Справа № 160/9299/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 160/9299/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

ознайомившись з матеріалами адміністративної справи та апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року у справі №160/9299/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Позивач - ОСОБА_1 , не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, через уповноваженого представника подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: сплатити судовий збір у розмірі 1152,60 грн.

На виконання ухвали суду від 30 березня 2020 року представником позивача надано заяву, в якій заявник посилається на аналіз відповідних конституційних приписів, положень законодавства про пенсійне забезпечення в Україні та робить висновок, що пенсія - це не дохід, а один із видів соціальних виплат у розумінні статті 46 Конституції України. Отже, на його думку, пенсія або інші соціальні виплати, що отримує особа, як в Україні, так і в Ізраїлі не є доходом.

За змістом ч.1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції зазначив, що

відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків не можуть бути розцінені як належний доказ на підтвердження скрутного матеріального становища скаржника, оскільки наданий до суду витяг містить інформацію про відсутність доходів ОСОБА_1 на території України, проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач з листопада 2007 року проживає на території держави Ізраїль.

Проте, доказів відсутності доходів на території держави Ізраїль, представником позивача до суду подано не було.

Таким чином, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження відсутності достатніх коштів для оплати судових витрат (скрутного матеріального становища), суд не вбачає правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

За приписами ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки, у встановлений судом строк, заявник не виконав вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху та не усунув недоліки апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу повернути заявнику.

Керуючись ст.ст.169, 298 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року у справі №160/9299/19 - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з 07.04.2020 відповідно до ч.2 ст.325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк