Справа № 640/7774/20
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 квітня 2020 року м. Київ № 640/7774/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Донець В.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доКабінету Міністрів України, Дніпровської міської ради
провизнання незаконними та нечинною постанови, визнання протиправним та скасування рішення, встановити відсутність компетенції,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про:

- визнання незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 "Про деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю";

- визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради від 20.09.2017 № 94/24 "Про затвердження положення про інспекцію з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради";

- встановлення відсутності компетенції в Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради на здійснення державного нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятості населення.

Відповідно до частини четвертої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Вирішую питання про обґрунтованість об`єднання в одне провадження трьох вимог про визнання незаконною та нечинною постановиу Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823, визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради від 20.09.2017 № 94/24 та встановлення відсутності компетенції в Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради на здійснення державного нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятості населення, суд керується судовою практикою Великої Палати Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 справа №820/3713/17, надаючи тлумачення статті 17 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017), за якою юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень та пункту 3 частини другої статті 105 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017), відповідно до якої до адміністративний позов може містити вимоги про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень, Велика Палата висловила правову позицію, яка зводиться до того, що за змістом наведених правових норм, компетенційними є спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Тобто позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Суд зауважує, що подібні норми передбачені пунктом 5 частини першої статті 19 та пунктом 5 частини першої статті 5 КАС України (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду).

У спорі, який розглядався Великою Палатою Верховного Суду господарським товариством заявлялись вимоги до суб`єктів владних повноважень про визнання відсутності компетенції.

З цього приводу Велика Палата Верховного Суду вказала, що оскільки позивач не є суб`єктом владних повноважень, тому він не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред`явлення позову щодо визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у відповідача.

Враховуючи такі висновки, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо закриття провадження у справі. При цьому зазначено, що в розглядуваній справі поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" щодо вказаних позовних вимог слід тлумачити як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, тому такі вимоги не можуть бути вирішені в жодній юрисдикції.

З огляду на таку практику Великої Палати Верховного Суду, на думку суду, позивачем необґрунтовано об`єднано в одне провадження позовні вимоги про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823, визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради від 20.09.2017 №94/24 та встановлення відсутності компетенції в Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради на здійснення державного нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятості населення.

Крім того, підставами позову зазначено невідповідність постанови Уряду України вимогам Кодексу законів про працю України, прийняття постанови з порушенням процедури, відсутність повноважень у міської ради на створення виконавчого органу з питань контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення. Водночас позовна заява не містить підстав позову щодо встановлення відсутності компетенції в Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради на здійснення державного нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятості населення в спірних відносинах.

Відповідно до частини першої статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. В даному випадку відсутність обґрунтування об`єднання позовних вимог не дає суду можливості встановити обґрунтованість об`єднання позовних вимог.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

З огляду на те, що вимога про встановлення відсутності компетенції не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, позивачем не наведено підстав для об`єднання позовних вимог щодо оскарження правових актів та встановлення відсутності компетенції, позовна заява підлягає повернення.

Повертаючи позовну заяв, суд ураховує, що за частиною восьмою статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя В.А. Донець