Справа № 460/1040/20
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2020 року м. Рівне №460/1040/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Головатчик А.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник не прибув, відповідача: представник не прибув, третьої особи відповідача: представник не прибув, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доМіністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.10.2019 №136 про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи з 25.09.2019 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини під час виконання військового обов`язку; зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 як інваліду III групи одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму на момент встановлення групи інвалідності, а саме 25.09.2019 відповідно до частини 2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Обґрунтовуючи позовну заяву позивач зазначає, що в жовтні 2019 року після встановлення інвалідності, звернувся з заявою до військкомату по місцю реєстрації про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, травма пов`язана із захистом Батьківщини. В подальшому вказана заява була скерована до комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошовою допомоги та компенсаційних сум. Проте рішенням Міністерства оборони України, оформлене протоколом від 11.10.2019 №136, позивачу було відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки III група інвалідності встановлена понад дворічний термін встановлення втрати працездатності. Однак, позивач зазначає, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії. Таким чином, позивач вважає, що йому неправомірно відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність в нього визначена первинно і за наслідками проходження військової служби. На підставі викладеного позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 24.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки; призначено підготовче засідання у справі на 17.03.2020.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечення зазначає, що з аналізу норм Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 встановлено, що законодавство допускає можливість виплати грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю вищої групи інвалідності (ступеню втрати працездатності), проте при зміні групи інвалідності (ступеню втрати працездатності) протягом двох років з моменту її первинного встановлення. Відповідач зазначає, що 20.11.2014 позивачу встановлено 15% втрати професійної працездатності без встановлення інвалідності. У зв`язку із даною обставиною позивачу виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 12789,00 грн. 25.09.2019 - інвалідність III групи. Таким чином, оскільки на час встановлення ступеня втрати працездатності позивачеві, правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла, то позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі. Крім того, позивач просить зобов`язати Міноборони нарахувати та виплатити допомогу в розмірі 250-кратного прожиткового мінімумів на день встановлення інвалідності. Проте, згідно з підпунктом б пункту 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що позивач отримав 31.07.2014 вибухову травму та відповідно 20.11.2014 при огляді органами МСЕК встановлено 15% втрати працездатності. В подальшому, продовжуючи службу, 22.01.2015 при виконанні службових обов`язків військової служби внаслідок обстрілу артилерії він отримав ще одну травму та відповідно 25.09.2019 йому було встановлено ІІІ групу інвалідності. Таким чином, наполягає, що дворічний термін між частковою втратою працездатності і встановленням інвалідності в даному випадку застосуванню не підлягає, позаяк в даному випадку мова йде не про повторний огляд, а про нову травму, отриману під час виконання обов`язків військової служби.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у встановлений судом строк подала пояснення. В письмовому поясненні третя особа відповідача зазначає, що Рівненський обласний військовий комісаріат здійснював лише оформлення документів від заявника, рішення за результатом розгляду вказаних документів не приймав. Позов вважає безпідставним.

Ухвалою суду від 17.03.2020 закрито підготовче провадження у справі та розгляд справи по суті призначено 02.04.2020.

Представник позивача в судове засідання не прибула, подала клопотання, яким позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Третя особа, як не заявляє самостійних вимог на предмет спору явку представника в судове засідання не забезпечила, причини не прибуття представника суду не повідомила. Про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлена належним чином.

Відповідно до частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В судовому засіданні 02.04.2020 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши позовну заяву, відзив на неї та пояснення третьої особи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 11.10.2019 був звільнений з посади заступника командира 3 парашутно-десантного батальйону, виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та направлений до зарахування на військовий облік до Костопільського РТЦК та СП Рівненської області, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.10.209 №208 (а.с.8).

Відповідно до Довідок від 12.09.2019 №1081 та №1082/2 в період з 03.05.2014 по 09.08.2019 приймав безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (а.с.9, 10).

Судом встановлено, що 20.11.2014 при огляді органами МСЕК ОСОБА_1 встановлено 15% втрати працездатності.

Відповідно до Довідки про обставини травми від 25.12.2014 №5952 старший лейтенант ОСОБА_1 31.07.2014 під час виконання обов`язків військової служби внаслідок артилерійського обстрілу одержав вибухову травму (а.с.11).

Відповідно до Довідки про обставини травми від 03.10.2019 №1245 майор ОСОБА_1 22.01.2015 при виконанні службових обов`язків військової служби внаслідок обстрілу артилерії з боку незаконних збройних формувань отримав закриту черепну мозкову травму (а.с.12, 13).

25.09.2019 ОСОБА_1 у зв`язку з отриманням травми пов`язаної із захистом Батьківщини встановлено ІІІ групу інвалідності з 25.09.2019, що підтверджується довідкою Рівненського обласного МСЕК серія АВ №611006 (а.с.14).

08.11.2019 позивач звернувся до Військового комісаріату Костопільського РТЦК та СП із заявою та відповідним пакетом документів про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності травма пов`язана із захистом Батьківщини (а.с.15).

В подальшому листом від 20.11.2019 №12/1/1149 заява ОСОБА_1 та доданий до неї пакет документів були направлені до Департаменту фінансів Міністерства оборони України (а.с.32).

За результатами розгляду документів комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги майору у відставці ОСОБА_1 (вч НОМЕР_1 ), якому 20.11.2014 під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 15% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, що сталася 31.07.2014 (довідка МСЕК серія АГ № 0000989 від 20.11.2014), а 25.09.2019 під час огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія 12 ААБ № 611006 від 25.09.2019). Згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, у разі зміни групи інвалідності доплата одноразової грошової допомоги здійснюється за умови, якщо зміна відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. Заявнику групу інвалідності встановлено понад дворічний термін після встановлення ступеня втрати працездатності. Відповідно до пункту 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 критеріями для встановлення інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності. Ступінь втрати здоров`я визначається у відсотках втрати працездатності (групи інвалідності). Ураховуючи, що між первинною втратою працездатності, яка визначалася у відсотках та втратою працездатності у вигляді встановлення ІІІ групи інвалідності пройшов термін понад 2 роки, немає підстав для призначення одноразової грошової допомоги. Вказана обставина підтверджується витягом з протоку №136 від 11.10.2019 (а.с.35).

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі (далі Закон №2011- XII)

Частиною першою статті 16 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Тобто, Закон пов`язує право на отримання одноразової допомоги з настанням певних обставин, а саме:

-у разі загибелі,

- у разі встановлення інвалідності,

- у разі встановлення ступеня втрати працездатності.

Пункт 4 частини другої статті 16 Закону №2011- XII передбачає, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 16-2 Закону №2011- XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Частинами 2, 4 статті 16-3 Закону №2011-XII передбачено, що у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

При цьому, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набирав чинності з 1 січня 2017 року, пункт 4 статті 16 - 3 доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється».

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі Порядок №975).

Відповідно до частини другої 2 пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності

Пунктом 11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Матеріалами справи в повній мірі підтверджено, що 31.07.2014 під час виконання обов`язків військової служби внаслідок артилерійського обстрілу ОСОБА_1 одержав вибухову травму, і в зв`язку з цим 20.11.2014 при огляді органами МСЕК йому було встановлено 15% втрати працездатності.

При цьому, ОСОБА_1 не був звільнений з військової служби, а продовжував приймати безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України аж до 09.08.2019.

В цей проміжок часу, а саме 22.01.2015 при виконанні службових обов`язків військової служби внаслідок обстрілу артилерії з боку незаконних збройних формувань ОСОБА_1 отримав ще одне поранення, а саме закриту черепно-мозкову травму.

Довідкою про обставини такої травми №1245 від 03.10.2019 підтверджено, що травма позивача не пов`язана з вчиненням особою злочину, адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

25.09.2019 під час первинного огляду ОСОБА_1 органами МСЕК йому встановлено IІI групу інвалідності, внаслідок поранення та захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія ААБ № 611006 від 25.09.2019).

Таким чином, суд зауважує, що в даному конкретному випадку мали місце дві окремі події, з якими Закон пов`язує право на отримання одноразової грошової допомоги. В першому випадку позивач набув право на отримання грошової допомоги у зв`язку із встановленням втрати ступеня працездатності через отримання однієї травми, а в другому на отримання грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності III групи через отримання нової травми.

Відповідно обмеження, встановлені абзацом другим пункту 4 статті 16 - 3 Закону №2011- XII на ОСОБА_1 не поширюються, позаяк встановлення йому IІI групи інвалідності відбулося не в зв`язку з його повторним медичним оглядом після першої травми, а внаслідок первинного огляду після отримання ним нової, іншої травми.

З огляду на це, суд не застосовує правову позицію, наведену у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі №806/714/18 (К/9901/54130/18), де мова йшла про встановлення інвалідності понад дворічний строк після встановлення особі ступеня втрати працездатності, як наслідок одного й того самого поранення.

Крім того, за результатами аналізу практики Європейського Суду з прав людини (п.53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України») та статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд дійшов висновку, що право особи на одноразову грошову допомогу не може підлягати часовим обмеженням. В даному випадку основним критерієм для призначення одноразової допомоги має слугувати той факт, що особа отримала незворотні негативні зміни стану здоров`я внаслідок перебування на військовій службі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи з 25.09.2019 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16, 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

За правилами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.10.2019 №136 у порядку статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень, а також зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягаю до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то підстави для застосування статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (, проспект Повітрофлотський, 6, місто Київ, 03168) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (код ЄДРПОУ 08362793, вулиця Грабник, 4, місто Рівне, 33023), задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.10.2019 №136 про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності з 25.09.2019 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини під час виконання військового обов`язку.

Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 як інваліду III групи одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму на момент встановлення групи інвалідності, а саме 25.09.2019, відповідно до частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 03 квітня 2020 року.

Суддя Друзенко Н.В.