Справа № 399/77/20
Суддя: Лях М. М.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 399/77/20
Провадження № 2-а/399/12/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2020 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції роти № 2 батальйону патрульної поліції № 1 в м. Кременчук УПП у Полтавській області Дерев`янка Олега Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1993479 від 18.01.2020 року, винесену інспектором поліції роти № 2 батальйону патрульної поліції № 1 в м. Кременчук УПП у Полтавській області Дерев`янком О.М. про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 122 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 1020 гривень. Також просив справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Відповідно до вищевказаної постанови, він 18.01.2020 року о 18.15. год. біля буд. 66 Г по вул. Київській в м. Кременчуці Полтавської області, здійснив зупинку транспортного засобу AUDI Q5 д.н. НОМЕР_1 , на місці, призначеному для зупинки інвалідів та позначеною відповідною розміткою 1.30 ПДР, чим порушив п. 34 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

В позовній заяві позивач не погоджується з діями відповідача та прийнятим рішенням про притягнення його до адміністративної відповідальності з тих підстав, що Правил дорожнього руху не порушував, його вина у вчиненні правопорушення не підтверджена будь-якими доказами. Притягнення його до адміністративної відповідальності є недоведеним, незаконним та необгрунтованим. З вказаних підстав вважає постанову протиправною, та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, а тому просить її скасувати. Стверджує, що він не здійснював зупинку на місці, призначеному для інвалідів, а лише проїхав відповідне місце для інвалідів на стоянці, не зупиняючись. Інспектор Дерев`янко О.М. зупинив його під час руху по вул. Київській, а не на стоянці і повідомив, що за кілька хвилин до цього він порушив правила дорожнього руху, а саме: допустив зупинку транспортного засобу на місці, призначеному для зупинки інвалідів та позначеному відповідною розміткою. У відповідь він пояснив, що дійсно зупинився на стоянці біля супермаркету, де перебував кілька хвилин, але те місце не було позначене як місце для інвалідів. Тобто, позивач висловив заперечення інспектору Дерев`янку О.М. з приводу вчинення ним правопорушення. Інспектор надав технічний запис відеофіксації правопорушення, на якому видно лише як автомобіль позивача рушить зі стоянки, а доказів того, що це було місце для інвалідів надано не було. В порушення вимог ст. 279, 280 КУпАП відповідачем не було заслухано його доводів за фактом нібито вчиненого ним адміністративного правопорушення, та не було з`ясовано всіх обставин, у тому числі викладених ним вище, що безсумнівно мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі зазначеного позивач просить скасувати постанову серії ЕАК № 1993479 від 18.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП відносно нього.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. 02.03.2020 року подав відзив на позов, згідно якого просив в задоволенні адміністративного позову відмовити, справу розглянути без його участі. До відзиву додав диск з відеозаписом з місця вчинення правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Третя особа про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки представника до суду не повідомила.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Нормами ст.ст. 245, 280 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1993479 від 18.01.2020 року, винесеної інспектором поліції роти № 2 батальйону патрульної поліції № 1 в м. Кременчук УПП у Полтавській області Дерев`янком Олегом Миколайовичем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.01.2020 року о 18.15. год. біля буд. 66 Г по вул. Київській в м. Кременчук Полтавської області, керуючи транспортним засобом AUDI Q5 д.н. НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу на місці, призначеному для зупинки інвалідів та позначеною відповідною розміткою 1. 30 ПДР, чим порушив п. 34 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП. За вказане правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ч. 5 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки).

Згідно правил дорожнього руху Розділу 1 «Загальні положення» зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог ПДР України, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Відповідно до п. 8.5.1 ПДР, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Дорожня розмітка 1.30 - позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю"..

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» завданням працівника поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною 1 ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Так, при розгляді справи суд не знайшов факту підтвердження неправомірних дій поліцейського УПП при винесенні оскаржуваної постанови, позивачем не надано достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування неправомірності дій поліцейського УПП, в матеріалах справи такі підтвердження також відсутні, є в наявності лише постанова про вчинення правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу, разом з тим, при перегляді відеозапису безсумнівно встановлено, що автомобіль, яким керував позивач, дійсно був припаркований на місці, яке позначено дорожньою розміткою 1.30. З матеріалів відеофіксації, наданої відповідачем, автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , здійснив зупинку на стоянці біля супермаркету на місці з розміткою, якою позначаються місця для інвалідів.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено порушень з боку відповідача при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, докази, які б спростовували факт порушення позивачем частини 5 статті 122 КУпАП України, судом не встановлені, за таких підстав суд вважає вимоги позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення безпідставними.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про доведеність відповідачем скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, правомірності винесення оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2,6-9,19,44,77,241 - 246, 371 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора поліції роти № 2 батальйону патрульної поліції № 1 в м. Кременчук УПП у Полтавській області Дерев`янка Олега Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Лях