Справа № 534/776/19
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 р. Справа № 534/776/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Старосуда М.І.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Куц Т.О., м. Комсомольськ, по справі № 534/776/19

за позовом ОСОБА_1

до інспектора роти № 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Одесі

про скасування постанови в справах про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 118009 від 29.06.2017 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132№ КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи, просить вказану постанову скасувати та провадження у справі закрити, оскільки правопорушення він не вчиняв, постанова складалася без його присутності, крім того отримав він її 16.05.2019 року.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.02.2020 позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що позивач пропустив 10-денний строк звернення з таким позовом до суду. Також вказує, що відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 132-1 цього Кодексу. При цьому апелянт посилається на правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕАА № 118009 від 29.06.2017 року, якою його притягнуто до відповідальності за ст. 132№ КУпАП та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені нормами КУпАП.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, ст.7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 ЗУ "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до ЗУ "Про дорожній рух" за №3353 від 30.06.1993р., встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачені, зокрема, статтею 132-1. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Частина 2 ст.258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно на ці правовідносини поширюється і положення ч.4 ст.258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Згідно п.4 р.І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ст.132-1 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.2 р.ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 118009 від 29.06.2017 року слідує, що позивач 29.06.2017 року, керуючи транспортним засобом, перевозив небезпечний вантаж - бензин, були відсутні письмові інструкції до ДОПНВ.

Однак, як вбачається зі змісту цієї постанови, інспектор поліції не зазначив у постанові місце розгляду справи, ім`я та по-батькові особи, яка розглядає справу, посаду посадової особи та місце скоєння адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки у постанові фактично не вказано особу, яка розглядала справу, посаду посадової особи, уповноваженої розглядати справи про адміністративні правопорушення, місце розгляду справи, а також обов`язковий елемент адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - місце вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Однак, в постанові у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 118009 від 29.06.2017 року не вказано які саме правила порушив позивач при перевезенні небезпечних вантажів і якими нормами передбачено обов`язковість надання письмової інструкції до ДОПНВ і, що означає ДОПНВ.

Колегія суддів звертає увагу, що Європейський Суд з прав людини своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП, що виключає законність притягнення позивача до адміністративної відповідальності та свідчить про достатність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно із статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Посилання апелянта на пропущення ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовною заявою, колегія суддів не бере до уваги, оскільки як видно із матеріалів справи позивач копію оскаржуваної постанови отримав лише 16.05. 2019 року, а позовну заяву подав 24.05.2019, тобто в межах встановленого статтею 289 КУпАП строку звернення до суду.

Твердження апелянта, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену не в подібних правовідносинах у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а, що відповідні інспектори не можуть виступати самостійними відповідачами у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 132-1 цього Кодексу, колегія суддів не приймає до уваги з наступних підстав.

Верховний Суд у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а за позовом особи до державного інспектора сільського господарства у Чернівецькій області Дробота Василя Дмитровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державна інспекція сільського господарства в Чернівецькій області, про визнання протиправною та скасування постанови, дійшов висновку, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 53-1 КУпАП, державні інспектори відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Державної інспекції сільського господарства України. Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, а не призначений ним інспектор.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що у подібних правовідносинах, які виникли у даній справі, Верховий Суд у постанові від 11.02.2020 року у справі № 489/139/19 за позовом особи до інспектора патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області, лейтенанта поліції Орловської Юлії Володимирівни про скасування постанови дійшов висновку, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Отже, інспектор поліції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, виконує публічно-владні управлінські функції й у розумінні КАС України є окремим суб`єктом владних повноважень.

Окрім того, Верховний Суд, розглядаючи по суті у подібних правовідносинах касаційні скарги осіб та інспекторів поліції, не ставив під сумнів право інспекторів поліції виступати самостійним відповідачем у таких справах (наприклад справа № 750/11889/16-а від 17.03.2020 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, наведених в даній постанові.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.02.2020 по справі № 534/776/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя М.І. Старосуд
Судді Я.М. Макаренко Л.В. Мельнікова