Справа № 561/206/20
Суддя: Дідик А. В.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 561/206/20
УХВАЛА

про прийняття адміністративного позову до розгляду та відкриття провадження у справі

07 квітня 2020 року смт Зарічне

Суддя Зарічненського районного суду Рівненської області Дідик А. В., розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі до Інспектора роти №4 БУПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Процюка Миколи Михайловича,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом у якому просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №066460 від 01 лютого 2019 року (далі Постанова, оскаржувана Постанова), якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, мотивовану тим, що він не знав про оскаржувану Постанову, оскільки автомобілем марки OPEL VIVARO, д. н. з. НОМЕР_1 на момент зупинки поліцейськими 01 лютого 2019 року у м. Костопіль не керував, а дізнався про Постанову 15 жовтня 2019 року, коли з`явився на виклик до державного виконавця, де йому стало відомо про відкрите виконавче провадження Зарічненським відділом ДВС ГТУЮ у Рівненській області з приводу примусового виконання Постанови.

Ухвалою суду від 13 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано усунути недоліки протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали, а саме: вказати поважні причини пропуску строку звернення до суду та надати копію паспорта і довідки про присвоєння РНОКПП.

Як на підставу для необхідності поновлення строку звернення до суду представник позивача вказує, що оскаржувана Постанова складалась за його відсутності та згідно Постанови Костопільського районного суду Рівненської області у справі № 564/393/19 при розгляді матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що позивач не керував транспортним засобом 01 лютого 2019 року у м. Костопіль, оскільки там у цю дату та час не перебував. Також покликається на те, що оскаржувана постанова надсилалась за адресою де він не проживає.

Таким чином, позивач вважає, що ним пропущено строк з поважних причин та просив суд поновити пропущений строк звернення до суду.

При вирішенні питання по поновлення строку звернення до суду необхідно зазначити наступне.

Строки звернення до суду визначені ст. 122 КАС України. Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, №22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства).

У рішенні від 13 вересня 2006 року по справі №6-26370кс04 та постанові від 30 вересня 2015 по справі №21-2231а15 Верховний Суд України зазначив, що поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку. Суд повинен обґрунтувати свою позицію відповідними доводами, а не лише зазначити "визнати поважними причини пропуску процесуальних строків".

Відповідно, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

З урахуванням положень ст. ст. 122, 123 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі Іліан проти Туреччини встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У зв`язку з наведеним та враховуючи обставини справи, а саме, що наявне рішення суду, яким встановлено, що позивач не був на місці вчинення адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом поважними.

Вирішуючи питання про порядок розгляду даної справи (форму адміністративного судочинства), суд виходить з наступного.

За змістом норми ст. 20 КАС України та ст. 25-27 КАС України, справа підсудна Зарічненському районному суду Рівненської області.

Позовна заява подана з додержанням вимог ст. ст. 159-161 КАС України. Підстави, визначені ст. ст. 169-170 КАС України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Частиною 1 ст. 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно приписів ст. 12 та глави 10 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Вказана адміністративна справа є справою незначної складності та підлягає розгляду у спрощеному позовному провадженні з особливостями, визначеними ст. 286 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 269 КАС України, у справах, визначених ст. 286 КАС України, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6, 12, 159,162, 171, 257-263, 268-269, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти №4 БУПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Процюка Миколи Михайловича про визнання протиправним та скасування постанови серії ВР № 066460 від 01 лютого 2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі .

Відкрити провадження у справі за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі до Інспектора роти №4 БУПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Процюка Миколи Михайловича.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Призначити судове засідання об 15:00 год. 16 квітня 2020 року у приміщенні Зарічненського районного суду Рівненської області.

Встановити відповідачу трьохденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всі письмові та електронні докази, які підтверджують його доводи.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Повідомити відповідача про його обов`язок подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, відповідачеві разом із копією позовної заяви та доданих до неї документів.

Роз`яснити учасникам справи, що у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за адресою посилання у мережі інтернет: https://zr.rv.court.gov.ua/sud1707/, а процесуальні документи можуть надіслати на адресу електронниї пошти суду: .

Ухвала може бути оскаржена лише з підстав порушення правил підсудності протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А. В. Дідик