Справа № 300/2416/19
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/2416/19 пров. № А/857/1825/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Нос С.П., Шевчук С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року (ухвалене головуючим-суддею Грицюком П.П. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, пенсійний фонд, відповідач) щодо відмови врахувати при призначенні пенсії за віком відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), показник середньої зарплати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2016, 2017, 2018 роки та зобов`язати відповідача з 01.10.2019 призначити пенсію за віком згідно ст.40 Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки (2016, 2017, 2018), що передують року звернення за призначеннями пенсії з урахуванням фактично виплачених сум за цей період.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 у задоволенні позову було відмолено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені у ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Тому вважає, що в її випадку має місце призначення пенсії за віком за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону, як зазначає відповідач і невірно застосовує положення ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV. Оскільки їй було призначено пенсію згідно Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 (далі - Закон №3723-XII) та за призначенням пенсії за віком згідно Закону №1058-ІV вона звернулася вперше у листопаді 2019 року, тому відповідно до ч.2 ст.40 цього Закону, повинна застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в України, з якої сплачено страхові внески саме за 2016, 2017, 2018.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та з 25.12.2007 отримує пенсію за віком, призначену на підставі Закону №3723-XII.

01.10.2019 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV.

Листом пенсійного фонду №1576/Б-15 від 28.11.2019 позивача було повідомлено про те, що з 01.10.2017 їй обчислено пенсію відповідно до Закону №1058-ІV, розмір якої становив 3063,59 грн (2889,35 грн - основний розмір пенсії за віком (осучаснений заробіток 8822,44 грн (3764,40 грн - середня заробітна плата х 2,34365 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) х 0,32750 - коефіцієнт страхового стажу); - 174,24 грн - доплата за понаднормовий стаж (12 років)). На даний час розмір її пенсії складає 3568,22 грн. Крім того, переведення з одного виду на інший регулюється статтею 45 Закону №1058-ІV, оскільки звернення за призначенням пенсії не первинне, а тому для врахування заробітної плати згідно ст.40 Закону №1058-ІV немає законних підстав.

У подальшому, 28.11.2019 позивач повторно звернулася із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.40 Закону №1058-ІV, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016-2018 роки.

Листом пенсійного фонду №1636/Б-15від 06.12.2019 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Положення про застосування середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії містяться в ч.2 ст.42 Закону № 1058-ІV та застосовуються при призначенні пенсії. Враховуючи те, що ОСОБА_1 перебувала на обліку, як одержувач пенсії з 25.12.2007, а не звертається за призначенням пенсії вперше, то застосовувати показник середньої заробітної плати, зазначений у зверненні немає законних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач призначив пенсію по віку в перше з 01.10.2017, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2015, 2016 та 2017 роки, тобто врахував показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантується право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом №1058-IV, який регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

За змістом ч.1 ст.9 Закону №1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати : 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ч.2 ст.40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою : Зп = Зс х (Ск : К), де : Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, ч.3 ст.45 Закону №1058-IV визначає саме порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

При цьому, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним та таким, яким він був на час призначення пенсії.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 25.12.2007 призначено пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону №3723-XII, яким передбачено інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-IV вона звернулася вперше.

У даному випадку має місце призначення пенсії за віком за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону, а тому у пенсійного органу відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.45 №1058-IV.

Тому, якщо особі було призначено пенсію згідно Закону №3723-XII, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом №1058-IV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом.

Висновки колегії суддів узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, яка висловлена зокрема, у постанові від 29.11.2016 по справі №133/476/15-а та підтримана у подальшому Верховним Судом у постановах від 14.02.2018 по справі №465/5246/17, від 23.10.2018 по справі №334/2653/17, від 13.12.2018 по справі №185/860/17, від 06.02.2019 по справі №333/1856/17, від 15.05.2019 по справі №504/503/17, від 17.05.2019 по справі №511/777/17, від 29.05.2019 по справі №750/6650/15-а та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 по справі №876/5312/17, відповідно до якої, якщо особа, яка отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте, як було правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідач призначив позивачу пенсію по віку в перше з 01.10.2017, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2015, 2016 та 2017 роки, тобто врахував показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV, що підтверджено розпорядженням №195650 від 27.10.2017

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки позивач є одержувачем пенсії відповідно до Закону №3723-XII, а призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV відбулося вперше у 2017 році та застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2015-2017 роки, а тому відповідно до положень закону та встановленої судової практики Верховного Суду при вирішенні подібних правовідносин, позивачу має застосовуватися показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV, зокрема, за 2014, 2015, 2016 роки.

Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами його перегляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року по справі №300/2416/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук