Справа № 623/758/20
Суддя: Винниченко П. П.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/758/20
Номер провадження 2-а/623/18/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.

з участю: секретаря - Ардашевої Я.В.

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старшого прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзду/виїзду "Майорське", начальника 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Бахмут" Краматорського прикордонного загону капітана Гофнонг Дмитра Едуардовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 202 КУпАП від 16.02.2020 року серії ДЛРУ №076137 в порядку п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Старшого прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзду/виїзду "Майорське", начальника 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Бахмут" Краматорського прикордонного загону капітана Гофнонг Дмитра Едуардовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 202 КУпАП від 16.02.2020 року серії ДЛРУ №076137 в порядку п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП.

Позивач зазначає, що при розгляді відповідачем матеріалів про адміністративне правопорушення, встановлення його вини визначалось на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ДЛРУ № 123275 від 16.02.2020 р., складеного самим же відповідачем. При цьому сам протокол про адміністративне правопорушення не несе в собі будь-якого доказового значення у вчиненні правопорушення, яке ставиться у його провину. В матеріалах у справі про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач своєю нібито "конфліктною та агресивною поведінкою постійно відволікав та заважав прикордонному наряду виконувати свої посадові обов`язки, процедуру поглибленого огляду", чим нібито порушив п.3.2.2 Режимних правил, що регламентують порядок доступу до контрольних пунктів в`їзду/виїзду "Майорське" та "Мар`їнка" уповноважених службових осіб військових формувань, правоохоронних та інших державних органів, які залучені до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, осіб та транспортних засобів, які перетинають лінію розмежування, беруть участь у здійсненні контролю та обслуговуванні пасажирів транспортних засобів, відправленні транспортних засобів, що вибувають у район проведення операції об`єднаних сил і прибувають з нього, затверджених наказом начальника Краматорського прикордонного загону від 25.10.2019 року № 691-АГ, погодженого заступником Командувача об`єднаних сил. Про зміст цього пункту Режимних правил йому не було надано жодних роз`яснень. Доступ до тексту цього пункту він отримав лише, коли добрався до місця свого внутрішнього переміщення й за допомогою Інтернету на офіційному сайті Державної прикордонної служби України ознайомився із витягом з наказу від 25.10.2019 р. № 691-АГ.Вказує, що не порушував п.3.2.2 Режимних правил та не згоден із визнанням його винним у правопорушенні за ст. 202 КУпАП. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 202 КУпАП. Просив скасувати постанову.

31.03.2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву, вказуючи, що діяв у відповідності до вищевказаних норм і ніяких порушень або недозволених обшуків позивача не було, усе у відповідності до вищевказаних норм, узадоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі, виходячи з обставин викладених у відзиві.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надала клопотання про розгляд справи без її участі та участі позивача, зазначивши, що відзив на позов отримали, просила суд при розгляді справи застосувати правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 2207.2019 р. по справі № 757/2757/16-а, про те що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Один лише підпис на постанові у справі про адміністративне правопорушення та сплата штрафу не означає згоду позивача з тим, що він вчинив адміністративне правопорушення. А також у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 р. по справі № 524/9827/16-а, за обставинами якої позивач виявив бажання скористатись правом на правову допомогу (надав відповідне письмове клопотання), однак відповідач не вжив жодних дій щодо надання йому такої можливості. Колегія суддів Адміністративного суду ВС погодилась, що такими діями суб`єкт владних повноважень порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування оспорюваної постанови. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги не визнає в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні на підставі відзиву.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України.

За встановлених обставин суд розглядає справу у відсутність сторін та вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.55 Конституцій України права і свободи людини і громадян захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. За ст. 59 Конституції України «Кожен має право на професійну правничу допомогу у випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Як слід з ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.293 КУпАП слід, що орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП. орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.280 КУпАП слід, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

З копії протоколу про адміністративне правопорушення від 16.02.2020 року ДЛРУ № 123275, з копії постанови про накладання адміністративного правопорушення від 16.02.2020 року ДЛРУ № 076137 вбачається, що 16.02.2020 року о 09 год. 30 хв. в контрольному пункті в`їзду - виїзду "Майорське", дорожній коридор "Горлівка-Бахмут" (територія Зайцівської селищної ради Бахмутського району Донецької обл.) виявлено гр. ОСОБА_1 , який порушив режимні правила в КПВВ, а саме: слідуючи на виїзд з тимчасово окупованої території у Донецькій області на транспортному засобі, реєстраційні номера ВВ5313СН своїми діями створював перешкоди для здійснення контролю в в`їзду/виїзду. (процедуру поглибленого огляду), своєю конфліктною та агресивною поведінкою постійно відволікав та заважав прикордонному наряду виконувати свої посадові обов`язки, процедуру поглибленого огляду визначеного п 10.6 наказу Командувача об`єднаних сил від 24.10.2019 року №996. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 3.2.2. Режимних правил, що регламентують порядок доступу до контрольних пунктів в`їзду/виїзду "Майорське" та "Мар`їнка" уповноважених службових осіб військових формувань, правоохоронних та інших державних органів, які залучені до здійснення заходів із забезпечення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федераті у Донецькій та Луганській областях, осіб та транспортних засобів, які перетинають лінію розмежування, беруть участь у здійсненні контролю та обслуговуванні пасажирів транспортних засобів, відправленні транспортних засобів, шо вибувають у район проведення операції об`єднаних сил і прибувають з нього, затверджених наказом начальника Краматорського прикордонного загону від 25.10.2019 року № 691-АГ, погодженого заступником Командувача об`єднаних сил. Тобто, гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 202 КУпАП.

Статтею 202 КУпАП передбачена відповідальність за порушення режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

При розгляді відповідачем матеріалів про адміністративне правопорушення, встановлення вини визначалось на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ДЛРУ № 123275 від 16.02.2020 р., складеного самим же відповідачем. При цьому сам протокол про адміністративне правопорушення не несе в собі будь-якого доказового значення у вчиненні правопорушення, яке ставиться у провину. В матеріалах у справі про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач конфліктною та агресивною поведінкою постійно відволікав та заважав прикордонному наряду виконувати свої посадові обов`язки, процедуру поглибленого огляду, чим порушив п.3.2.2 Режимних правил, що регламентують порядок доступу до контрольних пунктів в`їзду/виїзду «Майорське» та «Мар`їнка» уповноважених службових осіб військових формувань, правоохоронних та інших державних органів, які залучені до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, осіб та транспортних засобів, які перетинають лінію розмежування, беруть участь у здійсненні контролю та обслуговуванні пасажирів транспортних засобів, відправленні транспортних засобів, що вибувають у район проведення операції об`єднаних сил і прибувають з нього, затверджених наказом начальника Краматорського прикордонного загону від 25.10.2019 року № 691-АГ, погодженого заступником Командувача об`єднаних сил.

Положенням ст. 6 та 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» закріплено, що порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій встановлюється відповідно до цього Закону.

В`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Командувач об`єднаних сил у разі реальної загрози життю та здоров`ю осіб, які перетинають лінію розмежування, має право обмежити в`їзд цих осіб на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей на період існування цієї загрози.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких- територій, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2019 р. № 815, визначено, що в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку.

Пункт 3.2.2 Режимних правил встановлює, що під час перебування в КПВВ особам забороняється: самостійно, без дозволу уповноважених службових осіб ДПСУ та ДФС, залишати транспортні засоби чи здійснювати у них посадку; здійснювати перевантаження товарів (вантажів) з одних транспортних засобів в інші; без дозволу уповноважених службових осіб ДПСУ залишати територію КПВВ; під час проходження контролю в`їзду/виїзду вживати алкогольні напої, смітити, палити в не відведених місцях, порушувати санітарні норми; проводити аудіо-, кіно-, фото-, відео-фіксацію з використанням технічних засобів; залишати у включеному стані, користуватись у режимі запису інформації відео-реєстраторами, екшн-камерами; користуватися терміналами мобільного (стільникового) зв`язку; своїми діями та розміщенням транспортних засобів, товару (вантажу) створювати перешкоди для здійснення контролю в`їзду/виїзду; пошкоджувати чи виводити з ладу елементи огорожі КПВВ, технічні засоби та обладнання, інженерні та фортифікаційні споруди, інші елементи інфраструктури КПВВ; порушувати рядність руху, самостійно змінювати напрям руху, порушувати обмеження швидкості руху, здійснювати проїзд через територію КПВВ без зупинки у визначених місцях, зупиняти транспортні засоби в не визначених місцях; порушувати громадський порядок та провокувати на його порушення інших осіб; перебувати без документів; починати рух транспортного засобу без дозволу уповноважених службових осіб ДПСУ; пересуватися на технічно несправних транспортних засобах без розпізнавальних знаків держави реєстрації; використання радіостанцій, крім установлених на спеціальній техніці та транспортних засобах спеціалізованого призначення (або зареєстрованих у встановленому порядку).

У відповідності до п. 3.2.3 Режимних правил, особи, які прибули на територію КПВВ, мають право бути присутніми під час огляду транспортних засобів, товарів (вантажів), що їм належать, а також відбору зразків, проб речовин і матеріалів, що їм належать, для проведення експрес-аналізу, а також отримувати від уповноважених службових осіб ДПСУ, ДФС усні роз`яснення у разі відмови їм у в`їзді на тимчасово окуповану територію України або виїзді з неї.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Відповідно до ст.72 КАС України з якої слід, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно положень ст.77 КАС України з якої слід, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи на те, що, окрім пояснень сторін, у справі відсутні будь-які інші докази на підтвердження факту порушення позивачем правопорушення, оскаржувана постанова не може вважатися законною.

Ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд з якої слід, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. З ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 10, 72, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, ст. ст. 245, 251, 278, 280 258, 268, 279, 280, 285 КУпАП, ст. ст. 72-77, 139, 245, 246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовна заява ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДЛРУ № 076137 від 16 лютого 2020 року по справі про адміністративне правопорушення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 202 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області.

Головуючий суддя П. П. Винниченко