Справа № 461/5442/19
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 461/5442/19 пров. № А/857/3627/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2019 року, прийняте суддею Мисько Х.М., в м.Львові, у справі № 461/5442/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову винесеної головним державним інспектором Яворівською О.Г. № ЛВ 2870/053/АВ/П/ПТ/ПС від 09 липня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.188-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 935,0 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2019 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що приписом про усунення виявлених порушень №ЛВ 1913/459АВ/П від 02.04.2019 року зобов`язано ОСОБА_1 усунути порушення передбачені, зокрема ст.115 КЗпП України та ст.24 Закону України «Про оплату праці».

В ході інспекційного відвідування головному державному інспектору не було надано жодних підтверджень того, що порушення строків виплати заробітної плати, що призвело до формування заборгованості із виплати заробітної плати зумовлено несвоєчасним бюджетним фінансуванням. ОСОБА_1 не надав письмового пояснення щодо обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення №ЛВ 2870/053/АВ/П/ПТ/ПТ від 09.07.2019 року.

Просить скасувати рішення суду та прийняте нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

08.04.2020 року на адресу суду електронними засобами зв`язку надійшло клопотання від Головного управління Держпраці у Львівській області про відкладення розгляду справи у зв`язку з недопущенням розповсюдження коронавірусу COVID-19, для узабезпечення від ризику життя та здоров"я людей, зокрема учасинків справи та працівників суду.

Вирішуючи клопотання представника відповідача щодо розгляду апеляційної справи за його участі, суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" продовжено карантин на території України до 24.04.2020, а тому враховуючи скорочені терміни розгляду даної категорії справ, вважає здійснення розгляду справи без участі учасників справи з метою забезпечення дотримання процесуальних строків, визначених законом у даній категорії справ.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 02.04.2019 року, інспектором праці Яворівською О.Г. за результатами інспекційного відвідування Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м.Львова складено припис №ЛВ 1913/459АВ/П про усунення виявлених порушень, яким ОСОБА_1 зобов`язано усунути ряд порушень щодо виплати заробітної плати та оплати праці працівникам установи (спецкоштів) у строк до 12.04.2019 року. Примірник припису вручено ОСОБА_1 02.04.2019 року, що стверджується підписом останнього про отримання.

На підставі наказу Головного Управління Держпраці у Львівській області від 05.07.2019 року №1415-п та направлення на проведення інспекційного відвідування №1415 від 05.07.2019 року головним державним інспектором праці Яворівською О.Г. було проведено інспекційне відвідування в період часу з 08.07.2019 року по 09.07.2019 року на предмет контролю виконання вимог припису від 02.04.2019 року №ЛВ 1913/459АВ/П у Комунальній 5-ій стоматологічній поліклініці м.Львова (м.Львів, вул.Замарстинівська, 39).

09.07.2019 року за результатами проведення перевірки, головним державним інспектором Яворівською О.Г. складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ЛВ2870/053/АВ та протокол №ЛВ 2870/053/АВ/П/ПТ/ПТ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.188-6 КУпАП.

Згідно протоколу встановлено, що станом на день проведення перевірки заборгованість із виплати заробітної плати становить 308,1 тис. грн.. (невиплачена заробітна плата по спецкоштах за квітень - грудень 2018 року та січень - травень 2019 року) перед 29-ма працівниками, в т.ч. перед одним звільненим - 59,6 тис. грн., чим порушено вимоги ч.ч.1,2 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці».

Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 09.07.2019 року №ЛВ 2870/053/АВ/П/ПТ/ПС ОСОБА_1 , головного лікаря 5-ої стоматологічної поліклініки, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.186-6 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 935,00 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність винесеної постанови, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого 188-6 КУпАП, настає в разі невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу та тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з п.7 Положення №96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп.6 п.4 Положення №96).

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295).

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення суб`єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З досліджених судом апеляційної інстанції матеріалів справи вбачається, що інспектором праці не перевірені факти щодо відсутності коштів на рахунках комунального підприємства, адже зазначена обставина виключає вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ст.188-6 КУпАП. П`ята стоматологічна поліклініка м. Львова перебуває у підпорядкуванні управління охорони здоров`я Львівської міської ради. Відповідно, фінансування видатків на оплату праці працівників відбувається із Львівської міської ради. ОСОБА_1 , будучи керівником комунального медичного закладу, усі кошти, які надходять як фінансування оплати праці, спрямовував на виплату заробітної плати. Порушення строків виплати заробітної плати, що призвело до формування заборгованості із виплати заробітної плати зумовлено несвоєчасним бюджетним фінансуванням зі сторони Львівської міської ради.

Щодо покликання апелянта на те, що судом першої інстанції безпідставно взято до уваги листи, звернення ОСОБА_1 , які охоплюють період перед Приписом, то апеляційний суд зазначає, що такі стосуються періоду про який зазначено в Приписі, під час інспекційного відвідування.

Також, із змісту оскарженої постанови № ЛВ 2870/053/АВ/П/ПТ/ПС від 09 липня 2019 року, вбачається, що така винесена з порушенням норм ст. 283 КУпАП, оскільки носить узагальнюючий характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а, відтак, не вбачається в чому саме протиправність вчиненого правопорушення особи, тобто відсутній опис обставин, установлених під час розгляду справи, а зазначено лише - «ч.ч.1,2 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» - станом на день проведення перевірки заборгованість із виплати заробітної плати становить 308,1 тис. грн.. (невиплачена заробітна плата по спецкоштах за квітень - грудень 2018 року та січень - травень 2019 року) перед 29-ма працівниками, в т.ч. перед одним звільненим - 59,6 тис. грн.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливість настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити - ст.10, 11 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до норм встановлених статтею 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення - пункт 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що Галицьким районним судом м.Львова розгляд справи 14 листопада 2019 року здійснювався з участю сторін у відкритому судовому засіданні, однак, в матеріалах справи відсутній журнал чи протокол судового засідання, що апеляційний суд розцінює, як порушення процесуального права. Однак, таке не вплинуло на законність прийнятого рішення.

Апеляційний суд вважає, що постанову №ЛВ 2870/053/АВ/П/ПТ/ПС від 09 липня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього - закрити.

Судові витрати розподілу не підлягають, позаяк у даній категорії справ учасники звільняються від їх оплати.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області - залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2019 року у справі № 461/5442/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. І. Мікула
В. В. Ніколін