Справа № 750/2222/20
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/2222/20
Провадження № 2-а/750/59/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем Разумейко К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Хлівненка Дениса Миколайовича, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Хлівненка Дениса Миколайовича, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Позивач обґрунтував позов тим, що 04.03.2020 відповідачем винесено постанову серії ЕАК №2197820, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень. На думку позивача постанова є незаконною, винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України та такою, що підлягає скасуванню, адже викладені у постанові обставини не відповідають дійсності.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що 04.03.2020 о 22 год. він керував автобусом Мерседес Бенц д.н.з НОМЕР_1 рухався у службових справах по проспекту Перемоги в м. Києві. Позивач був зупинений працівниками поліції, які після огляду документів повідомили про порушення Правил дорожнього руху, а саме позивач керував транспортним засобом у якого було переобладнано з 21 на 18 місць без погодження з органами поліції, чим порушено п.32.1 ПДР України, відповідальність за яке встановлена ч.2 ст. 121 КУпАП.

Позивач зазначає, що Правил дорожнього руху він не порушував, оскільки жодного перобладнання в автобусі не здійснювалося, у транспортному засобі як вказано в техпаспорті було 21 посадочне місце. Також, транспортний засіб, яким він керував, підлягає обов`язковому технічному огляду, оскільки автобув використовується для перевезення пасажірів. У позивача були всі наявні дозвільні документи на транспортний засіб, в тому числі документи про проходження техогляду.

Крім того, позивач зазначає, що поліцейським неправильно кваліфіковані його дії, оскільки узгодження переобладнань передбачено п.32.2 «б», а не п. 32.1 ПДР, як це зазначено в постанові.

Також позивач вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення поліцейським грубо порушено його права, зокрема не було роз`яснено прав, не оголошено про розгляд справи, не оголошено доказів вчинення правопорушення, проігноровано клопотання про залучення адвоката.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно і належним чином, причин неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не надіслали.

З постанови серії ЕАК №2197820, винесеної поліцейським 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Хлівненком Денисом Миколайовичем у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 04.03.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст.121 ч.2 КУпАП вбачається, що 04.03.2020 водій ОСОБА_1 керував автобусом Мерседес Бенц д.н.з НОМЕР_1 у якого було переобладнано з 21 місця на 18 місць без погодження з органами поліції, чим порушено п.32.1.є ПДР України.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 цієї статті до таких несправностей віднесено: несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п.32.1 Правил дорожнього руху України з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються:

а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій;

б) умови та порядок руху колон у складі більш як п`яти механічних транспортних засобів;

в) порядок буксирування двох і більше транспортних засобів;

З органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

Відповідно до п.32.2 Правил дорожнього руху України з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджуються:

а) технічні вимоги, конструкція та встановлення на транспортних засобах спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв (крім встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах, сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м), світлових покажчиків та розпізнавальних знаків автомобілів аварійної служби, а також нанесення білих смуг під нахилом на зовнішніх бокових поверхнях транспортних засобів;

б) переобладнання транспортних засобів.

З територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджуються також інші питання, передбачені законодавчими актами.

Таким чином, є обґрунтованими доводи позивача, що відповідачем не вірно зазначено про порушення ним п.32.1.є ПДР, оскільки узгодження переобладнань передбачено п.32.2.б ПДР України, і підпункту є пункт 32.1 Правила дорожнього руху України взагалі не місять (в редакції, чинній на час розгляду поліцейским справи про адміністративне правопорушення).

Згідно зі ст. 23 Закону України від 05 червня 2014 року № 1315-VII «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах (ч. 1 ст. 23). Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами (ч. 2 ст.23).

Посадовою особою поліції не надано доказів щодо переобладнань автобуса, яким керував позивач.

Позивач на підтвердження своїх доводів, що переобладнань в автобусі не проводилося, надав суду копію протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00799-06025-19 від 31.10.2019, згідно якого транспортний засіб Мерседес Бенц д.н.з НОМЕР_1 визнано технічно справним. В цьому протоколі зазначено про обладнання автобуса платформою для перевезення інвалідних візків, вказане переобладнаня погоджено згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 10.10.2017, СХМ 827785 ( а.с.6-7)

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не надано суду жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, є недоведеним, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 241-246, 272, 286 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК №2197820, винесену поліцейським 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Хлівненком Денисом Миколайовичем у справі про адміністративне правопорушення від 04.03.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів після його проголошення, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя