Справа № 160/11071/19
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Врони О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - відповідач), про:
- визнання протиправною бездіяльність Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області стосовно позивача, а саме не віднесення до осіб льготного виду;
- визнання позивача таким, що має право на отримання пенсії за вислугу років на пільгових умовах на підставі фактично виконуваних позивачем функцій протягом трудової діяльності;
- зобов`язання Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити дії, а саме перерахунок позивачу пенсії та призначити відповідну пенсію на підставі льготного стажу.
В обгрунтування позову зазначено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років на пільгових умовах, проте позивачу було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю пільгового стажу для призначення пенсії та відсутністю документів, підтверджуючих пільговий характер роботи. Відповідачем протиправно не враховано період роботи позивача підземним електрослюсарем шахти «Заполярна» ТОВ «Воркутауголь» з 25.10.1993 року по 09.04.2005 року, оскільки у позивача наявні всі необхідні документи для зарахування вказаного періоду та призначення пенсії на пільгових умовах.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк, протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Представником Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області 11.02.2020 року надано суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що зарахування певного періоду роботи до роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах є насамперед наявність посади (професії) та виробництва у відповідному Списку, а також підтвердження шкідливих умов праці працівника, після 21.08.1992 року результатами атестації робочих місць. Згідно довідки №12-4/287 від 28.06.2019 накази про проведення атестації робочого місця та карти атестації робочого місця за професією «електрослюсар підземній» за період з 1993 по 2005 рік, як у перше проведеної так і чергової, до архівного фонду СП «Шахта Заполярна» на зберігання не передавались. Отже, не має можливості з`ясувати, коли була проведена первинна атестація (карта атестації робочого місця № 32 від 05.02.2002 року). Враховуючи викладене, до пільгового стажу роботи за Списком№1 зараховано періоди з 05.06.1989 по 30.09.1993 роки (довідка №115/31 від 06.03.2019), з 05.02.2002р. по 28.04.2003р., з 08.06.2003р. по 30.04.2004р., з 10.06.2004р. по 20.02.2005р., з 07.03.2005р. по 09.04.2005р. (карта атестації №32 від 05.02.2002, за виключенням періодів зазначених в довідці від 10.06.2011 №12-4/757), що складає 7 років 2 місяці 29 днів. Таким чином для призначення пенсії за віком на пільгових умовах не має підстав. Позивач набуде право на пенсію 24.01.2022 року.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , є громадянином України.
18.03.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком за списком №1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
09.04.2019 року ГУ ПФУ у Дніпропетровській області листом №72 відмовлено у призначенні пенсії.
В листі зазначено, що згідно довідки №12-4/287 від 28.06.2019 накази про проведення атестації робочого місця та карти атестації робочого місця за професією «електрослюсар підземній» за період з 1993 по 2005 рік, як у перше проведеної так і чергової, до архівного фонду СП «Шахта Заполярна» на зберігання не передавались. В наданих документах не має можливості з`ясувати, коли була проведена первинна атестація (карта атестації робочого місця № 32 від 05.02.2002 року). Пільговий стаж роботи за Списком№1 для призначення пенсії складає 7 років, що є недостатнім для призначення пенсії на віком на пільгових умовах.
Період роботи позивача з 25.10.1993 року по 09.04.2005 року - підземним електрослюсарем на шахті «Заполярна» ТОВ «Воркутавуголь», не зараховані до пільгового стажу позивача через відсутність атестації робочих місць.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. № 1788-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці позивача НОМЕР_2 від 09.06.1989 року, відомо, що у спірний період, не врахований відповідачем, який надає право на призначення пенсії на пільгових умовах, позивач працював з 05.06.1989 року по 09.04.2005 року підземним електрослюсарем, підземним бурильником на шахті «Заполярна» ТОВ «Воркутавуголь».
Період з 25.10.1993 року по 09.04.2005 рік не зарахований до пільгового стажу позивача, що надає право для призначення пенсії на пільгових умовах.
Судом, також, встановлено, що фактично, відповідачем визначено підставою для не зарахування до стажу позивача за списком №1 періоду роботи через перерву в атестації робочих місць.
За змістом приписів п.1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N442 (далі Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно з п.2 Порядку №442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 Порядку №442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.
Відповідно до п.10 Порядку №442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
При цьому, п.11 Порядку №442 (в редакції, що діяла в спірний період) передбачено, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.
Пунктом 4.2 Порядку №442 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Уразі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.
Також, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеної до Списку № 1, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.
За таких обставин, суд вважає, що як факт проведення, так і своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Атестація має проводитися у передбачені п.4 Порядку №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п.4 Порядку №442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 16.09.2014р. у справі №21-307а14, а також Верховним Судом у постанові від 23.01.2018р. у справі №732/2003/14.
Списки № 1, 2 були затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року№1173 та застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, якщо пільгова робота продовжується після 16 січня 2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03 серпня 2016 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36, якщо пільгова робота продовжується після 03.08.2016 року (або тільки почалась після цієї дати)- застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.
В матеріалах справи міститься довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якій зазначено, що робоче місце позивача було атестоване наказом №356 від 03.10.1994 року.
Таким чином, нормами законодавства, записами у трудовій книжці та наказом №356 від 03.10.1994 року підтверджено характер роботи і стаж, який дає позивачу право на зарахування до пільгового стажу за списком №1 періоду роботи з 25.10.1993 року по 09.04.2005 рік.
При цьому, суд зазначає, що загальний період роботи позивача підземним електрослюсарем, підземним бурильником на шахті «Заполярна» ТОВ «Воркутавуголь» тривав з 05.06.1989 року по 09.04.2005 року.
Період роботи з 05.06.1989 року по 30.09.1993 року позивачу було зараховано до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, проте представником відповідача у відзиві не спростовано ті обставини, що жодних змін в організації роботи за робочим місцем позивача, змін у колі службових обов`язків з 05.06.1989 року до моменту проведення повторних атестацій не відбувалось.
Враховуючи викладене, суд вважає, що відмова відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу період роботи з 25.10.1993 року по 09.04.2005 рік є протиправною.
Стосовно позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області стосовно позивача, а саме не віднесення до осіб льготного виду, суд зазначає наступне.
Суд вважає за необхідне зауважити, що термін «бездіяльність» являє собою пасивний спосіб поведінки, коли суб`єкт утримується від вчинення будь-яких дій, спрямованих на виконання обов`язку, який на нього покладений.
Суд не вважає поведінку відповідача під час розгляду заяви позивача від 18.03.2019 року пасивною, оскільки відповідачем здійснювалися активні дії, спрямовані на розгляд заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, проте невірно було розраховано періоди, що надають право на призначення такого виду пенсії.
Отже, у задоволення вказаної позовної вимоги належить відмовити.
Стосовно позовних вимог про визнання позивача таким, що має право на отримання пенсії за вислугу років на пільгових умовах на підставі фактично виконуваних позивачем функцій протягом трудової діяльності та зобов`язання Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити дії, а саме перерахунок позивачу пенсії та призначити відповідну пенсію на підставі льотного стажу, то суд зазначає, що не наділений відповідними повноваженнями проводити розрахунок страхового стажу позивача, оскільки це є дискреційні повноваження органів Пенсійного фонду України.
Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оскільки відповідачем не проводився розрахунок страхового стажу позивача з урахуванням періодів, врахованих судом у цьому рішенні, то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання позивача таким, що має право на отримання пенсії за вислугу років на пільгових умовах на підставі фактично виконуваних позивачем функцій протягом трудової діяльності та зобов`язання Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити дії, а саме перерахунок позивачу пенсії та призначити відповідну пенсію на підставі льотного стажу, проте вважає за потрібне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області розглянути заяву позивача, подану 18.03.2019 року про призначення пенсії та провести розрахунок пільгового стажу позивача для призначення пенсії, з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні.
Також, для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області, оформлене листом від 09.04.2019 року №72, яким відмовлено позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах.
Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи, суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.
У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за потрібне вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги в редакції, заявленій позивачем, не підлягають задоволенню.
Однак, з метою ефективного захисту порушеного позивачем права, суд виходить за межі позовних вимог та:
- визнає протиправним та скасовує рішення Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області, оформлене листом від 09.04.2019 року №72, яким відмовлено позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області зарахувати позивачу до пільгового стажу за списком №1 весь період роботи на шахті «Заполярна» ТОВ «Воркутавуголь» з 25.10.1993 року по 09.04.2005 року;
- зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області розглянути заяву позивача, подану 18.03.2019 року про призначення пенсії та провести розрахунок пільгового стажу позивача для призначення пенсії, з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог в редакції, заявлений позивачем, судовий збір на користь позивача не відшкодовується.
Керуючись, ст.ст. 139, 241 - 246, 250, 263, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області, оформлене листом від 09.04.2019 року №72, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком №1 весь період роботи на шахті «Заполярна» ТОВ «Воркутавуголь» з 25.10.1993 року по 09.04.2005 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_1 , подану 18.03.2019 року про призначення пенсії, та провести розрахунок пільгового стажу позивача для призначення пенсії, з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона