Справа № 240/10088/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10088/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос О.В.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

09 квітня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив: визнати протиправними відмови, викладені у відповіді від 19.04.2019№3560/03.2 та від 19.07.2019 №Д-2505 у призначенні пільгової пенсії та зобов`язати відповідача зарахувати до стажу робіт, які дають право на пенсію на пільгових умовах, в тому числі за Списком №2, періоди роботи на посадах в організаціях, зазначених у трудовій книжці та зарахувати до стажу роботи за вислугу років періоди роботи з 07.12.1999 по 22.01.2001, з 25.05.2001 по 31.10.2002, з 18.11.2002 по 20.08.2003, з 03.05.2007 по 05.07.2007, з 07.10.2010 по 01.04.2011, з 08.08.2014 по 23.08.2014 і призначити з квітня 2019 пенсію на пільгових умовах.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу положень п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач у квітні 2019 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Листом від 19.04.2019 №3580/03.2 Житомирське ОУПФУ повідомило позивачу, що за наявними документами загальний стаж становить 24 роки 4 місяці 2 дні, за вислугу років - 6 років 7 місяців 29 днів, тому рішенням управління у призначенні пенсії відмовлено через відсутність необхідного пільгового стажу роботи (12 років 6 місяців) та загального стажу роботи не менше 27 років 6 місяців. Взаємозалік роботи за Списком №2 та вислуги років, а саме, плавскладу морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості, не проводиться. За поданими документами стаж роботи за Списком №2 становить 5 років 7 місяців 12 днів, а за вислугу років - 6 років 7 місяців 29 днів, тому підстав для призначення пільгової пенсії немає.

На скаргу позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з питання призначення пенсії на пільгових умовах, листом від 19.072019 №Д-2505 йому повідомлено, що загальний стаж становить 24 роки 4 місяці 2 днів. При обчисленні страхового стажу враховано всі періоди роботи внесені до трудової книжки, а також періоди навчання з 01.09.1978 по 14.03.1979, з 14.10.1986 по 06.07.1988 та військова служба з 15.04.1980 по 10.05.1982. Стаж роботи на пільгових умовах за Списком №2 становить 5 років 7 місяців 12 днів, який обчислено на підставі рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 21.06.2016 №68. До пільгового стажу за Списком №2 враховано періоди роботи з 01.06.1984 по 08.01.1985, з 26.02.1985 по 13.10.1986 та з 16.08.1988 по 31.12.1991. Стаж роботи за вислугу років, підтверджений документально, становить 6 років 7 місяців 29 днів. До стажу роботи за вислугу років враховано періоди роботи з 23.04.1993 по 26.06.1995, з 06.07.1995 по 25.08.1997, з 04.09.1997 по 30.11.1998, згідно уточнюючої довідки від 25.12.2017 №02-899/а, та з 29.12.2011 по 21.06.2012, з 17.12.2012 по 31.07.2013 згідно уточнюючої довідки від 15.04.2016 №16/49.

Питання зарахування періодів роботи з 07.12.1999 по 22.01.2001, з 25.05.2001 по 31.10.2002, з 18.11.2002 по 20.08.2003, з 03.05.2007 по 05.07.2007, з 07.10.2010 по 01.04.2011, з 08.08.2014 по 23.08.2014 до стажу роботи за вислугу років може бути розглянуто в разі надання уточнюючих довідок. Уточнюючі довідки до управління не надходили. Отже відсутні підстави для взаємного зарахування до пільгового стажу на підземних роботах та роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та №2 періодів роботи за вислугу років.(а.с.18)

Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що взаємозалік роботи за списком № 2 та вислуги років, а саме, плавскладу морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості, не проводиться. Згідно поданих позивачем документів, стаж роботи за списком № 2 становить 5 років 7 місяців 12 днів, а за вислугу років - 6 років 7 місяців 29 днів, що свідчить про відсутність у позивача права на призначення пільгової пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Статтею 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ визначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення).

За правилами п. "д" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають: плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення) - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Працівники окремих видів суден, професій і посад плавскладу суден морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості - за списком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку при стажі роботи на цих суднах, за цими професіями і посадами станом на 1 квітня 2015 року не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок та після цієї дати при стажі роботи на цих суднах, за цими професіями і посадами: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок.

Водночас, згідно із ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Вказані положення закону кореспондуються із приписами Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.

Так, відповідно до п.п. 1, 2 Порядку від 12.08.1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

Згідно із п. 20 Порядку від 12.08.1993 року №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ та організацій або їх правонаступників, в яких має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконання роботи.

Аналіз наведених правових норм показав, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Інші документи, видані за місцем роботи, навчання архівними установами, використовуються для підтвердження стажу роботи лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Тобто такі документи виконують допоміжну, субсидіарну функцію.

Так, з матеріалів справи вбачається, що при обчисленні страхового стажу відповідачем враховано всі періоди роботи внесені до трудової книжки, а також, періоди навчання з 01.09.1978 по 14.03.1979, з 14.10.1986 по 06.07.1988 та військова служба з 15.04.1980 по 10.05.1982.

До стажу роботи за вислугу років враховано періоди роботи з 23.04.1993 по 26.06.1995, з 06.07.1995 по 25.08.1997, з 04.09.1997 по 30.11.1998, згідно уточнюючої довідки від 25.12.2017 №02-899/а, та з 29.12.2011 по 21.06.2012, з 17.12.2012 по 31.07.2013 згідно уточнюючої довідки від 15.04.2016 №16/49.

Разом з тим, періоди роботи з 07.12.1999 по 22.01.2001, з 25.05.2001 по 31.10.2002, з 18.11.2002 по 20.08.2003, з 03.05.2007 по 05.07.2007, з 07.10.2010 по 01.04.2011, з 08.08.2014 по 23.08.2014 (всього 4 роки 4 дні) механіком, посада якого передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583 до стажу роботи за вислугу років відповідачем не зараховано, у зв`язку з відсутністю уточнюючих довідок.

Однак, колегія суддів не погоджується із вказаним, оскільки, як зазначалось вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове забезпечення.

Відтак, колегія суддів не погоджується із твердженням відповідача про те, що необхідності підтвердження спірних періодів роботи позивача уточнюючими довідками, так як записи у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 щодо прийняття його на роботу та звільнення з роботи у спірні періоди підтверджені підписами посадових осіб та скріплені печатками, а тому, немає сумнівів у достовірності даних записів.

Водночас, відповідачем не оспорюються записи у трудовій книжці.

Однак, колегія суддів зазначає, що позивач звертаючись з позовом до суду, просить зобов`язати відповідача зарахувати до стажу робіт, які дають право на пенсію на пільгових умовах, в тому числі за Списком №2, періоди роботи на посадах в організаціях, зазначених у трудовій книжці та зарахувати до стажу роботи за вислугу років періоди роботи з 07.12.1999 по 22.01.2001, з 25.05.2001 по 31.10.2002, з 18.11.2002 по 20.08.2003, з 03.05.2007 по 05.07.2007, з 07.10.2010 по 01.04.2011, з 08.08.2014 по 23.08.2014 і призначити з квітня 2019 пенсію на пільгових умовах.

Позивач у позовній заяві вказував на те, що відповідач зобов`язаний провести взаємозалік спеціального трудового стажу, а саме стажу за вислугу років та стажу роботи на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Слід зазначити, що у відповідності до Прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць здійснюється за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку при наявності трудового стажу, передбаченого Законом "Про пенсійне забезпечення".

Згідно ст. 114 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах по списку № 2 і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 27 років 6 місяців (з 01.04.2019 року по 31.03.2020 року), з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Чоловікам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці (6 років 3 місяці), пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку (чоловікам - 60 років), на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Довідка про період роботи в шкідливих умовах праці викидається підприємством, установою, організацією або правонаступником з доданням документів про реорганізацію.

У разі, якщо підприємство ліквідовано без визначення правонаступника питання можливості зарахування пільгового стажу може бути розглянуте Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992.

Стаж роботи на пільгових умовах за Списком №2 позивача становить 5 років 7 місяців 12 днів, що підтверджується розрахунком стажу права на пенсію позивача.

Зазначений стаж обчислено на підставі рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 21.06.2016 №68.

Так, до пільгового стажу за Списком №2 враховано періоди роботи позивача з 01.06.1984 по 08.01.1985, з 26.02.1985 по 13.10.1986 на посаді моториста, з 16.08.1988 по 31.12.1991 на посаді механіка на рибодобувних та рибообробних суднах Клайпедської бази тралового флоту, у ЛВОРП "Литрибпром" та ЛДПРФ "Море", за виключенням травня 1984.

Водночас, відповідно до п. 5 ст. 114 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які враховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Тобто, взаємне зарахування періодів роботи здійснюється лише у випадку наявності періодів роботи, передбачених статею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме періодів роботи осіб, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Зокрема, таке зарахування здійснюється за умови що роботи, які враховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

З наведеного слідує, що у даному випадку взаємне зарахування періодів роботи за Списком №2 та вислуги років, а саме плавскладу морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості не проводиться, а тому вимога позивача про зобов`язання відповідача зарахувати до стажу робіт, які дають право на пенсію на пільгових умовах, в тому числі за Списком №2, періоди роботи на посадах в організаціях, зазначених у трудовій книжці та зарахувати до стажу роботи за вислугу років періоди роботи з 07.12.1999 по 22.01.2001, з 25.05.2001 по 31.10.2002, з 18.11.2002 по 20.08.2003, з 03.05.2007 по 05.07.2007, з 07.10.2010 по 01.04.2011, з 08.08.2014 по 23.08.2014 задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги позивача полягають лише у тому, що відмова відповідача у призначенні пенсії є протиправною, оскільки у нього наявний достатній стаж для призначення пільгової пенсії, який підтверджується трудовою книжкою.

Однак, згідно поданих позивачем документів, стаж роботи за списком № 2 становить 5 років 7 місяців 12 днів, а за вислугу років - 6 років 7 місяців 29 днів (невраховано 4 роки 4 дні), наявний загальний трудовий стаж становить 24 роки 4 місяці, при необхідному 30 років (за відсутності стажу, не менше 27 років), тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності у позивача права на призначення пільгової пенсії.

Таким чином, за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що відповідач у спірних правовідновинах між сторонами діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений діючим законодавством України, і підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджують неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, то підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Ватаманюк Р.В.