Справа № 640/6916/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6916/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Скочок Т.О.
Суддя-доповідач:Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Ганечко О.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду України, Верховного Суду, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду м. Києва подано заяву про зміну та доповнення до позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду України, Верхового Суду, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року повернуто ОСОБА_1 заяву про зміну та доповнень позовної заяви від 11.07.2019

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та передати заяву про зміну та доповнення до позовної заяви на розгляд до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що надмірна тривалість розгляду справи №640/6916/19, відсутність правової визначеності, відмова у прийнятті заяви через три місяці після звернення до суду, свідчать про формальне ставлення судді до дотримання конституційних та встановлених законом принципів судочинства, зловживання процесуальними правами та невиконання процесуальних обов`язків, у поєднані з неефективними заходами відповідальності за порушення правил судового процесу.

Відповідачами відзиви на апеляційну скаргу не подавалися.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про повернення позивачу заяви про зміну та доповнень позовної заяви від 11.07.2019 керувався тим, що розгляд даної адміністративної справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, строк подачі позивачем заяви про зміну предмета позову обмежено тридцятьма днями з дня відкриття провадження у справі та, відповідно, завершується 13.06.2019 (включно), відтак, заяву про зміну та доповнень позовної заяви від 11.07.2019 позивачем подано лише 12.07.2019, тобто з пропуском встановлено для цього строку.

За наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 ст.166 КАС України передбачено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Статтею 199 КАС України передбачено, що у призначений для розгляду справи час головуючий відкриває судове засідання та оголошує, яка справа розглядається.

З аналізу наведених положень процесуального законодавства вбачається, що у випадку розгляду справи в порядку спрощеного провадження позивач має право подати заяву зміну предмету або підстави позову до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено сторонам строк для подання до суду відзивів, відповіді на відзив та заперечень.

Статтею 262 КАС України врегульовано особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 1 ст.262 КАС України встановлено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.3 ст.262 КАС України).

Згідно з ч.4 ст.262 КАС України перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

З доводів апеляційної скарги вбачається, що датою першого судового засідання є 13 червня 2019 року, проте станом на 11 жовтня 2019 року не було проведено першого судового засідання.

Апелянт зазначає, що станом на 11 жовтня 2019 року (ознайомлення з матеріалами справи) суддею не витребувано жодного доказу в справі, не розглянуто жодного клопотання про витребування доказів, призначення справи за участю сторін тощо, що унеможливлює розгляд справи по суті, який здійснюється на підставі зібраних доказів.

Крім того, колегією суддів також беруться до уваги доводи апелянта, що заперечення у справі 640/6916/19 від «ліквідаційної комісії» Верховного Суду України було надіслано до суду 24 червня 2019 року, що виключає можливість проведення суддею першого судового засідання 13 червня 2019 року.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з позицією апелянта, що процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до КАС України обмежений першим судовим засіданням, могли бути вчинені позивачем до дати першого судового засідання, яке, як вбачається з матеріалів справи та доводів апелянта, не було проведено станом на 11 жовтня 2019 року.

Щодо зміни предмета позову в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що заява про зміну та доповнення позовної заяви передбачала, зокрема, оскарження наказу від 16 липня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з ліквідацією Верховного Суду України, а також залучення відповідачем «ліквідаційної комісії» Верховного Суду України. Зазначений наказ позивач не було вручено/надіслано у встановлений законодавством строк, а з копією зазначеного наказу позивач мала можливість ознайомитись після отримання відзиву від 08 червня 2019 року у справі № 640/6916/19.

На думку апелянта, зазначені позовні вимоги підлягають розгляду в одному провадження з первісним позовом, оскільки вони пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами, та в сукупності сприятимуть справедливому вирішенню спору в сфері публічно- правових відносин з роботодавцем, з метою ефективного захисту моїх прав, свобод та інтересів від порушень.

Зокрема, апелянт підкреслює, що первісний позов пов`язаний з неправомірними діями щодо недопущення позивача до робочого місця, перешкоджанні у виконанні посадових обов`язків, невиплати заробітної плати та інших нарахувань передбачених чинним законодавством про оплату праці, невиконання вимог ст. 22 Закону України «Про державну службу». Наказ від 16 липня 2018 року, копії якого було долучено до відзиву, може суттєво вплинути на вирішення позовних вимог, і підлягає оскарженню та розгляду саме у справі № 640/6916/19, що сприятиме безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні обставин цієї справи.

Так, колегія суддів зазначає, що предмет позову кореспондує із способами судового захисту права (змістом позову), які визначені ст. 5 КАС України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що свідчить про обрання позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права або його доповнення, у межах спірних правовідносин.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги особи, яка звернулася з позовом. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову є повернення такої заяви та розгляд раніше заявлених позовних вимог, якщо позивач не відмовляється від позову. Водночас у таких випадках позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 826/19197/16.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Зазначені вище порушення призводять до обмеження права до доступ до суду, порушують права позивача, передбачені ст. 44 КАС України.

Враховуючи викладені обставини та наведені норми права, колегія суддів приходить до висновку, що при поданні заяви про зміну та доповнення до позовної заяви від 11.07.2019 позивачем було дотримано вимоги ч.1 ст.47 КАС України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо повернення заяви.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 312, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, а саме розгляду заяви про зміну та доповнень до позовної заяви від 11.07.2019.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Ганечко О.М.

Степанюк А.Г.