Справа № 560/1894/20
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1894/20
УХВАЛА

іменем України

07 квітня 2020 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Блонський В.К., розглянувши позовну заяву Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування акту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить скасувати акт про результати планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 23.03.2020 року № 5, складений комісією Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та продовжити строк для надання доказів щодо усунення порушень зазначених у довідці про результати планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 12.03.2020 року № 5, складений комісією Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із пунктами 18, 19 частини 1 статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є правильність рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Акт державного чи іншого органу це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших публічно-правових відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

При цьому, залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативно-правові і такі, що не мають нормативно-правового характеру, тобто індивідуальні.

Правовий акт індивідуальної дії це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків, чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований. До того ж, обов`язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії, є юридичний характер, тобто обов`язковість його приписів для відповідного суб`єкта (суб`єктів), дотримання якого забезпечується правовими механізмами.

Обов`язковою ознакою нормативно-правового акту чи акту індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені лише рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі, на виконання делегованих повноважень.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 9901/798/18, індивідуально-правові акти, як результати правозастосування, адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому, їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів позовної заяви, у період з 02.03.2020 року по 12.03.2020 року комісією Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), проведено планову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 , за наслідками якої складено довідку про результати планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 12 березня 2020 року № 5.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3928/5 від 06.12.2019 року здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів:

проведення перевірки;

складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка);

надання арбітражним керуючим комісії з перевірки пояснень, зауважень, заперечень до Довідки та/або усунення зазначених у Довідці порушень;

складання акта перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Акт перевірки) з урахуванням Довідки, пояснень, зауважень, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3928/5 від 06.12.2019 року в останній день перевірки орган контролю складає та підписує довідку про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 7) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, діяльність якого перевіряється, або його представнику, інший зберігається в органі контролю.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3928/5 від 06.12.2019 року у резолютивній частині Довідки комісія підсумовує результати перевірки та зазначає:

порушення та посилання на структурні елементи нормативно-правового акта, вимоги якого порушено,- у разі встановлення під час проведення перевірки порушень вимог законодавства;

порушення, які підлягають усуненню, та порушення, усунення яких є неможливим (арбітражний керуючий пропустив строки виконання повноважень, встановлено порушення, допущені на попередній стадії процедури банкрутства (неплатоспроможності), тощо);

дату, до якої комісія приймає пояснення, зауваження, заперечення до Довідки, або інформацію про усунення порушень, зазначених у Довідці;

дату, час і місце підписання Акта перевірки.

Відповідно до пункту 6 розділу VІ Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3928/5 від 06.12.2019 року акт перевірки складається із вступної, описової та резолютивної частин.

У вступній частині міститься інформація про вид перевірки, склад комісії, підставу для її проведення, строк проведення перевірки, дані про арбітражного керуючого, щодо якого проводилась перевірка, місце проведення перевірки та реквізити Довідки.

В описовій частині Акта перевірки містяться інформація про виявлені під час перевірки порушення, які наводяться відповідно до резолютивної частини Довідки, оцінка пояснень, зауважень, заперечень до Довідки і документів, наданих арбітражним керуючим та/або найбільш досвідченими і висококваліфікованими арбітражними керуючими, залученими до проведення перевірки, та інформація про усунення арбітражним керуючим зазначених у Довідці порушень. Якщо територіальний орган Мін`юсту було зобов`язано надіслати Довідку до Мін`юсту для проведення її аналізу, описова частина Акта перевірки має містити інформацію з Висновку.

У резолютивній частині Акта перевірки комісія з урахуванням Довідки та пояснень, зауважень, заперечень до Довідки і документів, наданих арбітражним керуючим та/або найбільш досвідченими та висококваліфікованими арбітражними керуючими, залученими до проведення перевірки, або усунених порушень, а також Висновку (якщо територіальний орган Мін`юсту було зобов`язано надіслати Довідку до Мін`юсту для проведення її аналізу) робить висновок щодо наявності (відсутності) порушень законодавства в діяльності арбітражного керуючого.

У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині Акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. Порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання Акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині Акта перевірки не зазначаються.

У резолютивній частині Акта перевірки окремо зазначаються порушення, щодо яких органом контролю буде винесено розпорядження про усунення порушень, та порушення, щодо яких буде винесено припис про недопущення повторних порушень.

Відповідно до пункту 13 розділу VІ Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3928/5 від 06.12.2019 року у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, орган контролю обов`язково зазначає про це в Акті перевірки. У такому разі Припис та/або Розпорядження не виносяться до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатами розгляду подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що в акті про результати планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 23 березня 2020 року № 5, перевіряючими посадовими особами зроблено висновок про те, що сукупність виявлених за результатами перевірки порушень вимог законодавства щодо неналежного виконання арбітражним керуючим своїх обов`язків, на думку комісії, є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисципілнарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень.

Відповідно до пункту 4 розділу VІІ Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3928/5 від 06.12.2019 року дисциплінарними стягненнями, що застосовуються до арбітражного керуючого, є:

попередження;

догана;

тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого;

позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Таким чином, суд зазначає, що оскаржувані позивачем акт перевірки № 5 від 20.03.2020 року, який складений на підставі довідки № 5 від 12.03.2020 року за своїм змістом не є рішеннями суб`єкта владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, а також не є нормативно-правовими актами чи правовими актом індивідуальної дії, та не створюють і не припиняють прав чи обов`язків особи, а лише фіксують певні обставини.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що законодавством не передбачено можливості для оскарження в судовому порядку, та відповідно визнання протиправними та скасування акту перевірки № 5 від 20.03.2020 року, який складений на підставі довідки № 5 від 12.03.2020 року, так як спірні документи не є рішенням суб`єкта владних повноважень, у розумінні положень КАС України, (нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії), а тому не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Натомість, вплив на права та обов`язки позивача, у межах спірних правовідносин, може породити застосоване до позивача можливе дисциплінарне стягнення, або винесені розпорядження або припис.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження по справі за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування акту.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування акту - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяВ.К. Блонський