Справа № 160/2279/20
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2020 року Справа № 160/2279/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 26.02.2020 року надійшов позов ОСОБА_1 до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2019 року ВП № 60709152.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята відповідачем з порушенням чинного законодавства є протиправною та підлягає скасуванню. Так, позивач зазначив, що оскарженою постановою порушено його права, свободи та інтереси, а саме: піддано примусовому виконанню виконавчий документ, строк пред`явлення якого сплинув, при цьому, що стягувачем також не змінено сторону виконавчого провадження. На думку позивача, державний виконавець отримавши заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 26.11.2015 року № 804/2192/15 повинен був повернути зазначений виконавчий документ стягувачу у зв`язку з пропуском тримісячного строку пред`явлення такого документа до виконання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Тією ж ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Відповідач наданим правом не скористався, будь-яких пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Так, 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Відповідно до статей 1, 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України Закону № 1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, до яких, у тому числі відносяться виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
За змістом пункту 2 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Згідно з частиною 2 статті 12 Закону № 1404-VIII строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення ( частина 4 статті 12 Закону № 1404-VIII).
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Отже, виконавчі документи за якими стягувачами є держава або державний орган можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання ними законної сили та у випадку пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання він підлягає поверненню стягувачеві.
Між тим, законодавець визначив, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Судом встановлено та із матеріалів справи слідує, що у спірних правовідносинах виконавчим документом є виконавчий лист № 804/2192/15, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом 26.11.2015 року, що вже перебував на примусовому виконанні (ВП № 49604457) та відповідно до інформації про виконавче провадження № 49604457, вказаний виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). При цьому, строк повторного пред`явлення встановлений до 15.11.2019 року.
У той же час, заява начальника Західно-Донбаського управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області про примусове виконання виконавчого листа № 804/2192/15 разом із виконавчим документом, на підставі яких відповідачем і прийнято оскаржену постанову від 26.11.2019 року ВП № 60709152, відповідно до інформації про виконавче провадження № 60709152, надійшла до державного виконавця 25.11.2019 року, тобто з пропуском встановленого тримісячного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
При цьому, у зв`язку з ненаданням відповідачем будь-яких пояснень з приводу заявлених позовних вимог, у суду відсутні підстави стверджувати, що вказані обставини враховані державним виконавцем при прийнятті оскарженої постанови про відкриття провадження у справі.
Суд також звертає увагу, що стягувачем за виконавчим листом № 804/2192/15 є Західно-Донбаського управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області, тоді як з заявою про примусове виконання рішення звертається Головне управління ДПС у Дніпропетровській області. Тобто, вказані обставини також залишись поза увагою державного виконавця під час прийняття оскарженої постанови, враховуючи, що у реєстрі судових рішень відсутні відомості щодо звернення останнього до суду у порядку частини 1 статті 379 КАС України.
Крім того, судом встановлено, що державним виконавцем порушено вимоги статті 28 Закону № 1404-VIII, яка передбачає направлення постанов, зокрема про відкриття виконавчого провадження, рекомендованим поштовим відправленням, оскільки оскаржену постанову направлено простим поштовим відправленням.
Відтак, наведене у сукупності дає суду підстави для висновку, що оскаржена постанова прийнята відповідачем не у спосіб, передбачений законодавством України, у зв`язку з чим, вона підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.
Разом з тим, судом не враховано доводи позивача щодо відсутності у нього зобов`язань перед Державою зі сплати єдиного внеску як на підставу для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки вказані обставини підлягають дослідженню у процесі примусового виконання виконавчого документа, у якому боржником визначена відповідна фізична або юридична особа.
Згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплату судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 26.11.2019 року ВП № 60709152 про відкриття виконавчого провадження.
Присудити на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень, 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна