Справа № 640/913/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Шрамко Ю.Т.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року Справа № 640/913/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Степанюка А.Г., Чаку Є.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційні скарги Державної служби геології та надр України і товариства з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 січня 2020 року у справі:

за позовом приватного акціонерного товариства

«Кривий Ріг Цемент»

до Державної служби геології та надр України

про визнання дій протиправними

та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Кривий Ріг Цемент» (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача в частині щодо не підготування та не надіслання до Апостолівської районної ради Дніпропетровської області і Міністерства енергетики та захисту довкілля України пропозиції щодо визначення переліку ділянок надр, дозволи на користування якими виставляються на аукціон, відповідно до заяви позивача вхідний № 96/28-03/пр-19;

- зобов`язання відповідача підготувати та надіслати до Апостолівської районної ради Дніпропетровської області та Міністерства енергетики та захисту довкілля України пропозиції щодо визначення переліку ділянок надр, дозволи на користування якими виставляються на аукціон, відповідно до заяви позивача вхідний від 26.11.2019 № 96/28-03/пр-19, і після надходження погоджень та/або пропозицій від таких органів, із зазначенням умов, за яких можливе здійснення користування надрами на запропонованих ділянках надр, у частині дотримання вимог природоохоронного законодавства, скласти та затвердити наказом перелік таких ділянок разом з відповідними програмами робіт та прийняти рішення про проведення аукціону.

Також позивачем було подано клопотання про забезпечення його позову, в якому він просив суд:

- заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на підготовку та видачу спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку корисних копалин (вапняк) без проведення аукціону в межах Мар`янського родовища в Апостолівському районі Дніпропетровської області;

- заборонити Державній комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України розглядати будь-які питання та виносити рішення щодо погодження на отримання будь-якою особою спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку корисних копалин без аукціону ділянки північна і південна частини Мар`янського родовища у Апостолівському районі Дніпропетровської області;

- заборонити відповідачу надавати будь-якій особі спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобутку корисних копалин (вапняк) без проведення аукціону в межах ділянки північної і південної частин Мар`янського родовища у Апостолівському районі Дніпропетровської області.

У зазначеному клопотанні позивач послався на пункт 1 частини другої статті 150 КАС України та в обґрунтування своїх вимог зазначив, що він звертався до відповідача з відповідною заявою про надання дозволу на користування надрами Мар`янського родовища вапняків в Апостолівському районі Дніпропетровської області, яка не була ним розглянута у порядку та строки, визначені законодавством, через що він звернувся до суду з цим позовом, але за час розгляду цієї справи судом вказаний дозвіл на користування надрами може буде видано іншій особі без проведення аукціону.

При цьому, заявник наполягав на протиправності оскаржуваних ним у цій справі дій (бездіяльності) відповідача та на порушенні його права на участь в аукціоні з продажу прав на користування вказаними ділянками надр.

Крім того, заявник посилався на те, що йому стало відомо про розгляд відповідачем заявки іншої юридичної особи (найменування якої він не знає) щодо надання права користування цими ж надрами без проведення аукціону, а також, що в іншій справі № 280/4380/19 судом постановлено ухвалу про заборону відповідачу проводити аукціон з продажу спеціальних дозволів на користування надрами стосовно об`єкта використання, зазначеного у переліку ділянок надр рудних та нерудних корисних копалин, спеціальні дозволи на користування яких планується виставити на черговий аукціон, відповідно до інформацій на веб-сайті Держгеонадр.

Разом з тим, заявник наголошував на відсутності на сайті Держгеонадр інформації про надання дозволу на користування вищевказаними надрами, зазначав, що до відповідача надійшло кілька заяв стосовно одним й тих самих надр і він зобов`язаний був провести аукціон.

Наведені обставини, на переконання заявника, зумовлюють необхідність застосування судом відповідних заходів забезпечення його позову, за відсутності яких, на його думку, виконання рішення суду в цій справі, у разі задоволення заявлених ним позовних вимог, буде неможливим.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 січня 2020 року зазначене клопотання позивача задоволено повністю у визначений ним спосіб.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції, проаналізувавши норми спеціального законодавства, яким врегульовано порядок надання дозволів на користування надрами, та ухвалу суду про забезпечення позову в іншій справі № 280/4380/19, установивши, що позивач звертався до Держгеонадра із заявою про надання йому відповідного дозволу і що відповідачем не було надано відповіді на таку заяву, дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову в цій справі може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач і ТОВ «ФерроМет1» подали апеляційні скарги, в яких просять його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні клопотання позивача.

ТОВ «ФерроМет1» у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що постановивши оскаржувану в цій справі ухвалу суд першої інстанції, всупереч з вимогами адміністративного процесуального законодавства, фактично запинив дію судового рішення в іншій справі № 280/4380/19, яке набрало законної сили 10.02.2020 та яким Держгеонадра зобов`язано надати ТОВ «ФерроМет1» без аукціону спеціальний дозвіл на користування надрами Мар`янського родовища вапняків в Апостолівському районі Дніпропетровської області.

При цьому, ТОВ «ФерроМет1» наголошує, що суду першої інстанції було відомо про вказане рішення, оскільки навіть сам позивач зазначав про таку справу у своєму клопотанні про забезпечення його позову.

Крім того, апелянт вказує, що постановляючи спірну ухвалу суд першої інстанції надав оцінку обставинам, які вже встановлені судовим рішенням в іншій справі, та фактично вирішив спір по суті.

Разом з тим, обидва апелянти наполягають на відсутності будь-яких правових підстав, передбачених статтею 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову в цій справі, про які просив позивач та які були застосовані судом першої інстанції.

З цих та інших підстав апелянти вважають, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, без урахування фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020 було відкрито апеляційне провадження у справі, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзиви на апеляційні скарги відповідача і ТОВ «ФерроМет1», в яких він просить залишити такі скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, зазначаючи про необґрунтованість та безпідставність їх доводів та наполягаючи на своїй правовій позиції.

Від позивача і ТОВ «ФерроМет1» надійшли клопотання про розгляд цієї справи апеляційним судом без їхньої участі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2020, яка занесена до протоколу судового засідання, зазначені клопотання задоволено та, відповідно до ст. 311 КАС України, вирішено перейти розгляду цієї справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду,

2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, за своєю юридичною природою інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано виключний перелік підстав для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен перевірити їх відповідність вимогам процесуального законодавства щодо спірмірності з предметом спору та наслідками їх застосування для інших заінтересованих осіб.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Перевіряючи оскаржувану в цій справі ухвалу суду, колегія суддів зазначає, що ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували, що без вжиття судом заходів забезпечення позову в цій справі виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення прав або інтересів позивача, може бути істотно ускладнено чи унеможливлено, тобто позивачем не було не лише доведено, а й належним чином обґрунтовано наявності підстав для забезпечення позову, визначених пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України, на який він посилався у своєму клопотанні.

Крім того, апеляційним судом також не встановлено й інших підстав для забезпечення позову в цій справі, прямо передбачених частиною другою вказаної норми процесуального законодавства, а саме очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги щодо вжиття заходів забезпечення позову в цій справі, аналогічні тим, що зазначені ним в його адміністративному позові, і їх перевірка судом призведе до вирішення цього спору по суті, а не до встановлення вищевказаних підстав для застосування інституту забезпечення позову в цій справі.

Водночас, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен лише пересвідчитися у наявності відповідних правових підстав, чітко визначених в ст.150 КАС України, а не встановлювати правомірність/протиправність оскаржуваних дій чи бездіяльності відповідача на цій стадії.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2019 року (справа №826/16509/18) та від 06 лютого 2019 року (справа №826/13306/18).

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення суду стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Втім, судом першої інстанції при постановленні в цій справі ухвали про забезпечення позову було досліджено та проаналізовано процедуру прийняття Держгеонадра відповідного дозволу на користування корисними копалинами та відповідні доводи позивача, які зокрема покладені в основу обґрунтування його позову, що суперечить цільовому призначення інституту забезпечення адміністративного позову та процесуально визначеного порядку і особливостей його застосування.

Крім того, перевіряючи відповідність вжитих судом заходів забезпечення позову ПрАТ «Кривий Ріг Цемент» вимогам процесуального законодавства щодо спірмірності з предметом спору та наслідками їх застосування для інших заінтересованих осіб, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, позивачем в цій справі оскаржується не здійснення відповідачем підготовки та направлення до райради та міністерства відповідних пропозицій за його заявою від 26.11.2019, тобто саме це є предметом спору в даній справі.

Однак, заходи забезпечення позову в цій справі судом застосовано поза межами предмету спірних правовідносин, а саме відповідачу та Державній комісії України по запасах корисних копалин при Держгеонадра заборонено вчиняти не якість конкретні дії, а взагалі будь-які дії, розглядати будь-які питання, виносити будь-які рішення щодо підготовки, погодження, видачі будь-якій особі відповідного дозволу на користування надрами.

Отже, такі заходи забезпечення позову не є співмірними з предметом спору у цій справі.

Більш того, на момент вирішення цього спору судом в іншій справі № 280/4380/19 було ухвалено рішення, яким, зокрема, визнано право ТОВ «ФерроМет1» на отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку корисних копалин без аукціону ділянки Центральна (північна і південні частини) Мар`янського родовища у Апостілівському районі Дніпропетровської області та зобов`язано Держгеонадра надати зазначеному товариству такий дозвіл без проведення аукціону.

Тобто, на момент розгляду судом першої інстанції клопотання позивача про забезпечення позову в цій справі № 640/913/20 у вищевказаний спосіб, зокрема шляхом заборони вчинення Держгеонадра та іншим суб`єктом владних повноважень будь-яких дій з підготування та видання спеціального дозволу на користування надрами ділянки Центральна (північна і південні частини) Мар`янського родовища у Апостілівському районі Дніпропетровської області, рішенням в іншій справі вже було встановлено право конкретного суб`єкта господарювання на отримання такого дозволу та навіть зобов`язано Держгеонадра його надати.

Однак, враховуючи ухвалу про забезпечення позову у вказаній справі № 280/4380/19, суд першої інстанції не звернув жодної уваги на наявність у ній відповідного судового рішення про вирішення позовних вимог по суті спору, не перевірив можливості виникнення суперечностей при набранні законної сили та виконанні судового рішення у зазначеній справі в разі застосування заходів забезпечення позову, про які просить ПрАТ «Кривий Ріг Цемент» та порушення при цьому вже захищених судом прав та інтересів іншої особи - ТОВ «ФерроМет1».

Зазначені вище обставини у їх сукупності вказують на те, що заявлені ПрАТ «Кривий Ріг Цемент» та вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову в цій справі не є спірмірними з наслідками їх застосування для інших заінтересованих осіб, зокрема ТОВ «ФерроМет1».

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги, що 10.02.2020 судове рішення у зазначеній справі № 280/4380/19 набрало законної сили.

Таким чином, дослідивши доводи всіх учасників справи, колегія суддів приходить висновку, що в даному випадку в суду першої інстанції були відсутні достатні правові підстави, передбачені статтею 150 КАС України, для вжиття в цій справі заходів забезпечення позову, заявлених позивачем.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Отже, судом першої інстанції неповно встановлено обставини цієї справи та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо задоволення клопотання позивача про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування ухвали суду є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційні скарги Державної служби геології та надр України і товариства з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» підлягають задоволенню, ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 січня 2020 року - скасуванню, а клопотання позивача про забезпечення позову - залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Державної служби геології та надр України і товариства з обмеженою відповідальністю «ФерроМет1» - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 січня 2020 року - скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні клопотання приватного акціонерного товариства «Кривий Ріг Цемент» про забезпечення позову у справі № 640/913/20 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 07 квітня 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: