Справа № 360/1032/20
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

07 квітня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1032/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство «Банк Форвард», про визнання протиправною та скасування постанови від 26.02.2020 ВП № 60809609, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якої звернувся представник позивача - адвокат Старовойтов Олександр Вікторович, до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (далі також - відповідач, приватний виконавець), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство «Банк Форвард» (далі також - третя особа, АТ «Банк Форвард»), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни від 26.02.2020 ВП № 60809609 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що на виконанні у приватного виконавця знаходиться виконавче провадження № 60809609 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича від 09.11.2019 № 6719 про стягнення з позивача заборгованості на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» (далі також - АТ «Банк Форвард»).

Позивач з АТ «Банк Форвард» жодних кредитних договір ніколи не укладав, коштів в якості кредиту від АТ «Банк Форвард» не приймав, про існування виконавчого напису від 09.11.2019 № 6719, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем, позивач дізнався лише після отримання 18.12.2019 року постанови про відкриття виконавчого провадження.

Позивач працює прибиральником службових приміщень у НВК «Новоастраханська ЗОШ І-ІІІ ст. -ДНЗ».

03.03.2020 Відділом освіти Кремінської районної державної адміністрації Луганської області, якій підпорядковується НВК «Новоастраханська ЗОШ І-ІІІ ст. -ДНЗ», було отримано постанову від 26.02.3030 № 60809609, винесену 26.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою відповідач звернув стягнення на заробітну плату Позивача з метою виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича від 09.11.2019 № 6719 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ «Банк Форвард» шляхом відрахування з заробітної плати 20 %, що залишилась після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивач зареєстрована та фактично мешкає у с. Нова Астрахань Кремінського району Луганської області, будь-якого майна у місті Києві не має, тому з урахуванням частини другої статті 25 Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII та частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» відповідач не мав права приймати до виконання виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича від 09.11.2019 № 6719 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», відкривати виконавче провадження № 60809609 та виносити 26.02.2020 постанову № 60809609 про звернення стягнення на заробітну плату Позивача.

Згідно з витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження по виконавчому № 60809609 вбачається, що відповідач у постанові про звернення стягнення на кошти боржника від 22.01.2020 вказав про накладення арешту на кошти на рахунках позивача у: ПАТ «ОТП БАНК»; ПАТ «Державний ощадний банк»; ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ»; ПАТ «УКРСИББАНК»; ПАТ «АЛЬФАБАНК»; АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»; ПАТ АБ «УКРЕАЗБАНК»; ПАТ «УНІВЕРСАЛБАНК»; АТ «ПУМБ».

Інформацію про рахунки боржника для накладення арешту надана АТ «Банк Форвард», однак позивач ніколи не мав рахунків у всіх зазначених банках окрім ПАТ «Державний ощадний банк» та АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Тобто, зазначене свідчить проте, що під час пред`явлення на виконання до Відповідача виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича від 09.11.2019 № 6719 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості АТ «Банк Форвард» не було обізнаним про наявність у позивача рахунку у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ПАТ «Державний ощадний банк», а тим паче не було обізнаним про наявність коштів на таких рахунку у Позивача.

Позивач вважає, що у зв`язку з відсутністю у АТ «Банк Форвард» на момент відкриття виконавчого провадження 60809609 інформації про рахунок Позивача у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ПАТ «Державний ощадний банк» та інформації про наявність коштів на таких рахунку дії відповідача щодо прийняття до виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича від 09.11.2019 № 6719 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та відкриття виконавчого провадження 60809609 є протиправними, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 30.03.2020 після усунення недоліків прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, із врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтею 287 КАС України.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 58-62).

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни перебуває виконавче провадження № 60809609 на виконання виконавчого напису № 6719 від 17.07.2019, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайка Є.В., про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором, укладеним між останньою та ПАТ «Банк Руський Стандарт», правонаступником якої є АТ «Банк Форвард» боргу у розмірі 3 086,54 грн.

Згідно з відомостями наданими ПФУ, ДФС у відповідь на запит приватного виконавця щодо отримання боржником доходів, боржник отримує дохід від особи, якою є: Відділ освіти Кременської районної державної адміністрації Луганської області.

Предметом позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця Павелків Т.Л. є визнання протиправною за скасування постанови від 26.02.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Свої вимоги позивач обгрунтовувала порушенням приватним виконавцем територіальних меж його діяльності, оскільки позивач зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 , а виконавчий округ приватного виконавця Павелків Т.Л. - м. Київ.

Однак позивач не оскаржувала дії приватного виконавця Павелків Т.Л. саме щодо відкриття виконавчого провадження. Натомість, позивачем не було наведено жодних доводів на порушення відповідачем вимог чинного законодавства при винесені постанови про звернення стягнення па заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.02.2020.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що предмет позову та доказова база жодним чином не співвідносяться між собою, є незрозумілими підстави для визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця про звернення стягнення за заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки таке рішення не буде містити законодавчого підгрунтя неправомірності дій приватного виконавця щодо винесення даної постанови, а доводи викладені в позовній заяві не мають відношення до предмету позову.

Відповідачем зазначено, що постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.02.2020 приватний виконавець виніс керуючись статтями 68-70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких, стягнення на заробітну плазу, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум. а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення па заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на манно боржника - за письмовою заявою стягувана або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробі тної плати.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач просив звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - ОСОБА_1 без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.

Згідно з відомостями, наданими ПФУ, ДФС у відповідь на запити приватного виконавця щодо отримання боржником доходів, боржник отримує дохід від особи, якою є: Відділ освіти Кременської районної державної адміністрації Луганської області, керуючись частиною другою статті 68 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем було прийнято рішення про здійснення відрахувань із доходів боржника у розмірі 20 %. відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, вираховується із суми, що залишається після утримання податків та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У зв`язку з чим вважає, що оскаржувана постанова про звернення стягнення па заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.02.2020 є правомірною та законною.

Щодо посилання позивача на порушення приватним виконавцем статі 24 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляємо, що відповідно до вищевказаної статті приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

За приписами частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Частиною першою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Згідно з частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Статтею 179 Цивільного кодексу України зазначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Дана позиція також підтверджується листом - роз`ясненням Міністерства юстиції України від 11.06.2018 № 23123/16620-33-18/20.5.1.

За приписами пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Згідно з частинами 6.1, 6.2 статті 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб. Частинами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

В частині четвертій статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. Отже, відповідач робить висновок про те, що грошові кошти у формі записів на рахунках у банках є майном у розумінні статті 190 Цивільного кодексу України. Вищевказана позиція також висвітлена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі № 905/3542/15.

Стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «банк Форвард», який розташований за адресою: м. Київ. вул. Саксагапського. буд. 105. Тобто, позивач є власником карткового рахунку № НОМЕР_1 та наявних на цьому рахунку грошових коштів, окрім того, боржник не заперечує того факту, що у останньої наявні відкриті карткові рахунки у АТ КБ «Приват банк» та ПАТ «Державний ощадний банк» із місцем реєстрації у м. Києві.

Відповідно, в даному випадку порушення Закону України «Про виконавче провадження» відсутнє, оскільки майно боржника (грошові кошти) перебуває у м. Києві, а відповідно до статті 24 цього Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих па перевірку наявності грошових коштів або майна до відкриття виконавчого провадження. Виконавець відкриває виконавче провадження на підставі заяви стягувана, в якій етягувач має право зазначити будь-які відомості, що ідентифікуюгь боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місце знаходження тощо). Надання стягувачем доказів на підтвердження зазначеної в заяві інформації не вимагається.

Постанова відповідача про відкриття виконавчого провадження № 60809609, в рамках якого було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плазу, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.02.2020, боржником не оскаржувалась та не скасована, з огляду на що, дії, вчинені в рамках даного виконавчого провадження є правомірними та законними.

Окрім того, боржник у своїй позовній заяві зазначає, що приватний виконавець Павелків ТЛ. фактично позбавила останню засобів на існування, посилаючись на постанову про арешт коштів боржника від 22.01.2020, якою було накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунку UА 45, відкритого в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України». Проте дана інформація не відповідає дійсності, оскільки рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 було зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. зняти арешт з рахунку UА 45, відкритого в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», який належить ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене. вважаємо, що в діях приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. не вбачається жодних порушень норм чинного законодавства, яке регламентує діяльність приватного виконавця, постанова про звернення стягнення па заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.02.2020 є правомірною та підстав для її скасування немає.

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови від 26.02.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника просить відмовити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника (арк. спр. 134, 135, 136).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - також КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), є боржником у виконавчому провадженні ВП № 60809609, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця Павелків Т.Л. (арк. спр. 5-6, 7, 79-80).

АТ «БАНК ФОРВАРД» (ідентифікаційний код 34186061, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105) є стягувачем у виконавчому провадженні ВП № 60809609, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця Павелків Т.Л. (арк. спр. 7, 79-80).

Павелків Т.Л. (місцезнаходження: 02094, м. Київ, вулиця Юрія Поправки, буд. 6, офіс 15) є приватним виконавцем у виконавчому окрузі м. Києва, про що свідчить інформаційна довідка з Єдиного реєстру приватних виконавців України від 26.03.2020 (арк. спр. 99).

Виконавчим написом від 09.11.2019 за № 6719, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем, звернуте стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 95094733 від 06.02.2012, укладеним нею із ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД», ідентифікаційний код юридичної особи 34186061, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105. Стягнення заборгованості провадиться за період з 03.11.2017 по 01.02.2018. Сума повної заборгованості складає 39086,54 грн, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 38990,68 грн; заборгованість за процентами становить 95,86 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом па підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати із Стягувана AT «БАНК ФОРВАРД» в розмірі 850,00 грн, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь AT «БАНК ФОРВАРД» складає 39936,54 грн (арк. спр. 74-75).

Отримавши виконавчий напис нотаріуса від 09.11.2019 за № 6719, АТ «БАНК ФОРВАРД» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. із заявою від 27.11.2019 за № 1/1/1-1259/914, в якій просило відкрити за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем від 09.11.2019 за № 6719про стягнення із боржника, яким є: ОСОБА_1 , коштів у розмірі 39936,54 грн. Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно (грошові кошти) боржника, та на відкриті рахунки у банківських установах за переліком (арк. спр. 69-70).

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. перебуває виконавче провадження № 60809609 на виконання виконавчого напису № 6719 від 06.12.2019, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором, укладеним між останньою та ПАТ «Банк Руський Стандарт», правонаступником якої є АТ «Банк Форвард», боргу у розмірі 39936,54 грн (арк. спр. 79-80).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. від 26.02.2020 ВП № 60809609 звернуте стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Відділі освіти Кремінської районної державної адміністрації Луганської області (арк. спр. 122-123).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначає стаття 287 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02.02.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404) та Законом України від 02.06.2016 № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон № 1403).

Абзацом другим частини першої статті 19 Закону № 1404 встановлено, що право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404 визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з частиною сьомою статті 26 Закону № 1404 у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Частиною першою статті 25 Закону № 1403 визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону № 1403 приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України (частина шоста статті 25 Закону № 1403).

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон № 1404 визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх примусового виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1404 виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Згідно з частиною п`ятою статті 24 Закону № 1404 у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону № 1404 стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до частини четвертої статті 48 Закону № 1404 на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Частиною першою статті 190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (частина перша статті 179 Цивільного кодексу України).

Разом з цим, відповідно до пункту 7.1 статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України" банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків (пункт7.1.5 статті 7 Закону про платіжні системи).

Матеріалами справи достовірно встановлено, що сам відповідач - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т. Л. згідно своєї постанови від 26.02.2020 ВП № 60809609 встановила, що ОСОБА_1 отримує дохід у Відділі освіти Кремінської районної державної адміністрації Луганської області (арк. спр. 122-123).

Таким чином, сам відповідач підтверджує, що позивач отримує дохід - грошові кошти, які знаходяться на її рахунку UА 45, відкритого в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», саме у Відділі освіти Кремінської районної державної адміністрації Луганської області.

Будь-яких інших видів доходів, які б позивач отримувала саме у м. Києві, відповідачем та третьою особою не надано, а судом не виявлено.

Посилання відповідача на ті обставини, що у позивача наявні відкриті карткові рахунки у АТ КБ «Приват банк» та ПАТ «Державний ощадний банк» із місцем реєстрації у м. Києві, як на підставу для застосування приватним виконавцем положень статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», є незмістовним, оскільки саме «майно боржника» повинно знаходитися в певному окрузі, а не місце реєстрації банківської установи.

При цьому жодним законом та підзаконним нормативним актом не передбачено, що «місце реєстрації» банківської установи є місцезнаходженням коштів - майна, яке отримує певна особа за картковим рахунком в іншому населенному пункті, ніж в тому, де зареєстрована банківська установа.

Посилання відповідача як на підставу для відмови у задоволенні заявлених вимог на ті обставини, що наявна не оскаржена постанова про відкриття виконавчого провадження, є незмістовна, оскільки сама постанова про відкриття виконавчого провадження повинна відповідати витмогам діючого законодавства, є доказом по справі та підлягає оцінюванню судом.

Судом при розгляді даної адміністративної справи не виявлено жодного належного доказу, який би свідчив про наявність законних підстав для відкриття виконавчого провадження відповідачем - приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва стосовно позивача, яка отримує кошти - виключно з карткового рахунку у Відділі освіти Кремінської районної державної адміністрації Луганської області.

Сам факт наявності не оскарженої та не скасованої постанови про відкриття виконавчого провадження не свідчить про законність її винесення та не свідчить про законність вчинених дій та прийнятих рішень під час вчинення виконавчих дій.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, серед іншого:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як наслідок, відповідач - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва, який сам встановив, що позивач отримує грошові кошти з карткового рахунку виключно у Відділі освіти Кремінської районної державної адміністрації Луганської області, в порушення частин першої-другої статті 25 Закону № 1403 без наявності законних підстав прийняв до виконання виконавчий документ відносно позивача, не за місцем виконання якого відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах міста Києва, у якому розташований його виконавчий округ.

Як наслідок, відповідач без наявності законних підстав виніс оскаржувану постанову від 26.02.2020 ВП № 60809609 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , що спростовує позицію відповідача стосовно відсутності порушень з його боку положень Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", оскільки, за помилковою позицією відповідача, майно боржника (грошові кошти) перебуває у м. Києві.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З урахуванням зазначеного, суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вищевикладені факти та обставини є підставою для задоволення заявлених вимог, а інші доводи не впливають на вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В даному випадку судом встановлені обставини, які свідчать про обґрунтованість заявлених вимог про визнання протиправним та скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є протиправною, прийнятою відповідачем не на підставі та не у спосіб, визначений законом, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з матеріалами справи позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 840,80 грн судового збору (арк. спр. 34).

У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі суд дійшов висновку, що всі судові витрати в сумі 840,80 грн, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни (РНОКПП , місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, офіс 15), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство «Банк Форвард» (ідентифікаційний код 34186061, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105) про визнання протиправним та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни від 26.02.2020 ВП № 60809609 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Стягнути з приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Борзаниця