Справа № 2а-4555/08/1570
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 квітня 2020 року

Київ

справа №2а-4555/08/1570

адміністративне провадження №К/9901/4537/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі № 2а-4555/08/1570 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ветеринарної медицини в Одеській області, за участю третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію втрати частини заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління ветеринарної медицини в Одеській області, за участю третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію втрати частини заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Управління ветеринарної медицини в Одеській області № 05-к від 31 січня 2008 року в частині звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді головного спеціаліста відділу організації протиепізоотичної роботи - державного інспектора ветеринарної медицини Головного управління ветеринарної медицини в Одеській області з 01 лютого 2008 року. Стягнуто з Головного управління ветеринарної медицини в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2008 року по день поновлення на роботі. В решті позову відмовлено.

23 березня 2018 року до Одеського апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій позивач просив ухвалити додаткове судове рішення у справі № 2а-4555/08/1570 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2008 року по день поновлення на роботі, вказавши конкретно суму, яка підлягає стягненню з відповідача.

Додатковою постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі № 2а-4555/08/1570 задоволено. Стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 лютого 2008 року по день поновлення на роботі в розмірі 159 824, 86 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням апеляційної інстанції в частині визначення розміру посадового окладу з якого здійснено розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, з підстав недотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів, а також уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини 4 статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення скаржником отримано ухвалу Верховного Суду від 04 березня 2020 року - 13 березня 2020 року.

26 березня 2020 року від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшла заява про усунення недоліків та поновлення строку на касаційне оскарження.

В заяві про усунення недоліків касаційної скарги, на обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник повторно посилається на ті обставини, що в судовому засіданні йому було роз`яснено про можливість звернення до суду з окремою позовною заявою з метою визначення та встановлення суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню. Вказує, що у травні 2019 року звернувся до суду з таким позовом, проте рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року у справі № 420/3207/19 у задоволенні позовних вимог йому було відмовлено, оскільки додатковою постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року встановлено конкретну суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому стягнення недонарахованих сум є безпідставним.

Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною 1 статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Водночас, зазначене клопотання не містить обґрунтувань об`єктивної неможливості звернення до суду касаційної інстанції з 12 червня 2018 року. Доводи позивача не підтверджені жодними доказами згідно статті 77 КАС України.

Наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження є аналогічними тим підставам та доводам, які були зазначені ним в касаційній скарзі та які Верховний Суд в ухвалі від 04 березня 2020 року визнав не поважними.

Зокрема, заявник повторно посилається на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року у справі № 420/3207/19, яким скаржнику відмовлено в задоволенні позовних вимог. Враховуючи зазначене, вважає, що окрім оскарження рішення суду апеляційної інстанції іншого способу захисту своїх порушених прав скаржник немає.

Будь-яких інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, доводів на їх обґрунтування скаржником не наведено, відповідних доказів на їх підтвердження не надано.

Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Тому, враховуючи, що скаржником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження повторно наведено аналогічні доводи, яким вже надано оцінку та визнано колегією суддів не поважними, відсутні підстави для задоволення заяви скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2020 року скаржнику було роз`яснено, що наслідком невиконання вимог цієї ухвали в частині невиконання вимог статті 332 КАС України у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Враховуючи те, що скаржником не надано доказів, що підтверджують доводи заяви про поновлення строків на касаційне оскарження, а отже вимоги зазначеної ухвали про залишення касаційної без руху не виконано, колегія суддів вважає за необхідне застосувати як наслідок відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження додаткової постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі № 2а-4555/08/1570.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження додаткової постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі № 2а-4555/08/1570.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі № 2а-4555/08/1570 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ветеринарної медицини в Одеській області, за участю третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію втрати частини заробітної плати, відшкодування моральної шкоди.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду