Справа № 120/789/20-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 квітня 2020 р. Справа № 120/789/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кобильняк А.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Горбатюка В.В.

представника відповідача: не з"явився ,

представника третьої особи: не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головного управління ДПС у Вінницькій області

про: визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі - відповідач), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі 3-я особа) про визнання протиправною та скасування постанови.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі вимоги Головного управління ДФС у Вінницькій області про сплату боргу № Ф-6274-17у від 08.11.2018 року відповідачем у виконавчому провадженні №61096173 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2020 та постанову про накладення арешту на майно від 30.01.2020. Позивач вказує, що вимога Головного управління ДФС у Вінницькій області пред`явлена до примусового виконання з пропущенням встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який становить три місяці. Відтак, оскільки Головним управління ДФС у Вінницькій області пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження, на думку позивача, є протиправною.

Також позивач зазначає, що в порушення ч.5 ст. 26 Закону №1404 VIII постанова про відкриття виконавчого провадження винесена в строк більше місяця після надходження виконавчого документа.

Крім того, позивач вказує, що оскільки він не погоджується з вимогою ГУ ДФС у Вінницькій області №Ф-6274-17у від 08.11.2018 про сплату боргу в сумі 15819,54 грн., то така податкова вимога є неузгодженою, відтак постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2020 з цих підстав є протиправною та підлягає скасуванню судом (а.с. 32 38 ).

Ухвалою суду від 02.03.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивач подав до суду заяву з додатками, відповідно до якої недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 16.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, з урахуванням особливостей розгляду справи, визначених ст. 287 КАС України. Судове засідання в справі призначено на 30.03.2020, враховуючи перебування головуючого судді Заброцької Л.О. у відпустці з 18.03.2020 року по 29.03.2020 року.

26.03.2020 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи це тим, що до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) для примусового виконання надішла вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6274-17У від 08.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 15819,54 грн. на користь ГУ ДФС у Вінницькій області, яка пред`явлена до виконання повторно.

20.02.2019 року головним державним виконавцем Сиридюк Т.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58389175.

31.10.2019 головним державним виконавцем Сиридюк Т.В. керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно з ч. 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частина 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

В подальшому, 19.12.2019, до відділу надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження. Згідно відомостей АСВП та Журналу реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2020, виконавчий документ зареєстровано та передано до виконавця 29.01.2020. Відповідно до ч.5 ст. 26 Закону України « Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

30.01.2020 за заявою стягувача старшим державним виконавцем Літвіновою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61096173, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про арешт майна боржника.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання 30.03.2020 року учасники справи не з`явились, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які містяться у маралах справи. Разом з тим, 30.03.2020 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Ухвалою суду від 30.03.2020 витребувано у відповідача додаткові докази та розгляд справи відкладено на 08.04.2020.

07.04.2020 від відповідача надійшла заява з додатками ( письмовими доказами ), які витребував суд ухвалою від 30.03.2020.

У судовому засіданні 08.04.2020 року позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили адміністративний позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Додатково пояснили, що 11.03.21020 року позивач також звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6274-17У від 08.11.2018 року. За даним позовом судом 13.03.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі № 120/1090/20-а.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, хоча була належний чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, в порядку статті 268 КАС України, в той же час у заяві від 30.03.2020 просила проводити розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча був належний чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, в порядку статті 268 КАС України.

Заслухавши усні пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, та інші письмові докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у Вінницькій області винесено вимогу від 08.11.2018 №Ф-6274-17 про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 15819,54 грн. Документ вступив в законну силу 01.12.2018 року.

Зазначена вимога за заявою податкового органу була передана на виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Сиридюк Т.В. 20.02.2019 відкрито виконавче провадження №58389175 з примусового виконання вимоги від 08.11.2018 №Ф-6274-17.

В подальшому, 31.10.2019 головним державним виконавцем Сиридюк Т.В., керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. В зазначеній постанові вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 31.01.2020 року.

19.12.2019 року за вх.№12930/15.26-23 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) подано заяву від 13.12.2019 року про передачу для примусового виконання вимоги про сплату боргу від 08.11.2018 №Ф-6274-17.

Відповідно до журналу реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці за період з 28.01.2020 року по 28.01.2020 року, виконавчий документ - вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6274-17У, яка надійшла від ГУ ДПС у Вінницькій області 19.12.2019 року, - зареєстровано 28.01.2020. за вх.№ 12930, номер АСВП 61096173, державний виконавець Літвінова М.В., дата отримання виконавцем виконавчого документа 28.01.2020 ( поряд стоїть підпис та дата 29.01 ).

Старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Літвіновою М.В. 30.01.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61096173 з примусового виконання вимоги Головного управління ДФС у Вінницькій області від 08.11.2018 №Ф-6274-17У. Також, в рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про арешт майна боржника.

Не погоджуючись з вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження, вважаючи її протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404 VIII (далі - ЗУ «Про виконавче провадження») виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб ) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, шо спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятим відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 5 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до чч. 1, 2, 4, 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Аналіз наведених норм в контексті спірних правовідносин дає змогу дійти висновку про те, що державний виконавець наділений повноваженнями на відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, стягувачем за яким є державний орган, якщо такий виконавчий документ пред`явлений до примусового виконання протягом трьох місяців з дня надбання таким виконавчим документом законної сили. При цьому ч. 4 ст. 12 Закону України « Про виконавче провадження» встановлено підстави переривання зазначеного строку.

Як встановлено судом вище, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 №Ф-6274-17 податковим органом раніше вже предявлялась до примусового виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Сиридюк Т.В. 20.02.2019 було відкрито виконавче провадження №58389175 щодо примусового виконання вимоги від 08.11.2018 №Ф-6274-17.

В подальшому, 31.10.2019 головним державним виконавцем Сиридюк Т.В, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Крім того, у вказаній постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 31.01.2020.

Судом встановлено, що стягувачем - ГУ ДФС у Вінницькій області повторно, в межах вище зазначеного строку, 19.12.2019 року подано до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заяву від 13.12.2019 року про передачу для примусового виконання вимоги про сплату боргу від 08.11.2018 №Ф-6274-17. На зазначеній заяві міститься штамп Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці від 19.12.2019 року за вх.№12930/15.26-23.

Таким чином доводи позивача, що виконавчий документ пред`явлений до примусового виконання з пропущенням встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання не знайшли свого підтвердження і спростовуються вищенаведеними фактичними обставинами та положеннями чинного законодавства.

Щодо доводів позивача, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушення норм ч.5 ст. 26 Закону №1404 VIII, суд зауважує таке.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, за вище зазначена заява стягувача від 13.12.2019 року ( вх. №12930/15.26-23 від 19.12.2019 ) та виконавчий документ в журналі реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці зареєстрована 28.01.2020. за вх.№12930, номер АСВП 61096173, державний виконавець Літвінова М.В., дата отримання виконавцем виконавчого документа 28.01.2020 ( поряд стоїть підпис та дата 29.01 ).

Частиною 5 ст. 26 Закону України « Про виконавче провадження » визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

30.01.2020 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Літвіновою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61096173 щодо примусового виконання вимоги Головного управління ДФС у Вінницькій області від 08.11.2018 №Ф-6274-17У.

Суд зауважує, що, згідно з ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами абз. 2, 3 ч. 5 вказаної статті за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Таким чином, суд зауважує, що доводи позивача щодо порушення державним виконавцем строків прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження не є свідченням протиправності оскаржуваної постанови, оскільки судом встановлено, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята з дотриманням процедури, передбаченої Законом України « Про виконавче провадження».

А за приписами абз. 2, 3 ч. 5 статті 13 Закону України « Про виконавче провадження» за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Щодо доводів позивача, про те, що він не погоджується з вимогою ГУ ДФС у Вінницькій області №Ф-6274/17у від 18.11.2018, а тому вона є неузгодженою, відтак постанова про відкриття виконавчого провадження є протиправною, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Механізм оскарження особою вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску визначений в ст. 25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ч. 4, 5 вказаної статті, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Як встановлено судом, позивач лише 11.03.2020 ( після звернення до суду з даним адміністративним позовом ) звернувся до Вінницького окружного адміністративного суд із позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 № Ф-6274-17.

В той же час з матеріалів справи вбачається, що вимога від 08.11.2018 №Ф-6274-17 про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 15819,54 грн. набрала чинності 01.12.2018 року.

Таким чином, посилання позивача на те, що податкова вимога є неузгодженою, не підтверджені наявними у матеріалах справи доказами, оскільки, на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2020 року позивачем не було оскаржено вказану податкову вимогу ні в адміністративному, ні в судовому порядку, відтак вона вважається узгодженою.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що сама лише незгода позивача з виконавчим документом не є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу ч. 2 ст. 77 КАС України а адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши доводи сторін та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку про відповідність оскаржуваного рішення відповідача критеріям правомірності, визначеним в ч. 2 ст. 2 КАС України, а відтак про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295, 287 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Судове рішення проголошується та вручається учасникам справи з урахуванням особливостей, передбачених положеннями ст. 271 КАС України.

У справах, визначених статтею 287 КАС України, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення складено та проголошено в повному обсязі 08.04.2020 року.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна