Справа № 460/1433/20
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
06 квітня 2020 року м. Рівне №460/1433/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., після одержання позовної заяви
доОперативного командування "Захід" Сухопутних військ Збройних Сил України
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Оперативного командування "Захід" Сухопутних військ Збройних Сил України, у якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо недотримання встановленого строку надання відповіді позивачу на запит від 31.01.2020 у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VІ;
зобов`язати відповідача надати позивачу відповідь на поставлені питання в запиті від 31.01.2020 у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VІ.
Ухвалою від 06.03.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано 10-денний строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду заяви на усунення недоліків із зазначенням номера справи, до якої додати оригінал документа про сплату судового збору у сумі 840,80 грн.
19.03.2020 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Ухвалою суду від 23.03.2020 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 (десять) днів з дня вручення даної ухвали шляхом подачі до суду довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про отриману ОСОБА_1 пенсію за період з січня 2019 року по грудень 2019 року.
В ухвалі від 23.03.2020 суд зазначав, що враховуючи аргументи позивача щодо незначних доходів його багатодітної сім`ї, для вирішення судом питання щодо звільнення позивача від сплати судового збору на підставі норми пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд має врахувати майновий стан позивача, для чого слід подати, зокрема, довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про отриману ОСОБА_1 пенсію за період з січня 2019 року по грудень 2019 року.
01.04.2020 позивач подав суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому, серед іншого, зазначив, що поданий 31.01.2020 запит зачіпає порядок, обсяг соціальних гарантій та стосується соціального і правового захисту ветеранів війни. Також зазначає, що порушені ним питання у скерованому до відповідача запиті стосуються його грошового забезпечення як учасника бойових дій, відтак позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Враховуючи викладені позивачем доводи у клопотанні про звільнення від сплати судового збору суд звертає увагу позивача, що предметом заявленого позову за змістом позовних вимог є своєчасність надання відповідачем відповіді на запит позивача від 31.01.2020 згідно з Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VІ.
В свою чергу, пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено звільнення від сплати судового збору в усіх судових інстанціях позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Таким чином, предмет спору у даній справі не охоплює вимоги щодо стягнення заробітної плати та поновлення позивача на роботі, тобто є поза межами трудових відносин позивача, а позов у даній справі не подано на захист трудових прав позивача.
Отже, доводи позивача про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви у даній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" є необгрунтованими.
До клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем додано копію довідки про доходи пенсіонера від 23.03.2020 № 537/03, згідно з якою загальна сума пенсійної виплати позивача за період з січня 2019 по грудень 2019 склала 116963,34 грн.
При вирішенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору суд враховує положення частини першої та частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, згідно з пунктом 1 якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
За подання даного позову позивачу належало сплатити судовий збір в розмірі 840,80 грн, про що зазначалось судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 06.03.2020. Таким чином, розмір судового збору за подання даного позову наразі не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача, відтак у суді відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору з цих підстав.
Окрім того, у поданому клопотанні про звільнення від сплати судового збору позивач стверджував про понесення значних витрат на онкохвору сестру ОСОБА_2 , а забезпечення його багатодітної сім`ї протягом 2019 року здійснюється за рахунок кредитних коштів АТ "Приватбанк".
Щодо доводів позивача про звільнення від сплати судового збору у даній справі як учасника бойових дій, суд повторно доводить до відома позивача про безпідставність його доводів у цій частині, оскільки спір у даній справі не пов`язаний із захистом прав позивача, що безпосередньо пов`язані із реалізацією ним статусу учасника бойових дій.
Суд зазначає, що конструкція пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, в якому йдеться про "справи, пов`язані з порушенням їхніх прав", вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-XII). У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.
В ухвалах про залишення позовної заяви без руху від 06.03.2020 та від 23.03.2020 суд зазначав, що заявлені позовні вимоги зверненні щодо розгляду запиту позивача відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VІ та не зумовлені порушенням відповідачем порядку розгляду запитів саме учасників бойових дій, не стосуються обсягу соціальних гарантій учасників бойових дій, їх соціального і правового захисту.
Суд звертає увагу, що предметом розгляду у даній справі за змістом позовних вимог є саме розгляд та надання відповіді на запит позивача, поданого відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VІ, а не дії/бездіяльність відповідача щодо надання/не надання чергової та додаткової відпустки або виплати/не виплати компенсації за невикористані дні додаткової відпустки учаснику бойових дій.
Тобто, позивачем при зверненні до суду вимог про порушення його прав, передбачених статтею 12 Закону № 3551-XII не заявлено, що свідчить про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.
Саме такі висновки зазначені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № ЗП/9901/4/19.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 вказано, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.
У постанові від 12.02.2020 Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що підстави для відступу від неї відсутні.
В ухвалі від 17.02.2020 у справі №9901/517/19 (адміністративне провадження №П/9901/517/19) Верховний Суд дійшов висновку, що якщо предмет позову не зачіпає порядку, обсягу соціальних гарантій учасників бойових дій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту ветеранів війни, на позивача не розповсюджуються пільги, встановлені у пункті 13 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір".
Враховуючи те, що у позовній заяві у даній справі позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо недотримання строку надання відповіді на запит у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VІ та зобов`язати відповідача надати відповідь на поставлені питання в запиті позивача у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VІ, суд зазначає, що заявлені позовні вимоги не стосуються захисту прав позивача, що безпосередньо пов`язані із реалізацією ним статусу учасника бойових дій: не зумовлені порушенням відповідачем порядку розгляду звернень саме учасників бойових дій, не стосуються обсягу соціальних гарантій учасників бойових дій, їх соціального і правового захисту.
Відтак, суд повторює про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" у даній справі.
"…Суд ще раз нагадує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду (див. пункт 54 вище і, особливо, вищезазначене рішення, там само, пункт 61 і далі у справі "Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства"). Більше того, Суд вважає, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (див., mutatis mutandis, рішення суду у справі "Ейрі проти Ірландії", п. 25-26)" (п.59 рішення у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001).
"Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції" (п. 60 рішення у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001).
Враховуючи висновки Європейського суду з прав людини суд зазначає, що принцип юридичної рівності в найзагальнішому сенсі означає, що до однойменних суб`єктів не можуть застосовуватися будь-які розрізнення, винятки, обмеження чи переваги з огляду на певні їхні властивості. Процесуальна рівність (засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом) забезпечує гарантії доступності до правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.
За правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За правилами частин п`ятої-сьомої цієї статті, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтями 169, 256 КАС України, суд,-
Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Суддя Нор У.М.