Справа № 280/6120/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 280/6120/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Виконавчого комітету міської ради Запорізької області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року (суддя Калашник Ю.В., повний текст складено 30.01.2020р.) у справі №280/6120/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету міської ради Запорізької області про визнання протиправним та скасування запису в Єдиному державному реєстрі, -

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію/запис державного реєстратора Відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, номер запису: №2 101 175 0000 024241 від 08.02.2014 про включення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) - у разі, коли державна реєстрація фізичної особи-підприємця була проведена до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що підприємницьку діяльність він не здійснював, податкову звітність не подавав, довідку про взяття на облік в Мелітопольській ОДПІ як платник податків не отримував. На момент вчинення Держаним реєстратором Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради дії/запису №2 101 175 0000 024241 від 08.02.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації позивача фізичною особою - підприємцем, підставою для внесення таких відомостей повинна була бути реєстраційна картка позивача на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, проте позивачем вона не складалась. Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 01.07.2010 №2390 набрав чинності 03.03.2011, а процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності закону, тобто мав тривати до 03.03.2012, що також за позицією позивача вказує на незаконність та протиправність дій відповідача станом на 08.02.2014. З цих підстав просив позов задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року позов задоволено.

За наслідками розгляду справи судом зроблено такі висновки.

Так, суд вказав на те, що необхідною умовою для прийняття державним реєстратором рішення щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації особи як фізичної особи-підприємця була реєстраційна картка на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

Судом першої інстанції встановлено, що з такою карткою позивач до державного реєстратора не звертався.

Також суд вказав на те, що державна реєстрація засвідчує не тільки факт припинення статусу підприємця, але і його набуття.

Суд встановив, що позивач після початку дії Єдиного державного реєстру не вчинив жодних дій щодо набуття статусу фізичної особи-підприємця, заяв та документів державному реєстратору не подавав, оскільки вирішив припинити свою підприємницьку діяльність. При цьому,оскільки, позивач не звертався до державного реєстратора із жодними заявами, то його свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи, видане у 2001 році, є недійсним.

З цих підстав суд вказав на відсутність підстав для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису №2 101 175 0000 024241 від 08.02.2014 про включення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) - у разі, коли державна реєстрація фізичної особи-підприємця була проведена до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Фактично позиція відповідача полягає у тому, що у зв`язку з прийняттям Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" та створенням Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, державна реєстрація осіб-підприємців, яка мала місце до набуття чинності вказаним Законом, автоматично не припинялася, а отже у зв`язку з тим, що позивач був зареєстрованим у 2001 році як фізична особа-підприємець, то відомості про нього правомірно перенесені до новоствореного Реєстру.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 19.11.2019 засобами поштового зв`язку позивачем отримано вимогу ГУ ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-103947-56 на загальну суму боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 26539,26 грн.

Згідно отриманого Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачу стало відомо, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містить інформацію про ОСОБА_1 як про фізичну особу-підприємця.

Відомості про ФОП ОСОБА_1 внесені до Єдиного державного реєстру 08.02.2014, шляхом включення до реєстру за кодом реєстраційної дії 0024241.

25.11.2019 представник позивача звернулася з адвокатським запитом до Відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради з проханням повідомити:

на підставі яких документів здійснений запис в Державний реєстр від 08.02.2014;

які правові підстави для внесення вказаного запису;

чи збережена реєстраційна справа ФОП ОСОБА_1 та реєстраційна картка, на підставі якої здійснений запис (а.с.12).

Листом Відділом реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради 28.11.2019 № 863 представнику позивача надано відповідь, за змістом якої відповідно до наявної у відділі інформації, яка була передана від попередніх органів державної реєстрації, а саме: за даними реєстраційної справи №2_101_024241_10 - Петров Віктор Володимирович, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 а, зареєстрований 24.12.2001, як фізична особа-підприємець, про що свідчить копія свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради від 24.12.2001 за №02140811Ф0028472. На виконання наказу Міністерства юстиції від 12.04.2012 №575/5 "Про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань на підставі інвентаризаційних відомостей 08.02.2014 була проведена реєстраційна дія "Включення відомостей про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію вважається недійсним" фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Так встановлені обставини справи свідчать про те, що Петров В.В. зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи, виданого виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради від 24.12.2001 за №02140811Ф0028472.

З 01 липня 2004 набрав чинності Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" від 15 травня 2003 року № 755-IV (далі - Закон №755), який регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 755 (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 755, Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 755, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону № 755, відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток.

Відповідно до ст. 1 Закону № 755, реєстраційна картка - документ встановленого зразка, який підтверджує волевиявлення особи щодо внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Отже з огляду на положення наведених норм права можливо погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що у 2014 році за загальним правилом необхідною умовою для прийняття державним реєстратором рішення щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації позивача як фізичної особи-підприємця була реєстраційна картка на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

В подальшому, Верховною Радою України 01.07.2010 прийнято Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання" за №2390 (далі - Закон № 2390).

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2390 цей Закон набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2390 передбачено, що процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 01.07.2010 №2390 набрав чинності 03.03.2011, а процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності закону, тобто мав тривати до 03.03.2012.

Згідно з п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390, усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру. Державний реєстратор при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов`язаний, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, провести включення відомостей про діючі юридичні особи та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з Єдиного державного реєстру.

Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390, після закінчення передбаченого для включення відомостей до Єдиного державного реєстру строку встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до Єдиного державного реєстру.

За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, включаються до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, вважаються недійсними.

Порядок утворення, а також завдання та повноваження тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій встановлюються спеціально уповноваженим органом з питань державної реєстрації (п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390).

12 квітня 2012 року наказом Міністерства юстиції України № 575/5 було затверджено Положення про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - Положення № 575/5 ).

Відповідно до п. 1.2 Положення № 575/5 Комісії створюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі з метою проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, відомості про яких на дату завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не включені до Єдиного державного реєстру.

Згідно з п. 2.4 Положення № 575/5 до складу комісії входять працівники реєстраційних служб головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі та територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, територіальних органів державної статистики, територіальних органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 3.1 Положення № 575/5 завданням комісії є проведення інвентаризації невключених суб`єктів.

Згідно з п. 3.2 Положення № 575/5 (на час внесення оскаржуваного запису) комісія відповідно до покладеного на неї завдання, серед іншого, зокрема:

- приймає від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб - підприємців (далі - уповноважені органи), аналітичну інформацію про невключених суб`єктів;

- передає узагальнену інформацію про невключених суб`єктів виконавчим комітетам міських рад міст обласного значення, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій за місцезнаходженням юридичних осіб та за місцем проживання фізичних осіб - підприємців для подальшого включення їх державними реєстраторами до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр).

Відповідно до пункту 4.3 Положення № 575/5 комісія, зокрема, передає узагальнену інформацію про невключених суб`єктів державним реєстраторам за місцезнаходженням юридичних осіб та за місцем проживання фізичних осіб - підприємців для подальшого включення цих відомостей до Єдиного державного реєстру, про що складається акт приймання-передачі у двох примірниках. Узагальнена інформація про невключених суб`єктів може передаватися частинами.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується відповідачем те, що підставою для включення 08.02.2014 ФОП ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру, слугувала аналітична інформація отримана від тимчасової спеціальної комісії з питань проведення інвентаризації невключених суб`єктів до Єдиного державного реєстру для подальшого включення державним реєстратором даних відомостей до Єдиного державного реєстру на підставі акту приймання-передачі.

Отже встановлені судом першої інстанції обставини справи не дають підстав для висновку про те, що відповідачем неправомірно внесено запис до ЄДР про позивача, як про зареєстровану фізичну особу-підприємця, оскільки такий запис внесено на підставі інформації уповноваженого органу, яким встановлено факт реєстрації позивача суб`єктом підприємницької діяльності до 01 липня 2004 року і такий факт не був спростований позивачем.

Не можуть бути підставою для висновку щодо неправомірності внесення інформації про позивача до ЄДР, і висновки суду першої інстанції про те, що позивач після початку дії Єдиного державного реєстру не вчинив жодних дій щодо набуття статусу фізичної особи-підприємця, заяв та документів державному реєстратору не подавав, оскільки вирішив припинити свою підприємницьку діяльність.

З приводу таких висновків суду першої інстанції слід зазначити те, що у зв`язку з прийняттям Закону № 755 та створення Єдиного державного реєстру державна реєстрація осіб-підприємців, яка мала місце до 1 липня 2004 року, автоматично не припинялась, а отже позивач і не був зобов`язаний вчиняти будь-яких дій з метою набуття статусу фізичної особи-підприємця після 01 липня 2004 року. У разі якщо позивач виявив бажання припинити підприємницьку діяльність, то після 01 липня 2004 року він був зобов`язаний вчинити певний алгоритм дій, які для цього визначалися Законом № 755.

Той факт, що позивач не звертався до державного реєстратора про заміну свідоцтва про державну реєстрацію, також не свідчить про неправомірність дій відповідача щодо внесення інформації про позивача до ЄДР, оскільки Закон не пов`язує внесення інформації про особу-підприємця до ЄДР з такою умовою, як отримання нею свідоцтва про реєстрацію нового зразка.

Отже дослідивши встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що рішення державного реєстратора про внесення інформації до ЄДР про позивача, як фізичну особу-підприємця, є неправомірним.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету міської ради Запорізької області - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі №280/6120/19 - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 09.04.2020р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк