Справа № 420/205/20
Суддя: Соколенко О.М.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/205/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Соколенко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ст.262 КАС України адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «БОСФОР-ОДЕСА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «БОСФОР-ОДЕСА» (далі позивач, ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА», товариство) до Головного управління ДПС в Одеській області (далі відповідач, ГУ ДПС в Одеській області, Головне управління), в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС в Одеській області №25 від 08 січня 2020 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА», код за .

Ухвалою суду від 14.01.2020 року позовну заяву залишено без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

07 лютого 2020 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом із додатками (т.1 а.с.23-38).

У зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 12 лютого 2020 року судом відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Так, обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає, що 09.01.2020 року посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області директору ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» вручений наказ Головного управлінням ДПС в Одеській області № 25 від 08 січня 2020 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА», код за з питань дотримання податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «СКРИНЖ» (), ТОВ «СКОРПІОН МАРІН» (), ТОВ «ЕКОТОРГПЛЮС» (), ТОВ «ВІКОС ЮГ» (), ДП «АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ», ЧОРНОМОРСЬКА ФІЛІЯ ДП «АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ» (АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКОГО ПОРТУ ЧОРНОМОРСЬК) (), ТОВ «БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ» (), ТОВ «АЛЬФА МАРИН» (), ТОВ «УКРСТРОЙСЕРВІС» (), за період з 01.01.2019 по 30.09.2019, з 08 січня 2020 року, тривалістю 5 робочих днів.

Позивач вважає наказ Головного управління ДПС в Одеській області № 25 від 08 січня 2020 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Як зазначає позивач, Головним управлінням ДПС в Одеській області на адресу ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» направлено запит від 08.11.2019 року №3523/10/15-32-06-06-08 про надання до ГУ ДПС в Одеській області протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту, інформації (пояснень) та її документального підтвердження, яка стосується господарських відносин з контрагентами, зазначеними в оскаржуваному наказі, у січні-вересні 2019 в частині придбання та реалізації робіт/послуг, а саме: договори, угоди, контракти з контрагентами з додатками та додатковими угодами; видаткові накладні, акти прийому-передачі, акти виконаних робіт, довіреності, платіжні доручення; банківські виписки, регістри бухгалтерського обліку по рахунках, банківські виписки, журнали-ордери по субконто, оборотно-сальдові відомості; картки рахунків з вищевказаними підприємствами та аналіз рахунків, відомості щодо офісних, складських приміщень, виробничих потужностей (власні чи умови оренди), інші документи, які не вийшли до переліку, але пов`язані зі здійсненням фінансово-господарських операцій купівлі-продажу робіт/послуг. Вказаний запит отримано товариством 20.11.2019 року.

У позовній заяві позивач, з посиланням на зміст запиту ГУ ДПС в Одеській області від 08.11.2019 року №3523/10/15-32-06-06-08, вказує, що правовою підставою для направлення вказаного запиту, відповідач зазначає підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, але, при цьому, у запиті не зазначено, в яких податкових деклараціях (звітах) та за який період виявлено недостовірність даних (податкових зобов`язань з ПДВ по операціях з контрагентами позивача) та в чому це полягає (завищення чи заниження таких зобов`язань), перелік можливих порушень формування податкового зобов`язання, які допущені товариством при здійсненні господарських операцій з контрагентами, а також обставини, які вказують на наявність у відповідача сумнівів щодо реальності господарських операцій товариства із зазначеними у запиті контрагентами, а також не наведено жодних фактів, які свідчать про порушення товариством податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Позивач також зазначає, що відповідачем не зазначено в яких деклараціях та в чому полягало недотримання платником порядку заповнення і подання податкової звітності та положень про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку.

Отже, на думку позивача, у запиті відсутні чітко окреслені обставини, які вказують на нереальність господарських операцій товариства з переліченими контрагентами. На переконання позивача, для правильного застосування закону, необхідно, щоб зі змісту спірного наказу вбачалося за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу, а не юридичну для призначення відповідної перевірки, тобто конкретні обставини податкового правопорушення. При цьому, як вважає позивач, із запиту неможливо встановити конкретні обставини, з яких податковий орган встановив порушення позивачем податкового законодавства.

Разом з цим, у заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач зазначає, що оскільки запит відповідача за своїм змістом не відповідав абз.2 п.73.3 ст.73 ПК України, директором ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» виконавцю запиту у телефонному режимі спочатку було повідомлено про відмову у наданні пояснень та первинних документів (документального підтвердження) по взаємовідносинам із контрагентами, зазначеними у запиті, та запропоновано повторно надити обґрунтований запит у відповідності до вимог законодавства. Однак, у подальшому розуміючи, що помилкове застосування посадовими особами ДПС окремих норм діючого податкового законодавства не повинно бути причиною виникнення непорозуміння та передчасних необґрунтованих висновків щодо платника податку, керуючись принципом партнерства між Державною податковою службою та платниками податків, посадовими особами позивача 10.12.2019 року до ГУ ДПС в Одеській області були надані письмові пояснення на вищевказаний запит листом за вих.№155-15 від 09.12.2019 із підтверджуючими документами, переліченими у реєстрі.

З урахуванням наведених доводів, позивач вважає, що ГУ ДПС в Одеській області безпідставно видало наказ № 25 від 08 січня 2020 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА», у зв`язку із чим він підлягає скасуванню.

Нормативно обґрунтовуючи свої доводи, наведені у позовній заяві, позивач посилається на ст.ст. 6, 19 Конституції України, пп.16.1.5 п.16.1 ст.16, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20, пп.21.1.1 п.21.1 ст.21, п.73.3 ст.73, п.п.74.2, 74.3 ст.74, пп. 78.1.4 п.78.1 ст.78, ст. 81 ПК України, постанову Верховного Суду України від 27.01.2015 року у справі № 21-425а14, постанови Верховного Суду від 07 серпня 2018 року у справі №813/520/17, від 24 жовтня 2018 року у справі №815/343/18, від 31 травня 2019 року у справі №813/1041/18.

04 березня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (у встановлений судом строк) разом із додатками до нього та доказами його направлення на адресу позивача (т.1 а.с.47-77).

У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначає, що ГУ ДПС в Одеській області не визнає позовні вимоги у повному обсязі та не погоджується з доводами позивача, у зв`язку з наступним.

З посиланням на фактичні обставини справи щодо направлення позивачу запиту від 08.11.2019 року №3523/10/15-32-06-06-08, відповідач вказує, що листом-відповіддю за вхід. №13912/10/15-32 від 10.12.2019 року ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» не надані пояснення та документальні підтвердження господарських операцій з ТОВ «СКРИНЖ», , ТОВ «СКОРПІОН МАРІН», , ТОВ «ЕКОТОРГПЛЮС», , за період січень-вересень 2019 року, у зв`язку з чим, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, ГУ ДПС в Одеській області прийнято наказ № 25 від 08.01.2020 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА».

Як вбачається з відзиву, на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 08.01.2020 року № 25 та відповідно до направлення на перевірку від 08.01.2020 №3/05-06 здійснено вихід з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами позивача, за переліком, визначеним в наказі №25 від 08.01.2020 року, за період січень-вересень 2019 року. Відповідач зазначає, що на порушення абз.6 п.81.1 ст.81 Податкового Кодексу України, ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» відмовлено в допуску до проведення перевірки, у зв`язку з чим ГУ ДПС в Одеській області складено акт про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» від 09.01.2020.

Обґрунтовуючи правомірність прийняття оскаржуваного наказу відповідач у відзиві посилається на норми п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, 78.1.4 п.78.1, п.78.4 ст.78, ст.81 Податкового кодексу України. При цьому, відповідач зазначає, що ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» в своєму позові не зазначає жодного доказу та нормативного обґрунтування щодо порушення ГУ ДПС в Одеській області норм чинного законодавства та прав позивача.

З посиланням на постанову Верховного Суду від 02.10.2018 року по справі №813/3033/16, відповідач зазначає, що документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення та, у свою чергу, можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України виникає за наявності таких умов: ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органом протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту, виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

На переконання відповідача, зазначені у підпункті 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України обставини є юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує подальшу реалізацію контролюючим органом свого права на проведення документальної позапланової перевірки. При цьому, як стверджує відповідач, факти, які свідчать про ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органом протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин, на думку відповідача, у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень та, якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтвердженні, перевірка може бути призначена.

Отже, відповідач вказує, що ГУ ДПС в Одеській області правомірно винесено наказ № 25 від 08.01.2020 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА», а доводи позивача суперечать фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, у зв`язку з чим відповідач просив суд відмовити ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» у задоволенні позовних вимог.

04 березня 2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи №420/205/20 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі (т.1 а.с.78).

Ухвалою суду від 10.03.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у зв`язку із необґрунтованістю даного клопотання.

Станом на 09.04.2020 року інших заяв по суті справи (заперечень) та додаткових доказів з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд розглядав дану справу у межах строку, визначеного для її розгляду ст.258 КАС України із прийняттям та складанням повного судового рішення 09.04.2020 року (на 57-й день із дня відкриття провадження у справі).

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, ознайомившись з відзивом відповідача на позовну заяву, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін, та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БОСФОР-ОДЕСА» зареєстровано як юридична особа 07.11.2016 року та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області (Чорноморська ДПІ (м. Чорноморськ), Чорноморське управління), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.11.2019 року (т.1 а.с.29-30). При цьому, основним видом діяльності ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» є ремонт та обслуговування суден і човнів (код виду КВЕД 33.15).

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС в Одеській області на адресу позивача надіслано запит за №3523/10/15-32-06-06-08 від 08.11.2019 року «Щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень» (т.1 а.с.8-9,72-73).

У запиті зазначається, що відповідно до абз.3 п.73.3 ст.73 ПК України, на підставі інформації, отриманої від ДПС України, ГУ ДФС в Одеській області, встановлено факти документально оформлених нереальних (проведені з порушенням законодавства) господарських операцій з купівлі/продажу робіт/послуг (ремонтні роботи за договором №30/11-2 від 30.11.2018 року (додаток №1)-СПК-9/25; ремонтні роботи за договором №10/01-3 від 10.01.2019 року (додаток №1)-СПК-9/25; послуги з ремонту обладнання; послуги з ремонту СПК 9/25; послуги з ремонту т/х «Інженер Вальчук»; послуги з ремонту з/с «Геркулес»; послуги з докового ремонту т/х «РК-51»; послуги з ремонту буксира «Бриз»; послуги з технічного обслуговування та ремонту плавзасобів служби флоту, тощо), оскільки відсутнє реальне (законне) введення в обіг при первинному продажі ідентифікованих робіт/послуг, в результаті чого за січень-вересень 2019 року у ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» виявлено недостовірність даних, що містяться в податкових деклараціях, що є підставою для надання запиту.

У запиті також зазначається, що з урахуванням вищевикладеного у ньому та на підставі ст.16, п.73.3 ст.73 ПК України, Головне управління ДПС в Одеській області просить ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА», для виконання покладених на органи ДПС функцій, надати інформацію (пояснення) та її документальні підтвердження (завірені належним чином копії документів), які стосуються господарських відносин з контрагентами, зазначеними у цьому запиті, у січні-вересні 2019 року в частині придбання та реалізації робіт/послуг за наведеним у запиті переліком документів, а саме: договори, угоди, контракти з контрагентами, з додатками та додатковими угодами; видаткові накладні, акти прийому-передачі, акти виконаних робіт, довіреності, платіжні доручення; банківські виписки, регістри бухгалтерського обліку по рахунках: 10 «Основні засоби», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 361 «Розрахунки з покупцями та замовниками», 311 «Розрахунковий рахунок», 301 «Каса в національної валюті», 702 «Доход від реалізації товарів», 703 «Доход від реалізації робіт та послуг», 40 «Статутний капітал», 903 «Собівартість реалізованих робіт та послуг», 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут», 685 «Розрахунки з іншими кредиторами», 37 «Розрахунки з іншими дебіторами», 10 «Основні засоби», 15 «Капітальні інвестиції», банківські виписки, журнали-ордери по субконто, оборотно-сальдові відомості; картки рахунків з вищевказаними у запиті підприємствами та аналіз рахунків, відомості щодо офісних, складських приміщень, виробничих потужностей (власні чи умови оренди), інші документи, які не вийшли до переліку, але пов`язані зі здійсненням фінансово-господарських операцій купівлі-продажу робіт/послуг.

Разом з цим, у запиті вказано, що згідно з п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, не надання пояснень та їх документальних підтверджень протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту контролюючого органу, є підставою для проведення документальної позапланової перевірки платника податків.

Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем у відзиві, що у відповідь на вищевказаний запит №3523/10/15-32-06-06-08 від 08.11.2019 року, позивач надав відповідь (пояснення) за вих. №155-15 від 09.12.2019 року (т.1 а.с.31-34), в якій ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА», зокрема, надає письмові пояснення щодо господарської діяльності товариства, укладених договорів із контрагентами товариства, визначеними у запиті Головного управління ДПС в Одеській області від 08.11.2019 року №3523/10/15-32-06-06-08, із наданням опису господарських операцій та виконаних робіт/послуг, про які зазначено у запиті. Вказану відповідь-пояснення позивачем подано до канцелярії Головного управління ДПС в Одеській області, про що свідчить штамп Головного управління ДПС в Одеській області із датою 10.12.2019 року. У вказаній відповіді (поясненнях) за вих. №155-15 від 09.12.2019 року зазначено, що копії надані на 343 (триста сорок трьох) аркушах, завірених підписом директора товариства та печаткою згідно реєстру наданих документів, який також надано позивачем до суду із відміткою про його отримання ГУ ДПС в Одеській області 10.12.2019 року (т.1 а.с.35-38).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС в Одеській області 08.01.2020 року прийнято наказ №25 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА», код за » (т.1 а.с.7,70), яким на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, визначено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА», код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «СКРИНЖ» код за , ТОВ «СКОРПІОН МАРІН» код за , ТОВ «ЕКОТОРГПЛЮС» код за , ТОВ «ВІКОС ЮГ» код за , ДП «АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ», ЧОРНОМОРСЬКА ФІЛІЯ ДП «АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ» (АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКОГО ПОРТУ ЧОРНОМОРСЬК) код за , ТОВ «БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ» код за , ТОВ «АЛЬФА МАРИН» , ТОВ «УКРСТРОЙСЕРВІС» код за , за період з 01.01.2019 по 30.09.2019, з 08 січня 2020 року, тривалістю 5 робочих днів.

В оскаржуваному наказі міститься відмітка про отримання його копії представником ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» за дорученням ОСОБА_1 09.01.2020 року о 17:10 годині, а також міститься напис, що товариство не згодне з перевіркою, вважає дії ГУ ДПС в Одеській області протиправними, які будуть оскаржені в рамках діючого законодавства.

Разом з цим, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та згідно наказу №25 від 08.01.2020 року, для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ГУ ДПС в Одеській області видано відповідне направлення на перевірку за №3/05-06 від 08.01.2020 року (т.1 а.с.71), яким направлено на проведення перевірки головного державного ревізора-інспектора відділу позапланових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС в Одеській області Болдишор Сергія Сергійовича (т.1 а.с.71). У вищевказаному направлені міститься відмітка та підпис представника позивача про те, що направлення 09.01.2020 року пред`явлено представнику ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» Борисенко О.Ю., а також, міститься напис, що товариство не згодне з діями ГУ ДПС в Одеській області, які будуть оскаржені в рамках діючого законодавства.

Як встановлено судом, ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» 09.01.2020 року не допустило перевіряючого до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, про що посадовою особою відповідача складено акт №6/15-32-05-06 від 09.01.2020 року «Про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки» (т.1 а.с.69). У зазначеному акті про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначено, що представник ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА», діючий за дорученням від 09.01.2020 року ОСОБА_1 , після ознайомлення з наказом ГУ ДПС в Одеській області від 08.01.2020 року №25 та направленням від 08.01.2020 року №3/05-06 повідомив про відмову у допуску на проведення перевірки ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА». Копію вказаного акту отримано представником ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» 09.01.2020 року ОСОБА_1 .

В свою чергу, не погодившись з наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 08 січня 2020 року №25 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА», код за », позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи дану справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (надалі ПК України).

Оскаржуваний позивачем наказ прийнято на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп.16.1.5 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Підпунктом 20.1.2. пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

За приписами п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У пункті 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

При цьому, пп. 21.1.1. п.21.1 ст.21 ПК України передбачено обов`язок посадових та службових осіб контролюючих органів дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до пп.75.1.1. п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп.75.1.2. п.75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Як зазначено у п.п.78.1.1., 78.1.2. та 78.1.4. п.78.1. ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

З наведених норм вбачається, що обов`язковою передумовою здійснення документальної позапланової перевірки є направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження.

При цьому, відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України, у наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Таким чином, наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки має містити, зокрема, підстави для проведення перевірки, визначені ПК України.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі Порядок №1245). Зокрема, цим Порядком чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 73.3 статті 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту. Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом (абзаци шостий-чотирнадцятий пункту 73.3 ст.73 ПК України).

Згідно з абз.16 п.73.3 ст.73 ПК України, платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

За змістом пункту 10 Порядку №1245, запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

При цьому, згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховним Судом у постанові від 28 березня 2019 року по справі №813/1259/18 вказується наступне: «…Верховний Суд зазначає, що вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають…».

У постанові Верховного Суду від 20 грудня 2019 року по справі №520/2207/19 зазначено наступну правову позицію: «…Системне застосування наведених норм дає підстави для висновку, що запит контролюючого органу про надання платником податків інформації та підтверджуючих документів повинен містити вказівку на чітко визначені обставини, які згідно з пунктом 73.3 статті 73 ПК є умовою звернення з таким запитом. Без зазначення в запиті конкретних фактів, які стали підставою для його направлення, платник податків об`єктивно позбавлений можливості надати відповідні пояснення та їх документальне підтвердження…».

Отже, вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають, а сам запит повинен містити вказівку на чітко визначені обставини, які згідно з пунктом 73.3 статті 73 ПК є умовою звернення з таким запитом.

Судом встановлено, що у запиті Головного управління ДПС України в Одеській області від 08.11.2019 №3523/10/15-32-06-06-08 містяться лише посилання на положення Податкового кодексу України та інформацію, отриману від ДПС України, ГУ ДФС в Одеській області щодо фактів документально оформлених нереальних (проведені з порушенням законодавства) господарських операцій з купівлі/продажу робіт/послуг із зазначенням переліку господарських договорів та зазначення про недостовірність даних в податкових деклараціях за січень-вересень 2019 року.

Водночас, як встановлено судом, у запиті не зазначено, в яких саме податкових деклараціях (звітах) виявлено недостовірність даних (податкових зобов`язань з ПДВ по операціях з контрагентами позивача) та в чому це полягає (завищення чи заниження таких зобов`язань), перелік можливих порушень формування податкового зобов`язання, які допущені позивачем при здійсненні господарських операцій з контрагентами, а також обставини, які вказують на наявність у відповідача сумнівів щодо реальності господарських операцій позивача з зазначеними у запиті контрагентами, а також не наведено жодних фактів, які свідчать про порушення позивачем податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У запиті відсутні чітко окреслені обставини, які вказують на нереальність господарських операцій позивача з переліченими контрагентами, а також відсутня деталізація інформації від ДПС України та ГУ ДФС в Одеській області із зазначеннях конкретних фактів, які свідчать про нереальність господарських операцій позивача із контрагентами, зазначеними у запиті.

Таким чином, суд дійшов висновку, що запит Головного управління ДПС в Одеській області №3523/10/15-32-06-06-08 від 08.11.2019 року «Щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень» не відповідає вимогам п.73.3 ст.73 ПК України, а, відтак, позивач звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14.02.2020 року у справі №820/2763/16, а саме: «...20. Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що посилання контролюючого органу в запиті виключно на відсутність факту реального здійснення фінансово господарських операцій Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «ФАРМАКОМ» по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЛАСАН ТРЕЙД» та подальшого ланцюга постачання за вересень 2015 року без будь-якої конкретизації господарських операцій та сум, на які виявлено розбіжності, без чітких посилань на конкретну податкову звітність та підстави з якими податковий орган пов`язує наявність у позивача недостовірних даних у податковій звітності не може вважатися запитом, оформленим у відповідності до положень податкового законодавства та свідчити про правомірність визначених контролюючим органом підстав для ініціювання надіслання запиту в порядку пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, та в подальшому видачі спірного наказу…».

Отже, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд зазначає, що зі змісту запиту неможливо встановити яким чином на підставі аналізу податкової інформації можна встановити відсутність реального здійснення операцій, як і конкретні обставини, на підставі яких контролюючий орган встановив порушення позивачем податкового законодавства.

Вказана позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31 травня 2019 року у справі №813/1041/18, на яку посилався позивач у позовній заяві.

Водночас, суд враховує те, що позивач на запит Головного управління ДПС України надав ґрунтовні пояснення щодо здійснення господарських операцій із вказаними у запиті контрагентами позивача та надав відповідне документальне підтвердження здійснюваної позивачем господарської діяльності, зокрема, договори, акти виконаних робіт та інші первинні бухгалтерські документи, однак, відповідач в оскаржуваному наказі, не зазначав конкретних недоліків поданих ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» пояснень або документів, а також обґрунтованих причин щодо недостатності поданих позивачем документів, та не конкретизував, яких саме документів не вистачає.

Як зазначає Верховний Суд у своїй постанові від 08.10.2019 року у справі №826/11217/18, процедурні порушення при призначенні перевірки мають наслідком протиправність прийнятого керівником податкового органу наказу про проведення перевірки. Така правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 27.01.2015 (справа №21-425а14), відповідно до якої лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок може бути належною підставою для видання наказу про проведення перевірки.

При цьому, можливість оскарження наказу фіскального органу як окремого предмету оскарження, зокрема, щодо призначення перевірки, відповідає правовій позиції Верховного Суду, визначеній у постанові від 18.12.2018 у справі № 820/4895/18, в якій Суд зазначив: «…суд може захистити право платника податку у разі проведення перевірки за відсутності для цього належних юридичних підстав та з порушенням правил, процедури, встановлених законом. Наявність негативних наслідків такої перевірки для можливості судового захисту законом не вимагається. Право на судовий захист пов`язане з самою протиправністю видання, зокрема, наказу на проведення такої перевірки за відсутності належним чином зафіксованих підстав для такої перевірки…».

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для призначення позапланової перевірки ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» та прийняття наказу Головного управління ДПС в Одеській області 08.01.2020 року №25 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА», код за », оскільки, по-перше, запит контролюючого органу не відповідав наведеним вище правовим нормам, що в силу абзацу шістнадцятого пункту 73.3 статті 73 ПК звільняло позивача від обов`язку надавати відповідь на запит, а по-друге, зважаючи на все ж таки надані позивачем письмові пояснення разом з їх документальним підтвердженням на відповідний запит контролюючого органу.

Відтак, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд доходить висновку, що наведені вище обставини та надана ним юридична оцінка є достатньою та самостійною підставою для визнання оскаржуваного наказу протиправним та його скасування, оскільки відповідач не довів суду наявності правових підстав для винесення оскаржуваного наказу згідно з пп.78.1.4. п.78.1 ст.78 ПК України.

Виходячи з викладеного, оскільки відповідачем не доведено наявності підстав для винесення оскаржуваного наказу, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС в Одеській області №25 від 08 січня 2020 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА», код за , є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача у відзиві на позов на пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України як на підставу правомірності прийняття оскаржуваного наказу, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, у запиті контролюючого органу міститься посилання на наявність податкової інформації.

Суд зазначає, що відповідно до змісту пунктів 74.1, 74.3 статті 74 ПК України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

При цьому, Верховним Судом у постанові від 28.03.2019 року по справі №813/1259/18 зазначено: «…Суд зазначає, що використання податкової інформації як привід для направлення запиту платнику податків є правомірним, разом з тим наявність такої інформації сама по собі не позбавляє податковий орган обов`язку дотримуватися законодавчо встановлених вимог щодо форми та змісту відповідного запиту. Призначаючи перевірку з підстав ненадання відповіді на такі обов`язкові запити, податковий орган також зобов`язаний наводити конкретний підпункт та пункт статті 78 Податкового кодексу України, а не підміняти один підпункт іншим…».

Натомість, як встановлено судом, в оскаржуваному наказі в якості правової підстави для проведення перевірки міститься посилання на пп.78.1.4. п.78.1 ст.78 ПК України, тобто з підстави не надання позивачем пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено про виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Отже, посилання відповідача у відзиві на п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України як на підставу призначення документальної позапланової виїзної перевірки суд вважає безпідставними та необґрунтованими.

Суд також вважає помилковим посилання відповідача у відзиві на постанову Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі №813/3033/16 з огляду на те, що фактичні обставини у справі №813/3033/16 є іншими, ніж фактичні обставини у даній адміністративній справі №420/205/20.

Решта доводів та заперечень сторін у заявах по суті справи висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

При цьому, щодо надання оцінки кожному окремому доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), та зокрема, сформовану у рішенні у справі «Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Наведена судом практика Європейського суду з прав людини також застосовується Верховним Судом, зокрема, у постанові від 28.08.2018 року у справі № 802/2236/17-а, від 07.08.2018 року у справі №826/16871/16, від 12.02.2019 року у справі №808/1801/18, від 13.02.2020 року у справі №812/1325/17, від 11.02.2020 року у справі №520/9544/18, правові висновки якого підлягають застосуванню судами при розгляді справ.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи наведені обставини та приписи діючого законодавства, суд дійшов висновку, що позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «БОСФОР-ОДЕСА» підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 2102 грн. згідно платіжного доручення №70 від 09.01.2020 року (т.1 а.с.6).

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «БОСФОР-ОДЕСА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, наявні підстави для стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору у розмірі 2102 грн.

Керуючись ст.ст. 2,72,77,90,120,139,241-246,258,262,295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «БОСФОР-ОДЕСА» (ідентифікаційний код юридичної особи 40943046, місцезнаходження: вул. Транспортна, 3, каб. 4, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000) до Головного управління ДПС в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи 43142370, місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС в Одеській області від 08 січня 2020 року №25 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА», код за ».

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи 43142370, місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) за рахунок бюджетних асигнувань за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БОСФОР-ОДЕСА» (ідентифікаційний код юридичної особи 40943046, місцезнаходження: вул. Транспортна, 3, каб. 4, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000) судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, який доповнений цим пунктом Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року №540-ІХ, визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя О.М. Соколенко

.