Справа № 506/61/20
Суддя: Чеботаренко О. Л.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/61/20
Провадження № 2-а/506/1/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2020 року с.м.т. Окни

03 квітня 2020 року Красноокнянський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Паламарчук М.О.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції 1 батальйону 8 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції командира роти Закревського Дмитра Васильовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., серія ЕАк №2027336 від 26.01.2020 року за ст.122 ч.2 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаною заявою, при цьому позовна заява мотивована тим, що 26.01.2020 року приблизно о 14:45 год. він рухався по дорозі Миколаївська, 287А, м.Одеса на транспортному засобі CHEVROLET LACETTI, реєстраційний № НОМЕР_1 . Йому був поданий сигнал проблисковим маячком поліцейського автомобіля, після чого позивач зупинився, працівник поліції підійшов до нього, представився і повідомив йому про те, що він нібито порушив п.8.7.4. та п.8.7.3. Правил дорожнього руху України. Однак, як стверджує позивач, він правил дорожнього руху не порушував, на його усне прохання надати докази вчинення ним правопорушення, лейтенант поліції не надав жодних доказів, таких як пояснення свідків чи відео-зйомка. Ним надавалися усні пояснення, однак лейтенантом поліції їх не було взяти до уваги. Тому, на думку позивача, працівник поліції не дослідивши повно і об`єктивно усіх обставин у їх сукупності, та не надавши їм належної оцінки, в порушення положень КУпАП ,передчасно дійшов до висновку про винуватість позивача та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, внаслідок чого він був позбавлений об`єктивного та всебічного розгляду справи. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення, однак на думку позивача, він не вчиняв адміністративного правопорушення, так як виконував вимоги Правил дорожнього руху. У зв`язку із вищезазначеним, оскільки при винесенні постанови відносно нього належним чином відповідно до ст.280 КУпАП не перевірено усіх істотних обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, тому постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки викладені в ній дані не підтвердженні жодним доказом, який свідчив про наявність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Викладені обставини виключають наявність події та складу адміністративного правопорушення, зазначеного у постанові відносно нього. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП за скоєне правопорушення передбачається штраф в розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Однак своєю постановою працівник поліції наклав на нього штраф не в розрахунку податкових мінімумів, а ймовірно, для своєї зручності, в грошових одиницях - 425 грн. При цьому, відповідач повинен був діяти відповідно до вимог закону та накладати стягнення лише в неоподаткованих мінімумах доходів громадян, оскільки жодна норма права не дає йому повноважень робити перерахунок в будь-яку грошову одиницю. У зв`язку із вищезазначеним, позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., серія ЕАк №2027336 від 26.01.2020 року за ст.122 ч.2 КУпАП.

Від представника відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив щодо адміністративного позову позивача, відповідно до якого зі змістом та вимогами адміністративного позову ОСОБА_1 сторона відповідача категорично не погоджується та вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, тому представник відповідача -Управління патрульної поліції в Одеській області просив суд залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови ЕАк №2027336 від 26.01.2020 року - без задоволення. Відзив обґрунтований тим, що 26.01.2020 року в ході виконання службових обов`язків поліцейський роти №8 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ст. лейтенант поліції Закревський Д.В. за адресою м.Одеса, дорога Миколаївська, 287А, виявив автомобіль CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, ОСОБА_1 , який здійснив рух по реверсивній смузі для руху при вимкнених сигналах реверсного світлофору, чим порушив пункт 8.7.4. Правил дорожнього руху, якими визначено, що при вимкнених сигналах реверсивного світлофора, що розташований над смугою, позначеною з обох боків дорожньою розміткою 1.9, в`їзд на цю смугу заборонено. Працівники поліції відреагували на дане правопорушення та пояснили ОСОБА_1 суть скоєного правопорушення, роз`яснили йому права ,передбачені ст.268 КУпАП, та пояснили, що відносно нього на місці зупинки автомобіля розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача інспектором патрульної поліції Закревським Д.В. було винесено постанову, яку було оголошено, позивача повідомлено про строк оскарження постанови та надано останньому її копію. Факт руху по реверсній смузі для руху при вимкнених сигналах реверсивного світлофору автомобіля CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 в м.Одеса по дорозі Миколаївській, 287 А зафіксовано відео реєстратором, встановленому в службовому автомобілі, а тому, на думку представника відповідача -Управління ПП в Одеській області, позиція позивача щодо правомірності його дій є необґрунтованою та не підтверджена будь-якими доказами. При цьому, як зазначає представник відповідача -Управління ПП в Одеській області, позивач скористався своїм правом на надання пояснень на власний розсуд і не надав поліцейським письмового пояснення по суті вчиненого ним правопорушення. Крім того, жодної іншої письмової заяви чи клопотання як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення від позивача не надходило. Також у відзиві зазначено, що позивач в обґрунтування власної правової позиції, в порушення вимог ст.ст.71, 160 КАС України, не надав жодних належних та допустимих доказів, які б спростували факт руху позивача по реверсивній смузі для руху при вимкнених світлофорах. Тому ,на думку сторони відповідача -Управління ПП в Одеській області, інспектор Закревський Д.В. мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова обґрунтована, винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством. При цьому доводи позивача щодо необхідності її скасування безпідставні, необґрунтовані та не підкріплені нормами законодавства, тому сторона відповідача вважає, що позивач таким чином намагається уникнути встановленої законом відповідальності.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що ,на його думку, представник відповідача не спростував його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Виходячи із п.5 ч.2 ст.162 КАСУ, представник відповідача Управління ПП в Одеській області повинен був конкретизувати з чим саме він не згоден та обґрунтувати свої доводи з посиланням на докази та норми права. Що стосується позиції відповідача -Управління ПП в Одеській області, що факт руху по реверсній смузі для руху при вимкнених сигналах реверсивного світлофору, яким керував позивач, зафіксовано відео реєстратором, що встановлений в службовому автомобілі позивач зазначив , що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке ніби було ним вчинено, не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, а тому відеозапис ,поданий відповідачем- Управлінням ПП в Одеській області на підтвердження факту порушення ним правил дорожнього руху, на його думку, не може вважатися належним доказом. Тому він вважає , що відсутні належні докази вчинення ним правопорушення, встановленого ч.2 ст.122 КУпАП, і у зв`язку із вищезазначеним, позивач просив задовольнити його адміністративний позов.

Від представника відповідача -Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП -надійшло заперечення на відповідь на відзив позивача, відповідно до якого, відповідач -Управління патрульної поліції- твердження позивача, викладене у відповіді на відзив, що наданий відповідачем відеозапис вчиненого правопорушення не є належним доказом у зв`язку із тим, що оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, вважає необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам діючого законодавства. Заперечення відповідача обґрунтоване тим, що аналіз усіх наявних в справі доказів, в тому числі і відеофіксації, з урахуванням дати та часу зафіксованої на відеозйомці, яка співпадає із зазначеною датою та часом в оскаржуваній постанові, дає підстави стверджувати, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем CHEVROLET LACETTI, реєстраційний № НОМЕР_1 в м.Одеса по дорозі Миколаївській, 287 А ,о 14 год. 39 хв. по реверсивній смузі для руху при вимкнених сигналах реверсивного світлофору доведений в повній мірі. Враховуючи, що порядок використання патрульним відеореєстраторів під час здійснення функціональних обов`язків регулюється «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису» відповідно до якої, портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції. Тому, на думку представника відповідача, поданий стороною відповідача відеозапис відповідає вимогам ст.251 КУпАП, ст.ст. 72-76 КАС України, відображає обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержаний без порушення порядку, встановленого законом, є достовірним та достатній для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Згідно до п.5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділами патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасова відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. При цьому, як зазначає представник відповідача Управління патрульної поліції, зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тому, на думку сторони відповідача, такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі. Крім того, представник відповідача посилається на те, що вказана правова позиція викладене в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №536/583/17. Також у заперечення є посилання на те, що відповідно до постанови Верховного Суду по справі №524/9162/16-а від 07.11.2019 року, постанова про адміністративне правопорушення повинна відповідати визначеним у ст.283 КУпАП вимогам, які не містять положень про обов`язкове зазначення доказів, що підтверджують факт порушення та вину особу. З огляду на вищезазначене, на думку сторони відповідача, в діяннях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а поліцейським патрульної поліції Закревським Д.В. було дотримано вимоги законодавства під час розгляду справи та винесення постанови, постанова відповідає вимогам законодавства та є обґрунтованою.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, на задоволенні позову наполягав.

Відповідач- старший лейтенант поліції 1 батальйону 8 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції командир роти Закревський Дмитро Васильович, у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, тому суд вважає, що відповідно до ст.205 КАС України, неявка відповідача ОСОБА_2 є неповажною і не перешкоджає розгляду справи і тому зазначена справа розглянута у відсутність відповідача ОСОБА_2 ..

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції- належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак у судове засідання не з`явився, тому суд вважає, що відповідно до ст.205 КАС України, неявка представника відповідача є неповажною і не перешкоджає розгляду справи і тому зазначена справа розглянута у відсутність представника відповідача.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.4 ст.229 КАС України, про що постановлено ухвалу.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Згідно зі ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається із постанови серія ЕАк №2027336 від 26.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, копію даної постанови ОСОБА_1 отримав у день її складання, а саме 26.01.2020 року.

Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 до суду була подана 31.01.2020 року, позивачем строк звернення до суду із скаргою не пропущений.

Судом встановлено, що 26.01.2020 року старшим лейтенантом поліції 1 батальйону 8 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції командиром роти Закревським Дмитром Васильовичем, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф.

Як зазначено в постанові, 26.01.2020 року о 14.39 год, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.Одеса дорога Миколаївська 287А, здійснив рух по реверсивній смузі при вимкнених сигналах реверсивного світлофору, чим порушив п.п. 8.7.3., 8.7.4. ПДР - порушення проїзду на заборонений сигнал світлофору /а.с. 11/.

ОСОБА_1 27.03.2015 року отримав посвідчення водія категорії В1, В, D, яке дійсне до 27.03.20145 року, серія посвідчення - НОМЕР_4 /а.с.9/

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , власником автомобіля CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,є ОСОБА_3 /а.с. 10/.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ч.2 ст.122 КпАП України, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ (далі - Закон № 3353-ХІІ) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.2.3. б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Пунктом 8.7.4. Правил дорожнього руху України встановлено, що для регулювання руху транспортних засобів на вулицях, дорогах або по смугах проїзної частини, напрямок руху на яких може змінюватися на протилежний, застосовуються реверсивні світлофори з червоним X-подібним сигналом і зеленим сигналом у вигляді стрілки, спрямованої вниз. Ці сигнали забороняють або дозволяють рух по смузі, над якою вони розташовані.

Основні сигнали реверсивного світлофора можуть бути доповнені жовтим сигналом у вигляді стрілки, нахиленої по діагоналі вниз праворуч, увімкнення якого забороняє рух по смузі, позначеній з обох боків дорожньою розміткою 1.9, і інформує про зміну сигналу реверсивного світлофора та необхідність перестроювання на смугу руху праворуч.

При вимкнених сигналах реверсивного світлофора, що розташований над смугою, позначеною з обох боків дорожньою розміткою 1.9, в`їзд на цю смугу заборонено.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Ч.2 ст.251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

До того ж , згідно ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту , який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Представником відповідача -Управлінням патрульної поліції в Одеській області ДПП -до відзиву на позов позивача долучено схему руху позивача та диск з відеозаписом, на якому, як зазначено відповідачем у відзиві, зафіксовано відеореєстратором, встановленому в службовому автомобілі, факт руху по реверсній смузі для руху при вимкнених сигналах реверсивного світлофору автомобіля під керуванням ОСОБА_1 в м.Одеса по дорозі Миколаївській, 287 А.

Судом було оглянуто зазначений відеозапис, і на ньому хоч і зафіксовано факт руху автомобіля CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак зображення реверсивного світлофору з червоним X-подібним сигналом на відеозапису відсутнє.

Так , на схемі, наданої відповідачем- Управлінням патрульної поліції, зображено, напрямок руху позивача та початок реверсивної смуги по Миколаївській дорозі м.Одеси .При цьому долучено фото ,ймовірно із Googl карти , з дорожнім знаком «Використання смуги руху» із зазначенням часу з 22.00 год по 14.00 год. та із увімкненим світлофором із зеленим сигналом у вигляді стрілки, спрямованої вниз. При цьому слід зазначити , що це фото виконано у теплу пору року, виходячи із озеленених крон дерев . Однак ні даних про розташування світлофору, який регулював рух по реверсивній смузі в м. Одеса по дорозі Миколаївській, 287 А, 26.01.2020 року, ні даних про те, який саме сигнал на час здійснення руху позивачем в м. Одеса по дорозі Миколаївській, 287 А. в умовах реального часу, близько 14:39 год., відображав реверсивний світлофор, відповідачем не надано.

Таким чином, схема руху та запис, які здійснені при оформленні правопорушення, не містять інформації щодо порушення позивачем правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП

Крім того, вказаний відеозапис не може бути прийнятий як належний доказ, зважаючи на те, що в постанові про адміністративне правопорушення серія ЕАк №2027336 від 26.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складеного відносно ОСОБА_1 , не міститься ні посилань на відеофіксацію правопорушення , ні на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

В розумінні ст.72 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин / фактів/ , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 74 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням порядку ,встановленого законом, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Слід зауважити, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Так як у оспорюваній постанові відсутні як відомості про такий доказ як відеозапис, так і відомості про технічний засіб ,яким здійснений такий відеозапис, то він не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень, а тому суд вважає, що даний доказ не може вважатися доказом ,отриманим законним шляхом, тобто є не належним доказом, оскільки він отриманий не у відповідності до вимог спеціальної норми, а саме ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постанові від 19 лютого 2019 року по справі№524/1284/17.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Тому позиція відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції стосовно наявного обов`язку позивача надання доказів, які спростовували факт його руху по реверсивній смузі для руху при вимкнених світлофорах, є помилковою.

Відповідно до ст. 90 КАС України, ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Тому при вирішені питання щодо визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, винесена відповідачем постанова розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (пояснення особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази, фотоматеріали, протоколом про адміністративне правопорушення т. і.), тому не може виступати єдиним доказом, на основі якого встановлюється наявність адміністративного правопорушення. Згідно з ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Однак будь-яких інших доказів вчинення позивачем 26 січня 2020 року о 14.39 г правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, ніж відеозапис, який судом визнаний неналежним та недопустимим доказом , відповідачем не надано.

При цьому притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У зв`язку із вищезазначеним, так як відсутні належні та допустимі докази підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові від 26.01.2020 року серії ЕАк №2027336, суд приходить до висновку, що є підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень - постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн від 26.01.2020 року серія ЕАк №2027336 і закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

При цьому, так як позов задоволено, враховуючи, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.288 КУпАП звільнена від сплати судового збору, то згідно до ст. 139 КАС України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 77, 243-245, 271, 286, 295, КАС України, ст.ст. 9, 122, 245, 247, 251, 258 КУпАП суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до старшого лейтенанта поліції 1 батальйону 8 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції командира роти Закревського Дмитра Васильовича (адреса місця роботи: вул.Академіка Корольова, 5, м.Одеса) та Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул.Академіка Корольова, 5, м.Одеса) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., серія ЕАк №2027336 від 26.01.2020 року за ст.122 ч.2 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.01.2020 року серія ЕАк №2027336 від 26.01.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

СуддяО. Л. Чеботаренко