Справа № 620/411/20
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 року Чернігів Справа № 620/411/20

Чернігівський окружний адміністративний суду складі головуючого судді Лобана Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (учасників) справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, скасування розпорядження та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач) щодо непризначення ОСОБА_1 пенсії за віком за списком № 2 згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», скасувати розпорядження головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 05.07.2019 № 38 про відмову у призначенні пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 із 27.06.2019 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу за списком № 2 роботу з 26.01.1989 по 16.01.1990 на посаді ізолювальника, з 01.09.1992 по 31.03.1996 на посаді майстра будівельних та монтажних робіт, з 01.04.1996 по 27.12.2004 на посаді виконавця робіт.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно не зараховано позивачу у пільговому обчисленні до страхового стажу при обчисленні пенсії період роботи позивача з 26.01.1989 по 16.01.1990 на посаді ізолювальника, з 01.09.1992 по 31.03.1996 на посаді майстра будівельних та монтажних робіт, з 01.04.1996 по 27.12.2004 на посаді виконавця робіт та відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи і встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов.

Представник відповідача, протягом встановленого судом строку надав відзив на позов, в якому наголосив на безпідставності та необґрунтованості позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзиву на нього оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, 27 червня 2019 року позивач маючи більш ніж 12 років 6 місяців спеціального стажу, який дає право на пенсію на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії.

Розпорядженням відповідача від 05.07.2019 № 38 відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю уточнюючих довідок, підтверджуючих роботу на пільгових умовах, які необхідні для призначення пенсії за віком за списком № 2.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" "в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України)".

Зазначені конституційні положення розвинуті в розділі II Конституції України "Права, свободи та обов`язки людини і громадянина". Тим самим право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058- ІV).

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закон № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше ЗО років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно п. 2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" (Законом № 1788-XII).

Вказані норми кореспондуються з нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788- XII). Так, п. "б" ст. 13 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно поданих позивачем документів його страховий стаж складає 35 років 2 місяці 28 днів, що підтверджується розпорядження відповідача від 05.07.2019 № 38.

Також, станом на подання заяви про призначення пенсії - 27.06.2019 позивачу виповнилося повних 55 років, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За змістом цих норм вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Також суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди на підприємстві. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день в шахті, що дає право на пільгову пенсію.

Як вбачається із записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 18.11.1987:

- 24.08.1988 прийнятий на роботу чекіровщиком 4 розряду в пересувну механізовану колону треста «Укртрубпроводстрой»;

- пересувна механізована колона треста «Укртрубпроводстрой» перейменована в будівельне управління № 1 треста «Укртрубпроводстрой»;

- 26.01.1989 переведений ізолювальником 3 розряду - розділом XXIX «Будівництво будівель і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв`язку, житлових і культурно-побутових, а також надземних будівель і споруд шахт, рудників і комунікацій» Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів СССР від 22.08.1956 № 1173 передбачена посада ізолювальника;

- 16.01.1990 переведений машиністом зварювального агрегату УСТ по 5 розряду;

- 01.09.1992 переведений майстром - розділом XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння, реставрація та ремонт будівель, споруд та других об`єктів» списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 передбачена майстра будівельних та монтажних робіт, код професії 419;

- 01.04.1996 по 27.12.2004 працював на посаді «прораба» (на укр. виконавця робіт) - розділом XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння, реставрація та ремонт будівель, споруд та других об`єктів» списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 передбачена виконавця робіт, код професії-21.

Вказані вище записи у трудовій книжці засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають (а.с. 18-19).

Отже, записами з трудової книжки підтверджено, що у позивача наявний трудовий стаж за період із 26.01.1989 по 16.01.1990 на посаді ізолювальника, із 01.09.1992 по 31.03.1996 року на посаді майстра будівельних та монтажних робіт, із 01.04.1996 по 27.12.2004 на посаді виконавця робіт, що дає право на призначення пенсії за віком згідно Списку № 2, та складає 13 років 3 місяці 18 днів, що є більш ніж передбачено у ст. 114 Закону № 1058 (12 років 6 місяців).

У даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову, оскільки з матеріалів справи вбачається, що у позивача в наявності є достатньо доказів на підтвердження пільгового стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 за спірні періоди.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Отже, виходячи з даних трудової книжки та наданих до справи документів, суд приходить до висновку, що неврахування вказаних періодів роботи позивача при винесенні рішення від 05.07.2019 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах свідчать про те, що відповідач при прийнятті такого рішення діяв неправомірно та відповідне рішення підлягає скасуванню.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі також - Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається певний обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Крім того, суд зазначає, що підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім наявність професії та виробництва в зазначених списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 № 442 (далі - Порядок № 442), за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менш як 80% робочого часу, встановленого для відповідного виробництва.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктами 8 та 9 Порядку № 442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України' Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз наведених норм права дають підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Як вбачається з матеріалів справи, за часів роботи позивача у зазначеному підприємстві у нього збереглися документи про атестацію робочих місць, які дають право на отримання пільгової пенсії, а саме:

- наказ № 121-а від 10.07.1995 про проведення атестації, згідно якого вбачається, найменування посад, які дають право на отримання пільгової пенсії (ізолювальника, майстра будівельних робіт);

- лист управління праці та зайнятості населення Чернігівської обласної державної адміністрації Державна експертиза умов праці від 12.11.2000 № 123/13, якою встановлено, що первинна атестація робочих місць в установі проведена у відповідності з вимогами нормативних документів та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2: Ізолювальникам - код професії 2290000а-12520; майстрам будівельних та монтажних робіт, код професії 419; виконавцям робіт, код професії-441;

- наказ АТФ «Укргазбуд» Будівельне управління № 1 від 12.10.2005 № 125, про підсумки атестації робочих місць, де передбачені професії ізолювальника, майстра будівельних та монтажних робіт, виконавці робіт.

Тобто, зазначені документи підтверджують ті висновки, що зазначені професії дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, і те що, кожних 5 років, починаючи з 1995, 2000 та 2005 року проводилася атестація робочих місць.

Також, рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 28.11.2019 по справі № 742/2877/19, яке набрало законної сили 31.12.2019, встановлено факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ПАТ «Укргазбуд» із 01.09.1992 по 01.04.1996 на посаді майстра будівельних та монтажних робіт.

Щодо ненадання позивачем пільгових довідок, для призначення пенсії, то суд зазначає, що в пенсійній справі знаходиться оригінал листа ПАТ «Укргазбуд» від 25.06.2019 № 14, згідно якого вбачається, що у листопаді 2016 році в корпусі 3 сталася пожежа, що зафіксовано відповідними органами, в результаті гасіння пожежі архівні документи, а саме: кадрові накази, особові справи, картки Т-2 структурних підрозділів ПРАТ «Укргазбуд» постраждали та відновленню не підлягають, про що складено відповідний акт і зафіксовано пожежною службою та поліцією».

Крім того, необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Отже посилання відповідача на те, що відсутні уточнюючі довідки, підтверджуючі роботу на пільгових умовах - є протиправним, так як документи не надані позивачем, не з його вини, а з вини підприємства.

Позивачем надано трудову книжку, яка є єдиним і беззаперечним доказом, що позивач має право на пенсію відповідно до ст. 114 Закону № 1058, та згідно якої вбачається, що ним дотримані всі вимоги чинного законодавства, а саме: загальний стаж 30 років, спеціальний стаж - 13 років 3 місяці 18 днів, та досягнення 55-річного віку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо непризначення пенсії позивачу на пільгових умовах та спірне розпорядження про відмову у такому призначення є протиправними та розпорядження Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області № 38 від 05.07.2019 підлягає скасуванню.

Щодо моменту, з якого необхідно призначити пенсію позивачу, суд зазначає таке.

Згідно вимог частини 1 статті 45 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 27.06.2019, то і пенсія позивачу має бути призначена з вказаної дати.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому його позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 256, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо непризначення ОСОБА_1 пенсії за віком за списком № 2 згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 05.07.2019 № 38 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 27.06.2019 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу за списком № 2 роботу з 26.01.1989 по 16.01.1990 на посаді ізолювальника, з 01.09.1992 по 31.03.1996 на посаді майстра будівельних та монтажних робіт, з 01.04.1996 по 27.12.2004 на посаді виконавця робіт.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області судові витрати у сумі 840 (вісімсот) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ - 21390940).

Повний текст рішення виготовлено 06 квітня 2020 року.

Суддя Д.В. Лобан