Справа № 280/6065/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 квітня 2020 року Справа № 280/6065/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (фактична адреса: АДРЕСА_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (юридична адреса: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

про визнання протиправною та скасування вимоги від 11.06.2019 №Ф-31745-56У про сплату боргу (недоїми), -

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС У Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 11.06.2019 №Ф-31745-56У в сумі 5743,05 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.12.2019 позивачем поштовою кореспонденцією було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2019 про стягнення суму єдиного внеску 5 843,05 грн на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-ЗІ745-56У від 11.06.2019. Оскаржувана вимога не містить чіткого розрахунку заборгованості та будь-яких додатків, які надали би можливість встановити час і підстави виникнення цієї недоїмки; у зазначеній вимозі не вбачається, на підставі чого був зроблений розрахунок штрафу та пені, та у зв`язку з чим зазначені штрафні санкції виникли; не було повідомлено про наявність боргу, не було надано акт перевірки на підставі якого була сформована оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки); вимога була направлено не за адресом фактичного проживання, а за адресою реєстрації. Також позивач зазначає, що 15.12.2016 припинив підприємницьку діяльність, про що маються відомості у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. При проведенні процедури закриття підприємницької діяльності були виконані усі вимоги для даної процедури, передбачені Податковим кодексом України - подання декларації та сплату податків і зборів. Станом на 15.12.2016 позивач не мав жодної заборгованості зі сплати податків або ЄСВ перед податковим органом. Отже, за відсутності заборгованості зі сплати податків, тобто недоїмки, на час припинення підприємницької діяльності, ніяким чином не могла бути сформована пеня та штраф, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст. 25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. У зв`язку з відсутність боргу (недоїмки) не можуть застосовуватися штрафні санкції. А тому, нарахування штрафу та пені без основного виду забезпечення, є незаконним та безпідставним, та таким, що свідчить про порушення вимог діючого податкового законодавства.

З наведених підстав позивач просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 09.12.2019 позовну заяву залишено без руху та надано 10-ти денний строк з дня вручення ухвали на усунення недоліків.

У термін встановлений ухвалою суду від 09.12.2019, позивач надав заяву про усунення вимог.

18 грудня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощенного позовного провадження. Судове засідання призначено на 13 січня 2020 року об 15 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 13.01.2020 зупинено провадження для примирення сторін до 01.04.2020 до 15 год. 00 хв.

14.01.2020 від представника відповідача через канцелярію суду (вх. №1958) поданий відзив на позов. У відзиві зазначено, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 18.04.2006 по 15.12.2016 та перебував впродовж даного часу у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на обліку як фізична особа-підприємець. Контролюючим органом були винесені рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 29.08.2018 № на загальну суму 5073,77 грн, з них штраф - 270,82 грн та пеня - 4802,95 грн та від 12.03.2019 № на загальну суму 795,64 грн, з них штраф - 36,36 грн та пеня - 759,28 грн. Головне управління ДПС у Запорізькій області надіслало рекомендованим листом з повідомленням про вручення вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-31745-56 від 11.06.2019 на адресу Позивача як фізичної особи-підприємця. Тобто, на думку контролюючого органу, вимога є законною та такою, що скасування не підлягає. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 07.04.2020 поновлено провадження по справі та призначено судове засідання на 07.04.2020.

Позивач до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Від представника відповідача через канцелярію суду (вх. 15192) надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача у порядку писмлвомовго провадження. Проти задоволення позову заперечує у повному обсязі.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наявної у Мелітопольському управлінні ГУ ДПС у Запорізькій області інформації та відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) був зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 18.04.2006, про що внесено запис № 2 007811. Відповідно до інформації з ЄДР підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_1 припинена 15.12.2016, запис в ЄДР №6007811.

Головним управлінням ДФС у Запорізькій області було винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 29.08.2018 № на загальну суму 5073,77 грн, з них штраф - 270,82 грн та пеня - 4802,95 грн. Рішення направлено Позивачу 30.08.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Поштовий конверт було повернуто до контролюючого органу за закінченням терміну зберігання.

Також, контролюючим органом було винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 12.03.2019 № на загальну суму 795,64 грн, з них штраф - 36,36 грн та пеня - 759,28 грн. Рішення направлено Позивачу 14.03.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу міста реєстрації Денікова О ОСОБА_2 . Поштовий конверт було повернуто до контролюючого органу за закінченням терміну зберігання.

Зазначені рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 29.08.2018 № та рішення від 14.03.2019 № позивачем в судовому або адміністративному порядку не оскаржувались.

Головне управління ДФС у Запорізькій області надіслало рекомендованим листом з повідомленням про вручення вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- 31745-56 від 11.06.2019 на адресу реєстрації Позивача. Поштовий конверт було повернуто до контролюючого органу за закінченням терміну зберігання, у зв`язку з чим Головним управлінням ДПС у Запорізькій області було сформовано узгоджену вимогу №Ф-31745-56У від 11.06.2019 станом на 10.10.2019 на суму недоїмки 5843,05 грн.

Не погоджуючись із вимогою № від 11.06.2019 №Ф-31745-56, позивач звернувся до суду із позовом.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Так, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV.

Відповідно до частини 1 статті 46 цього Закону державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності.

Частиною 3 статті 46 Закону № 755-IV імперативно встановлено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

За правилами частини 1 статті 47 вказаного Закону для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення фізичної особи - підприємця щодо припинення нею підприємницької діяльності фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа повинні подати державному реєстратору (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи:

нотаріально посвідчену заяву про припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем;

документ, що підтверджує внесення плати за публікацію повідомленняпроприйняття фізичною особою - підприємцем рішення щодо припинення підприємницької діяльності.

Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем.

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464, (далі Закон №2464) здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників; зазначених в абзацах другому, третьому, п`ятому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, на яких поширюється дія Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», - здійснюється на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом « Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей. У осіб, зазначених в абзацах другому, третьому, п`ятому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - з дня їх державної реєстрації відповідно до Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» ( абз. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2464).

Зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», - за їхньою заявою після проведення передбаченим законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону , - за їхньою заявою ( абз. 7 ч. 1 ст. 5 Закону № 2464).

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону № 755 фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цієї фізичної особи.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»(далі - Закон № 2464).

Відповідно до ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Статтею 6 Закону України «Про збір та облік єдиного на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"визначено обов`язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;

Відповідно до п.п. 6, 7 ст. 13 Закону № 2464 та розділу VI Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Частина 2 ст. 50 ЦК України каже, що обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюються Конституцією України та законом.

Частина 2 ст. 55 ГК України зазначає, що суб`єктами господарювання є:

господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Статтею 25 цього ж Закону визначено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці дев`ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Сума недоїмки не підлягає списанню, зокрема в разі укладення з платником єдиного внеску мирової угоди відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", крім випадків повної ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи, визнання її безвісно відсутньою, недієздатною, оголошення померлою та відсутності осіб, які відповідно до цього Закону несуть зобов`язання із сплати єдиного внеску.

У разі ліквідації юридичної особи - платника єдиного внеску або втрати платником з інших причин статусу платника єдиного внеску сума недоїмки сплачується за рахунок коштів та іншого майна платника. У такому разі відповідальними за погашення недоїмки є:

ліквідаційна комісія - щодо юридичної особи - платника єдиного внеску, що ліквідується;

юридична особа - щодо утворених нею філії, представництва або іншого відокремленого підрозділу - платника єдиного внеску, що ліквідується.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції:

у разі ухилення від взяття на облік або несвоєчасного подання заяви про взяття на облік платниками єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", накладається штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум;

за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску;

за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, накладається штраф у розмірі від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум.

за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти календарних днів, а також не повідомив у цей строк орган доходів і зборів про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом.

Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску.

Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Пунктом 8 розділу VІ «Інструкції про Порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства фінансів від 20.04.2015 №449, встановлено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Абзацами 1-3 п. 5 розд. VII «Інструкції про Порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства фінансів від 20.04.2015 №449 зазначено, що на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу.

Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Документи, які є підставою для нарахування пені:

документи, що підтверджують суму єдиного внеску та строк його сплати,- звіт платника щодо нарахування єдиного внеску (з додатним значенням);

вимога про донараховані суми єдиного внеску за актами документальних перевірок або повідомленням-розрахунком;

рішення суду.

Підставою для прийняття оскаржуваних рішень стала інформація в картці ІКП про те, що ФОП- позивач станом на 31.12.2016 має заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 3071,76 грн.

З огляду на відомості із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.12.2016 здійснений запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця - позивача, номер запису №6007811.

За обставинами справи на час прийняття оскаржуваних рішень - 29.08.2018 та 12.03.2019 позивач вже не мав статусу фізичної особи-підприємця.

У відповідності до ч.4 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.

На підставі абзацу 2 пп. 65.10.8 п. 65.10 ст. 65 ПК України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

За таких осбавин, суд дійшов до висновку про те, що наведене вище законодавство передбачає певні особливості щодо сплати єдиного внеску у разі припинення підприємницької діяльності, проте не змінюють строки сплати нарахованих зобов`язань, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 07.08.2018 у справі № 808/2444/17.

Частина 5 ст.242 КАС України каже, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Головним управлінням ДФС у Запорізькій області було винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 29.08.2018 № на загальну суму 5073,77 грн, з них штраф - 270,82 грн та пеня - 4802,95 грн. Рішення направлено Позивачу 30.08.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Поштовий конверт було повернуто до контролюючого органу за закінченням терміну зберігання.

Також, контролюючим органом було винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 12.03.2019 № на загальну суму 795,64 грн, з них штраф - 36,36 грн та пеня - 759,28 грн. Рішення направлено Позивачу 14.03.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу міста реєстрації Денікова О.О. Поштовий конверт було повернуто до контролюючого органу за закінченням терміну зберігання.

Зазначені рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 29.08.2018 № та рішення від 14.03.2019 № Позивачем в судовому або адміністративному порядку не оскаржувались.

З огляду на це, суд, вважає що оскаржувані рішення прийняті відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, та наявність лише факту припинення підприємницької діяльності позивачем не є підставою для невиконання ним зобов`язань, та не змінює строків, порядку виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання, тому позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо твердження позивача про порушення строку направлення вимоги про сплату боргу (недоїмки), направлення вимоги за неналежною адресою, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 449 Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Після надсилання (вручення) вимоги про сплату боргу (недоїмки) платнику корінець такої вимоги з відміткою про вручення підшивається до справи платника.

Головне управління ДПС у Запорізькій області надіслало рекомендованим листом з повідомленням про вручення вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-31745-56 від 11.06.2019 на адресу Позивача як фізичної особи-підприємця. Поштовий конверт року було повернуто до контролюючого органу Отже, Головне управління ДФС у Запорізькій області діяло відповідно до чинного законодавства та керуючись Інструкції № 449 оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-31745-56 від 11.06.2019 вважається належним чином надісланою платнику єдиного внеску.

Відповідно до п. 5 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 449 У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Орган доходів і зборів після узгодження вимоги (набрання нею чинності) надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів).

Поштовий конверт з вимогою №Ф-31745-56 від 11.06.2019 було повернуто до контролюючого органу, у зв`язку з чим Головним управлінням ДПС у Запорізькій області було сформовано узгоджену вимогу №Ф-31745-56У від 11.06.2019 станом на 10.10.2019 на суму 5843,05 грн.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 (фактична адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (юридична адреса: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправною та скасування вимоги від 11.06.2019 №Ф-31745-56У про сплату боргу (недоїми) - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписане суддею 07.04.2020.

Суддя Р.В. Сацький