Справа № 160/1471/20
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2020 року Справа № 160/1471/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРМІНАЛ" до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
06 лютого 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Термінал» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
18 лютого 2020 року Відповідач отримав вказану ухвалу суду, однак правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
На підставі пп.19-1.1.1 п.19-1 ст.19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, у порядку пп. 75.1.1 п. 75.1 ст.75 та ст. 76 ПК України Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку ТОВ «Термінал» за жовтень 2017 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2018 року зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з листопада 2017 року по жовтень 2018 року.
- на загальну суму ПДВ 180992,04 грн. із затримкою до 15 календарних днів, відповідальність передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України;
- на загальну суму ПДВ 460,00 грн. із затримкою від 16 до 30 календарних днів, відповідальність передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України;
- на загальну суму ПДВ 188494,45 грн. із затримкою від 31 до 60 календарних днів, відповідальність передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України;
- на загальну суму ПДВ 1415066,82 грн. із затримкою від 61 до 365 календарних днів, відповідальність передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.
-в розмірі 20% у сумі 92,0 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 460,00 грн.;
-в розмірі 40% у сумі 566026,73 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 до 365 календарних днів на суму ПДВ 1415066,82 грн.;
Загальна сума штрафу - 640766,26 грн.
Не погодившись з вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755 VI(далі -ПК України).
Відповідно до п.п.16.1.3., п.п.16.1.4. п.16.1. ст.16 ПК України, платник податків зобовязаний, зокрема: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п. 61.1. ст.61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способи здійснення податкового контролю перелічені у ст.62 ПК України, до них відноситься, зокрема, відповідно до п.62.1.3. ПК України здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до норм ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
У відповідності дост. 86 Податкового кодексу України результати проведених перевірок оформлюються актом та шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень у разі виявлення податковим органом заниження чи завищення податкових зобовязань платника податків.
Згідно з п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Відповідно до ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобовязань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
- дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
- дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом 201.10 ст.201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладнихта/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: дляподаткових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; дляподаткових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014 року, пункт 11 підрозділу 2 розділу XX доповнено абзацом восьмим, згідно із яким з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.
Таким чином, реєстрація податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних, відноситься до обов`язків платника податку на додану вартість, що встановлені вказаними вище нормами Податкового кодексу України.
Відповідальність платника за порушення граничного терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних передбачена пунктом 120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України.
Пунктом 120-1.1 ст. 120-1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимогстатей 192 та 201 цього Кодексу покладено обовязок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такихподаткових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такихподаткових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такихподаткових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такихподаткових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такихподаткових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Таким чином, за загальним правилом при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг продавець зобов`язаний скласти та зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (п.201.10 ст. 201 ПК України). Втім, як вбачається з приписів п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України, наведений обов`язок може бути реалізований лише за умови достатності коштів на електронному рахунку продавця в системі електронного адміністрування з податку на додану вартість (далі - СЕА з ПДВ).
Право платник ПДВ на реєстрацію податкових накладних за рахунок показника ?Перевищ в ЄРПН визначено в п. 200-1.9 ст. 200-1 ПК України в редакції Закону № 1797- VIII від 21.12.2016 з 01.01.2017 р. (дата набуття чинності закону).
Право платників ПДВ зареєструвати ті ПН та РК, які були відображені в декларації і сформували показник ?Перевищ, незважаючи на відсутність ліміту реєстрації, існували в ПКУ два роки з 01.01.2017. Та практично можно було здійснити реєстрацію лише після серпня 2018.
ДФС України для практичного застосування п. 200-1.9 ПКУ застосовано дані, зазначені платниками податку у декларації з ПДВ за звітний (податковий) період червень 2018 року в рамках декларування ПДВ за новими формами.
З метою реалізації порядку функціонування СЕА ПДВ та реєстрації ПН, прийнято Наказ Мінфін України від 23.03.2018 р. № 381 (з 01.06.2018 набрав чинності), яким внесено зміни до форми податкової звітності з ПДВ та Порядку її заповнення і подання, зокрема у затверджено у новій редакції додатки 1,5 до податкової декларації з ПДВ.
В цьому Наказі № 381 не було визначено та офіційно повідомлено про дату технічної можливості реєстрації податкових накладних за рахунок показника ЕПеревищ через технічне доопрацювання СЕА ПДВ.
Підтвердженням саме практичного значення Наказу № 381 та можливістю платника податків скористатися правом реєстрації ПН за рахунок ?Перевищ в порядку абз. 1 п. 200-1.9 ст. 200-1 ПКУ зазначено в Листі ДФСУ від 27.06.2018 № 2885/6/99-99-15-03-02- 15/ІПК.
ТОВ "Термінал" після 01.06.2018 мав право зареєструвати у порядку, визначеному абзацом першим п. 200-1.9 ПКУ, тільки податкові накладні виключно за звітні періоди, в яких виникло таке перевищення (?Перевищ). Проте не мав все ж таки технічної можливості це зробити в СЕА ПДВ.
Відповідачем, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не було надано до суду доказів, які б спростовували твердження, стосовно наявності у позивача показника ?Перевищ.
Таким чином, в період з 01.01.2017 р. по 01.08.2018 р. платник податків не мав можливості скористатися правом на своєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, оскільки: 1) не було затверджено порядку підрахунку (?Перевищ), зміни відбулися на підставі наказом Мінфіну від 23.03.2018 р. №381, 2) програмний продукт СЕА ПДВ не був доопрацьований відповідно до формули, яка міститься в нормі п. 200-1.9 ст. 200-1 ПК України в редакції Закону № 1797-VIII від 21.12.2016.
В жовтні-листопаді 2018 року ТОВ "Термінал" скористався правом реєстрації ПН за рахунок показника ?Перевищ. Строк з серпня по листопад 2018 не можливо включати як строк порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, оскільки ДФС України не було доведено у офіційний спосіб платникам податків про доопрацювання СЕА ПДВ для такої можливості (наказом ДФС, листом ДФС, оприлюдненому в офіційних джерелах).
Отже позивач не мав можливість своєчасно здійснити реєстрацію податкових накладних через відсутність належної роботи системи подання електронних документів.
Разом з тим, розглядаючи такі обставини в контексті практики ЄСПЛ, варто погодитись, що притягнення ТОВ "Термінал" до відповідальності, коли податкове законодавство передбачає право на здійснення реєстрації податкових накладних, але фіскальний орган не має змоги технічно забезпечити реалізацію такого права, є протиправним та незаконним, адже очевидно не відповідає принципу «належного урядування», який позбавляє фіскальний орган можливості виправляти власну помилку (неможливість реєстрації податкових накладних в порядку п.200-1.9 ст.200-1 ПК України) за рахунок ТОВ "Термінал" КП.
Вищенаведене узгоджується з правовим висновком, викладеним в Ухвалі Верховного Суду від 25.11.2019 року по справі №560/1199/19.
Згідно ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви позивача, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача сплачений ним судовий збір.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 5, 9, 77-78, 139, 241 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев