задокументовано факт порушення правил торгівлі в частині продажу особі, яка не досягла 18 років, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , алкогольного напою продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у якому здійснював господарську діяльність позивач.

Судом встановлено, що 29.05.2019 старшим інспектором з ювенальної превенції сектору превенції Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітаном поліції Мелашенко П.Л. складено протокол про адміністративне правопорушення (серії ГР №201489) за частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення про те, що продавець магазину «Продукти» ОСОБА_2 , яка працює у ФОП ОСОБА_1 11.05.2019 близько 14 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 49, продала пляшку алкогольного напою - горілки «Medoff», ємністю 0,5 л, неповнолітній особі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР та п.10 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями (а.с.56).

Як вбачається з пояснень ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібраних під час складання вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, слідує, що 11.05.2019 близько о 14 год. 40 хв. ОСОБА_3 зустрівся із своїм товаришем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким разом зайшли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому придбав алкогольний напій - пляшку горілки «Медов» ємністю 0,5 л. за ціною 90,00 грн.

Після цього ОСОБА_3 з ОСОБА_5 та іншими друзями пішли до лісосмуги, де розпили горілку. Після вживання алкоголю неповнолітньому ОСОБА_3 стало погано, і його каретою швидкої допомоги було доставлено до дитячої лікарні, де йому було надано медичну допомогу (а.с.60-61).

Аналогічні пояснення надані неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.62-63).

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , відібраних дільничним офіцером поліції Білоцерківського відділу поліції ГУНП в Київській області сержантом поліції Музиченком І.В. , 11.05.2019 близько 14 год. 40 хв. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , неповнолітніх осіб не було та дітям горілку ОСОБА_2 не продавала (а.с. 64-65).

Також рапортом від 11.05.2019 начальника Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області підполковника поліції Мельниченка Г.В. повідомлено про те, що 11.05.2019 отримано заяву та зареєстровано в журналі Єдиного обліку за №14376 від 11.05.2019 як: інша подія Заявник ОСОБА_6 (з органів охорони здоров`я) (а.с.57).

На засіданні адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, яке відбулось 21.06.2019, прийнято рішення, яке оформлено постановою №268 від 21.06.2019 про накладення на ОСОБА_2 за порушення ст. 156 ч. 2 КУпАП (порушення правил торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами) адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. (а.с.19).

Не погоджуючись із постановою про накладення адміністративного стягнення від 21.06.2019 за №268, ОСОБА_2 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2019 у справі №357/7629/19 позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправними дії адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 від 21.06.2019 за №268. Скасовано постанову про накладення адміністративного правопорушення від 21.06.2019 за №268 відносно ОСОБА_2 та закрито провадження про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2019 у справі №357/7629/19 набрало законної сили 08.08.2019 згідно відмітки Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (а.с.75-79).

Крім того, судом встановлено, що Білоцерківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області супровідним листом від 11.07.2019 №17974 направив на адресу начальника Головного управління ДФС у Київській області копію адміністративного матеріалу по факту продажу пляшки горілки «Медов» неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », діяльність в якому здійснює ФОП ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_4 (а.с.52).

У вказаному листі начальник Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Мельниченко Г.В. просив здійснити перевірку законності ФОП ОСОБА_1 та вирішити питання про позбавлення ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

До вказаного листа були додані копії висновку про результати перевірки за фактом отруєння алкоголем неповнолітнього ОСОБА_3 , протоколу, пояснень, рапорту, ліцензії, свідоцтва про народження (а.с.56-67).

Вказані документи були зареєстровані Головним управлінням ДФС у Київській області 15.08.2019 за вхід. №27465/9.

Судом встановлено, що 02.09.2019 Головним управлінням ДПС у Київській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 №, яким позивачу нараховані штрафні (фінансові) санкції за порушення вимог ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у розмірі 6800,00 грн. (а.с.16).

Зі спірного податкового повідомлення-рішення вбачається, що підставою його прийняття є протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №201489 від 29.05.2019.

В подальшому, Головним управлінням ДПС у Київській області, з огляду на порушення ФОП ОСОБА_1 вимог 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», прийнято розпорядження про анулювання ліценції на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 02.09.2019 №8 (внутрішній номер 267881), яким анульовано ліцензію ФОП ОСОБА_1 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 1800476, терміном дії з 07.09.2018 до 07.09.2019, у зв`язку із порушенням позивачем вимог ст.15-3 Закону України «Про регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» (а.с.15).

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням та розпорядженням про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання їх протиправними та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п.1.1 ст.1 ПК України).

Відповідно до пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, серед іншого мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп.14.1.265 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі ст.109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до положень п.113.1 ст.113 Податкового кодексу України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Згідно приписів п.113.3 ст.113 Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Наведене свідчить про те, що контролюючі органи, до яких у спірних правовідносинах відноситься відповідач, у своїй діяльності при вирішенні питання про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій та відповідальність платника податків за порушення законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, повинні керуватися виключно нормами Податкового кодексу України.

При цьому на відповідача покладено обов`язок щодо контролю за дотриманням суб`єктами господарювання іншого законодавства, зокрема, Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95-ВР від 19.12.1995 зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 481/95-ВР), що прямо передбачено статтею 16 цього Закону, відповідно до якої контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 15-3 цього ж Закону №481/95-ВР продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

У частині 2 статті 17 Закону України №481/95-ВР зазначено, що за порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб`єкта господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Таким чином аналіз зазначених правових норм дає суду підстави для висновку щодо запровадження в імперативній формі заборони на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років, а у разі її порушення, наявність підстав для накладення фінансових санкцій саме на суб`єкта господарювання, а підставою для даного виду відповідальності є доведений факт продажу алкогольних чи тютюнових виробів неповнолітній особі.

В той же час досліджуючи питання правомірності застосування фінансових санкцій відповідачем саме на підставі розгляду копії протоколу про адміністративне правопорушення, а не акту перевірки, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 75.1 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп.75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Відповідно до пункту 80.1 ст.80 ПК фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2 ст.80 ПК фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин:

80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Аналізуючи наведені положення Закону суд зазначає, що фактична перевірка може бути проведена лише з підстав, передбачених у пункті 80.2 ст.80 ПК, а проведення самої перевірки обов`язково потребує оформлення відповідного наказу.

Згідно з п.80.4 ст.80 ПК перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Відповідно до п.80.5 ст.80 ПК допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пункт 80.7 ст.80 ПК передбачає, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до п.80.10. ст.80 ПК порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 86.5 статті 86 ПК акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його законними представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Таким чином, результати фактичної перевірки можуть бути оформлені лише у вигляді акту перевірки або довідки, щодо яких встановлений чіткий порядок ознайомлення та відміток про наявність заперечень.

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника відповідного контролюючого органу (або уповноваженого ним представника) у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Відповідно до п.41.1. ст.41 ПК контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Отже, проаналізувавши вищевказані норми у сукупності, суд приходить до висновку про те, що у разі виявлення територіальним органом доходів і зборів порушень законодавства з питань регулювання обігу підакцизних товарів такий орган за результатами перевірки, проведеної в порядку, передбаченому виключно нормами Податкового кодексу України, зобов`язаний оформити відповідний акт перевірки.

Відповідно до п.1.1 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.03.2013 №395 (далі - Порядок №395) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2013 р. за № 607/23139, порядок розроблено відповідно до вимог Податкового кодексу України для використання посадовими особами органів державної податкової служби при оформленні матеріалів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами.

Цей Порядок поширюється на платників податків - фізичних осіб (резидентів, нерезидентів), у тому числі самозайнятих осіб, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з Кодексом або податковими законами і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів відповідно до Кодексу (далі - платники податків).

Відповідно до абз.2-3 п.1.4 розділу ІІ Порядку №395 акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку, а також платником податків або його законними представниками.

Згідно з п.1.5-1.7 розділу ІІ Порядку №395 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.

Акт (довідка) документальної перевірки повинен бути складений на паперовому носії державною мовою і мати наскрізну нумерацію сторінок.

Титульний аркуш акта (довідки) документальної перевірки друкується на номерному бланку органу державної податкової служби для складання актів документальних перевірок.

У разі необхідності використання у змісті акта (довідки) скорочених назв і загальноприйнятих абревіатур при першому вживанні відповідне словосполучення зазначається повністю з одночасною вказівкою в дужках його скороченої назви або абревіатури, які будуть використовуватись далі в тексті.

В акті (довідці) документальної перевірки, розрахунках та інших матеріалах не допускаються різного роду виправлення цифрових показників, дат та інших даних (п.1.8 розділу ІІ Порядку №395).

Згідно з п.4.2 розділу IV Порядку №395 акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку, та реєструється в органі державної податкової служби протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку, з дотриманням визначених у пункті 4.5 цього розділу вимог щодо реєстрації актів документальних перевірок.

При цьому строк складення акта (довідки) не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого Кодексом, з урахуванням його продовження.

Абзацами 1-2 п.4.2 розділу IV Порядку №395 встановлено, що реєстрація актів (довідок) документальних перевірок здійснюється в єдиному журналі реєстрації актів (довідок) перевірок, який ведеться в електронній формі структурним підрозділом, до функцій якого віднесено реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції органу державної податкової служби.

При цьому в акті перевірки на першому аркуші у верхньому лівому куті зазначаються дата реєстрації акта (довідки) перевірки та номер акта (довідки) перевірки, який складається із порядкового номера в єдиному журналі реєстрації актів (довідок) перевірок, коду структурного підрозділу, відповідального за проведення перевірки, реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті.

Проаналізувавши дані положення Порядку №395 суд вважає, що реєстрації в журналі реєстрації актів (довідок) перевірок підлягають лише акти та довідки, складені за результатами проведених контролюючими органами перевірок.

Положеннями пункту 86.8 статті 85 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Київській області було видано позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер №1800476 на місце торгівлі за адресою: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Карбишева, буд. 49, з терміном дії з 07.09.2018 до 07.09.2019 (а.с.14).

Таким чином, позивач мав право здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями за адресою місця торгівлі: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Карбишева, буд. 49, що відповідає основному виду діяльності позивача.

Суд зазначає, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 02.09.2019 №, яким позивачу нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6800,00 грн., є копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №201489 від 29.05.2019.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №201489 від 29.05.2019 не є актом перевірки в розумінні норм Податкового кодексу України.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 (справа №813/192/16) зазначив про те, що у разі виявлення порушень суб`єктами господарювання, обов`язком контролюючого органу є встановлення таких порушень та фіксація їх в акті перевірки на підставі належних доказів.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідачем під час розгляду справи не надано доказів оформлення акта перевірки, реєстрації вказаного документа в єдиному журналі реєстрації актів (довідок) перевірок та направлення одного із примірників акта позивачу.

Таким чином, суд зазначає, що у відповідача відсутні правові підстави для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки відповідачем акт перевірки про порушення ст. 15-3 Закону №481/95-ВР не складався, відповідна перевірка контролюючим органом не проводилась, а застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі копії протоколу про адміністративне правопорушення суперечить положенням Податкового кодексу України.

Крім того, відповідно до п.1 Розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 та зареєстрованого наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204, контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, зокрема, в інших випадках, коли надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення передбачено законом.

Згідно з п.2 розділу ІІ Порядку у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами: С» - у разі застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та/або пені за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, в тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (додаток 10).

Відповідно до додатку 10 Порядку підставою для складання податкового повідомлення-рішення форми "С" є виключно акт перевірки, яким встановлено порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

В той же час як вже встановлено судом, відповідачем акт перевірки не складався, а спірне податкове повідомлення-рішення було прийняте на підставі копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, як встановлено судом, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2019 у справі №357/7629/19 постанову про накладення адміністративного стягнення від 21.06.2019 №268 відносно ОСОБА_2 скасовано та закрито провадження про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2019 у справі №357/7629/19 набрало законної сили 08.08.2019 (а.с.75-79).

Так, скасовуючи постанову про накладення адміністративного стягнення від 21.06.2019 №268 відносно ОСОБА_2 , Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у рішенні від 24.07.2019 у справі №357/7629/19 встановив, що члени адміністративної комісії при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не оглянули поданий позивачем доказ відеозапис з магазину 11.05.2019 в проміжок часу 14:00 год. 15:00 год. Основним та єдиним доказом в даній адміністративній справі щодо вини позивача є письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_3 та двох неповнолітніх друзів. Судом було оглянуто відеозапис, наданий позивачем, як доказ. Представник адміністративної комісії ставить під сумнів відео, але при цьому не надає доказів фальсифікації відеозапису. Винесена постанова від 21.06.2019 є необґрунтованою, а виявлені в процесі розгляду даної справи недоліки, як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 29.05.2019, так і при винесенні оскаржуваної постанови від 21.06.2019, виключають можливість надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (а.с.77-78).

Приймаючи до уваги рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2019 у справі №357/7629/19, яким постанову про накладення адміністративного стягнення від 21.06.2019 №268 відносно ОСОБА_2 скасовано та закрито провадження про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП, суд приходить до висновку, що факт продажу алкогольного напою неповнолітньому у даному випадку не доведений належними та допустимими доказами.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 02.09.2019 №, яким до позивача застосовані фінансові санкції в розмірі 6800,00 грн. та розпорядження ГУ ДПС у Київській області від 02.09.2019 №8 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, відповідачем належних доказів, які б спростовували твердження позивача, до суду не надано, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1538,80 грн. згідно квитанції від 20.09.2019 №122 на суму 768,40 грн. та квитанції №135 від 11.10.2019 на суму 768,40 грн., оригінали яких долучені до матеріалів справи (а.с.2, 31).

Враховуючи задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1536,80 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 02.09.2019 №.

3. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Київській області від 02.09.2019 №8 (внутрішній номер №267881) про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

4. Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код: 43141377, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення суду складено 03.04.2020.

Суддя Кушнова А.О.