Справа № 380/2341/20
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2341/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2020 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця № 48448084, видану 29.01.2020 старшим державним виконавцем Червоноградського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стельмахом А.П., про стягнення виконавчого збору в сумі 20861,09 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконанні у Червоноградському міському відділі ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 61174256 з виконання постанови державного виконавця № 48448084, виданої 29.01.2020 старшим державним виконавцем Червоноградського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стельмахом А.П., про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 20861,09 грн.

Вказує, що дану постанову державним виконавцем винесено при закінченні виконавчого провадження № 48448084 з виконання виконавчого листа № 2-28/2011, виданого Сокальським районним судом Львівської області 24.10.2011 року на виконання рішення Сокальського районного суду від 19.09.2009 року, яким було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (основного кредитора) та позивача, як поручителя, на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість по кредиту в розмірі 204391,21 грн.

Зазначає, що за заявою стягувача на виконання зазначеного вище рішення суду 06.05.2014 державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пилипчук І.І., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43204981 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Вказує, що 17.06.2014 в межах виконавчого провадження № 43204981 державним виконавцем Пилипчук І.І. відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення вказаних правовідносин) було винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 20861,09 грн.

Разом з тим вказує, що державним виконавцем Пилипчук І.І . винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку було скеровано в Львівський обласний центр по нарахуванню та виплаті пенсій - для проведення відрахувань з пенсії позивача. На виконання зазначеної постанови Головним управлінням ПФУ у Львівській області за період з серпня 2014 року по січень 2016 року проведено наступні відрахування з пенсії позивача: 8593,13 грн - на користь ПАТ «УкрСиббанк», 1244,76 грн - виконавчий збір, 171,30 грн - витрати на проведення виконавчих дій. Стягнення припинено на підставі листа Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби від 20.01.2016.

24.06.2015 державним виконавцем Пилипчук І.І. на підставі пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та виконавчий документ скеровано для виконання за належністю до Галицького районного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області. 13.08.2015 державним виконавцем Галицького районного відділу ДВС м Львова Коблів Л.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48448084. В подальшому Галицьким районним відділом ДВС м Львова стягнень за виконавчим листом не проводилося та жодних виконавчих дій не вчинялося до 2019 року, хоча ще в липні 2016 року стягувачем подавалася до відділу заява про завершення виконавчого провадження.

Вказує, що 23.09.2019 державним виконавцем Галицького районного відділу державної виконавчої служби м. Львова Марчишином Ю.А. встановлено, що згідно відповіді з ГУ ПФУ зазначене виконавче провадження не перебуває на стягнені, а тому виконавче провадження № 48448084 передано до Червоноградського міського відділу ДВС - для виконання за місцем постійного проживання позивача. 03.12.2019 старшим державним виконавцем Червоноградського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стельмахом А.П. винесено постанову, про прийняття виконавчого провадження №48448084 до виконання. 04.12.2019 старшим державним виконавцем Стельмахом А.П . винесено постанову звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку було скеровано в Львівський обласний центр по нарахуванню та виплаті пенсій - для проведення відрахувань з пенсії позивача.

Вказує, що у 2016 році основний кредитор ОСОБА_4 добровільно погасив свій борг перед ПАТ «УкрСиббанк» по акції і стягувачем відкликано з виконання виконавчі листи з Галицького районного відділу державної виконавчої служби м. Львова.

Зазначає, що після винесення старшим державним виконавцем Стельмахом А.П. постанов про прийняття до виконання виконавчого листа та звернення стягнення на пенсію, позивач звернувся до ПАТ «УкрСиббанк» з вимогою про відкликання виконавчого листа.

У січні 2020 року ПАТ «УкрСиббанк» подало до Червоноградського міського відділу ДВС заяву про завершення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-28/2011, виданого Сокальським районним судом Львівської області 24.10.2011.

Таким чином, 29.01.2020 старшим державним виконавцем Стельмахом А.П. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та винесено постанову № 48448084 про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 20861,09 грн. Дану постанову старший державний виконавець Стельмах А.П. виділив в окреме виконавче провадження № 61174256, яке відкрите відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2020.

Вважає постанову про стягнення виконавчого збору № 48448084, винесену 29.01.2020 старшим державним виконавцем Червоноградського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стельмахом А.П. протиправною, такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 24.03.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 24.03.2020 забезпечено позов.

Відповідач позов не визнав, подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 03.12.2019 старшим державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Стельмахом А.П. керуючись ч.4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про прийняття виконавчого провадження, оскільки 03.12.2019 на адресу Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області з Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області надійшли матеріали виконавчого провадження № 48448084.

29.01.2020 старшим державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стельмахом А.П. керуючись ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

29.01.2020 старшим державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стельмахом А.П. керуючись ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

29.01.2020 старшим державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стельмахом А.П. керуючись п.9 ч.І ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки стягувач AT "УКРСИББАНК" у своїй заяві № 24-4/37 від 16.01.2020 просить завершити виконавче провадження у зв`язку з погашенням заборгованості в добровільному порядку 29.07.2016.

Зазначає, що в ході перевірки матеріалів виконавчого провадження яке надійшло з Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області та перевірки даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП) в рамках виконавчого провадження № 48448084 встановлено, що постанова про стягнення виконавчого збору не винесена та не долучена до матеріалів виконавчого провадження.

Тому, виходячи з вищенаведеного, 29.01.2020 старшим державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стельмахом А.П. керуючись ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 03.04.2020 відмовлено в клопотанні про розгляд справи в режимі відео конференції.

Представники сторін в судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про розгляд справи.

Позивач подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Представник відповідача повторно подав суду клопотання про відкладення розгляду справи вх.№2204ел на електронну адресу суду, однак таке подано без дотримання форми, визначеної частиною другою статті 160 та пункту 15 Розділу Перехідні положення КАС України, не підписане за допомогою електронного цифрового підпису (ЕЦП) представника відповідача.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

Сокальським районним судом Львівської області прийнято рішення від 19.09.2009 року, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (основного кредитора) та ОСОБА_1 , як поручителя, на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість по кредиту в розмірі 204391,21 грн.

Відповідно до листа Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби від 05.03.2020 №5478/18.13-72/3414 (а.с.9) судом встановлено, що 06.05.2014 державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пилипчук І.І., за заявою стягувача та на виконання виконавчого листа № 2-28/2011, виданого Сокальським районним судом Львівської області 24.10.2011, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43204981 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до листа Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби від 05.03.2020 №5478/18.13-72/3414 (а.с.9) позивачеві зазначено, що 17.06.2014 в межах виконавчого провадження № 43204981 державним виконавцем Пилипчук І.І. відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 20861,09 грн, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку було скеровано в Львівський обласний центр по нарахуванню та виплаті пенсій - для проведення відрахувань з пенсії.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.01.2016 №317/03-32 (а.с.15), за період з серпня 2014 року по січень 2016 року проведено наступні відрахування з пенсії позивача: 8593,13 грн - на користь ПАТ «УкрСиббанк», 1244,76 грн - виконавчий збір, 171,30 грн - витрати на проведення виконавчих дій.

24.06.2015 державним виконавцем Пилипчук І.І. на підставі пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та виконавчий документ скеровано для виконання за належністю до Галицького районного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

13.08.2015 державним виконавцем Галицького районного відділу ДВС м Львова Коблів Л.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48448084 (а.с.10).

23.09.2019 державним виконавцем Галицького районного відділу державної виконавчої служби м. Львова Марчишином Ю.А. встановлено, що згідно до відповіді з ГУ ПФУ зазначене виконавче провадження не перебуває на стягнені, а тому виконавче провадження № 48448084 передано до Червоноградського міського відділу ДВС - для виконання за місцем мого постійного проживання (а.с.11).

03.12.2019 старшим державним виконавцем Червоноградського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стельмахом А.П. винесено постанову, про прийняття виконавчого провадження №48448084 до виконання (а.с.12).

Відповідно до змісту листа Червоноградського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 05.03.2020 №5477/18.13-72/3415 (а.с.8), 04.12.2019 старшим державним виконавцем Стельмахом А.П. винесено постанову звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку було скеровано в Львівський обласний центр по нарахуванню та виплаті пенсій - для проведення відрахувань з пенсії.

29.01.2020 старшим державним виконавцем Стельмахом А.П. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.17).

29.01.2020 старшим державним виконавцем Стельмахом А.П. винесено постанову №48448084 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 20439,12 грн (а.с.5).

05.02.2020 старший державний виконавець Стельмах А.П. винесено постанову №61174256 про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови №48448084 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 20439,12 грн (а.с.6).

Позивач не погоджуючись із постановою про стягнення виконавчого збору звернувся із даним позовом до суду.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 та Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV.

Статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 вказаного Закону).

Відповідно до ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. №606-ХІV (в редакції, що була чинною до 02.06.2016) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред`явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній з 02.06.2016 року по 28.08.2018 року) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувану за виконавчим документом.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч. 3 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Водночас, частиною 2 статті 27 та частиною 3 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній з 28.08.2018) визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено з листа Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби від 05.03.2020 №5478/18.13-72/3414 (а.с.9), що 17.06.2014 в межах виконавчого провадження № 43204981 державним виконавцем Пилипчук І.І. відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 20861,09 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України "Про виконавче провадження" містить окрім іншого норми, які визначають розмір штрафної санкції - розмір виконавчого збору.

З урахуванням редакцій Закону, які були чинними в періоди існування спірних правовідносин, розмір виконавчого збору становить:

- у період до 02.06.2016 - 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню;

- у період з 02.06.2016 до 28.08.2018 - 10 відсотків фактично стягнутої суми;

- у період після 28.08.2018 - 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Таким чином у періоди існування правопорушення позивача, база обрахунку виконавчого збору змінювалась двічі.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999 p. у справі №1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що "За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Суд зазначає, що норми ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", що були чинними на час подання стягувачем заяви від 29.07.2016 про завершення виконавчого провадження (а.с.14) в період до 27.08.2018 зменшували відповідальність ОСОБА_1 , як боржника, в порівнянні з нормами ст.27 Закону, які були чинними з 28.08.2018.

Системний аналіз вищевказаних норм права дає підстави для висновку, що розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 , повинен визначатися нормою ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, яка була до 28.08.2018.

Судом встановлено, що 13.08.2015 державним виконавцем Галицького районного відділу ДВС м Львова Коблів Л.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48448084.

З матеріалів справи суд встановив, що на адресу Галицького РВДВС м. Львова ГТУЮ Львівської області стягувач ПАТ «УкрСиббанк» надіслав заяву від 29.07.2016 №30-3/1357 (отримана в 2016 році), в якій просить завершити виконавче провадження №46314170 про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з добровільним закриттям заборгованості по акції та надіслати постанову стягувачу (а.с.13).

Також, на адресу Галицького РВДВС м. Львова ГТУЮ Львівської області стягувач ПАТ «УкрСиббанк» надіслав заяву від 29.07.2016 №30-3/1358, в якій просить завершити виконавче провадження №48448084 про стягнення з позивача, ОСОБА_1 , заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з добровільним закриттям заборгованості по акції та надіслати постанову стягувачу (а.с. 14).

Однак, Галицьким районним відділом ДВС м. Львова стягнень за виконавчим листом не проводилося та жодних виконавчих дій не вчинялося до 2019 року, провадження за заявою стягувача не завершено.

Лише 23.09.2019 державним виконавцем Галицького районного відділу державної виконавчої служби м. Львова Марчишином Ю.А. встановлено, що відповідно до відповіді з ГУ ПФУ зазначене виконавче провадження не перебуває на стягнені, а тому виконавче провадження № 48448084 передано до Червоноградського міського відділу ДВС - для виконання за місцем постійного проживання боржника (а.с.11).

Відповідно до пункту 7 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно Закону №1404-VIII від 02.06.2016.

Відповідно до ст. 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, прийняття державним виконавцем певного процесуального акту, який має індивідуальний та самостійний характер, підпадає під поняття "виконавча дія".

Однак, законодавцем не визначено, що саме виконавчі провадження, здійснення яких розпочато до набрання чинності новим Законом України "Про виконавче провадження" виконуються до їх завершення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, а, натомість, визначено такий порядок виключно для здійснення окремих самостійних процесуальних дій (виконавчих дій), які розпочаті та не завершені на момент набрання Законом юридичної сили.

Прийняття відповідачем оскаржуваної постанови від 29.01.2020 є окремою виконавчою дією, яка вчинена після 05.10.2016, тобто після набрання чинності новим Законом №1404-VIII та суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV та пункту 7 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII.

Варто зазначити, що за своєю правовою природою виконавчий збір є додатковою законодавчою санкцією за невиконання боржником судового рішення в добровільному порядку, а також своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до реального виконання рішення в межах, пропорційних до суми фактично стягнутих сум.

Відповідно до пункту 20 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відповідно до вказаного пункту у постанові про закінчення виконавчого провадження виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувана суми.

Судом встановлено з матеріалів справи згідно листа Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області від 17.01.2016 №317/03-32 (а.с.15), що повернуто постанову від 17.07.2014 ВП №43204981 про стягнення боргу з пенсії ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк», утримано в сумі 8593,13 грн, виконавчий збір в сумі 1244,76 грн, витрати на проведення виконавчих дій в сумі 171,30 грн.

Отже, з позивача стягнуто частину суми виконавчого збору в межах виконавчого провадження №43204981 в сумі 1244,76 грн,

Разом з тим, судом встановлено, що згідно постанов державного виконавця Коблів Л.Р. від 23.11.2015 ВП 48448084, проводилися відрахування з пенсії боржника ОСОБА_1 , що вподальших діях державного виконавця ніяк не відображається у винесених постановах виконавчого провадження №48448084 та не можливо у встановити фактичного стягнення суми виконавчого збору на час винесення оскаржуваної постанови від 29.01.2020 № 48448084.

Верховний Суд у постанові від 18.04.2018 р. у справі №761/11524/15-ц зазначив, що відповідно до ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Згідно ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання. У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

При винесенні відповідачем оскаржуваної постанови не враховано, що з позивача вже стягнуто частину суми виконавчого збору в межах виконавчого провадження №43204981 в сумі 1244,76 грн, та винесено постанову про стягнення повної суми виконавчого збору в сумі 20439,12 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова про стягнення виконавчого збору в сумі 20439,12 від 29.01.2020 № 48448084, винесена старшим державним виконавцем Червоноградського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стельмахом А.П. з порушенням статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV статті 27 та пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VІІІ.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку що адміністративний позов належить задовольнити.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України належить стягнути на користь позивача з Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань.

В даному адміністративному позові заявлено вимогу про відшкодування судового збору та судових витрат на професійну правничу допомогу з відповідача.

Щодо судових витрат, а саме судового збору підтвердженого позивачем квитанцією №0.0..1 на суму 1471,40 грн, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі належить присудити на користь позивача.

Представник позивача в судовому засіданні, яке відбулось 01 квітня 2020 року о 16:00 год., до матеріалів справи надано підтвердження, щодо понесених витрат на правову допомогу та їх розрахунок, а саме:

- квитанція до прибуткового касового ордера №01 від 01 квітня 2020 на суму 4959,15 грн;

- додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2020 року;

- акт прийому передачі № 1 за виконані роботи за договором про надання правової допомоги від 01.04.2020 на загальну суму 4959,15 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу подано Договір про надання правової допомоги від 11.02.2020 між Адвокатом Бурком Олегом Йосифовичем та ОСОБА_1 . (а.с.23).

Згідно з долученого адвокатом Бурком Олегом Йосифовичем детального опису робіт (наданих послуг), виконаних та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, вартість виконаних робіт становить 4959 грн, та включає такі види послуг як: зустріч та усна консультація (30 хв)-708,45 грн; попереднє опрацювання (30 хв) - 708, 45 грн; складання позовної заяви (1год.) - 2361,50 грн; участь в судовому засіданні (30 хв) - 1180,75 грн.

Згідно долученої квитанція до прибуткового касового ордера №01 від 01 квітня 2020 року підтверджено оплату послуг за надання правової допомоги в сумі 4959,15 грн.

Враховуючи вищевикладене, а також документальне підтвердження наданих адвокатом Бурком Олегом Йосифовичем послуг, суд вважає обґрунтованими доводи про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4959,15 грн, понесених позивачем у даній справі.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 271, 287 КАС України, суд, -

ухвалив :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Червоноградського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 48448084 від 29.01.2020 про стягнення виконавчого збору в сумі 20439,12 грн.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з Червоноградського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Мазепи, 16, м. Червоноград, Львівська область, 80100; ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 1471,40 грн (одна тисяча чотириста сімдесят одна гривня 40 копійок).

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з Червоноградського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Мазепи, 16, м. Червоноград, Львівська область, 80100; ) за рахунок бюджетних асигнувань понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4959,15 грн (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 15 копійок).

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 287 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 03.04.2020.

Суддя Коморний О.І.