Справа № 160/2296/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2020 року Справа № 160/2296/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
26.02.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, виходячи з заробітної плати, отриманої ним за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року під час роботи в Українсько-Латвійському товаристві з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД», згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року, виданої Українсько-Латвійським товариством з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком, починаючи з 30 липня 2019 року з урахуванням сум заробітної плати, отриманої ним за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року під час роботи в Українсько-Латвійському товаристві з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД», згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року, виданої Українсько-Латвійським товариством з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД».
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 30.07.2019 року позивачеві призначена пенсія за віком, на підставі поданої ним особистої заяви, обчислена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом з заявою про призначення пенсії позивачем було подано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року на посаді директора та в подальшому заступника директора Українсько-Латвійського Товариства з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД», але пенсія позивачу була розрахована без урахування зазначеної довідки, оскільки в пенсійному органі позивачеві повідомили, що спочатку має відбутися перевірка первинних документів, адже до 01.07.2000 року відрахування до пенсійного фонду не були персоніфіковані.
Позивачеві стало відомо, що у вересні 2019 року відповідачем здійснено перевірку Українсько-Латвійського Товариства з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД» щодо дотримання вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з питання достовірності документів, наданих для призначення (перерахунку) пенсій, у зв`язку з чим, 16.12.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив надати відповідь про причини неврахування при призначенні пенсії згідно поданої позивачем довідки.
За поясненням позивача, в січні 2020 року позивач отримав лист відповідача від 3.01.2020 року № 9344/М-09, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомлено, що для застосування довідки при розрахунку пенсії відсутні підстави, оскільки за результатами зустрічної перевірки управлінням контрольно-перевірочної роботи Головного управління довідки (від 01.07.2019 року № 101) про заробітну плату за період роботи позивача в ТОВ «БАДМ ЛТД» з січня 1993 року по грудень 1997 року встановлено, що в розрахункових відомостях відсутні утримання страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії за віком, виходячи з заробітної плати отриманої ним за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року під час роботи в Українсько-Латвійському товаристві з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД», згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року, виданої Українсько-Латвійським товариством з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД».
Ухвалою суду від 02.03.2020 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову, відповідач надав свій відзив на позов, який долучений до матеріалів справи. В обґрунтування своїх заперечень проти позову, посилаючись на положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Інструкції про порядок сплати і обліку страхових внесків та інших внесків підприємств, установ, організацій і громадян до Пенсійного фонду України, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 26.03.1992 року № 2-1, відповідач зазначив, що за результатами зустрічної перевірки управлінням контрольно-перевірочної роботи Головного управління довідки від 01.07.2019 року № 101 про заробітну плату за період роботи відповідача в ТОВ «БАДМ ЛТД» з січня 1993 року по грудень 1997 року встановлено, що в розрахункових відомостях відсутні утримання страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Відповідач вказує, що у ГУ ПФУ у Дніпропетровській області відсутні законні підстави для зарахування до загального трудового стажу позивача періоду роботи в ТОВ «БАДМ ЛТД» з січня 1993 року по грудень 1997року, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
27.03.2020 року позивачем надано до суду відповідь на відзив, яку долучено до матеріалів справи. Позивач звертає увагу, що позивачем не ставиться вимога щодо зарахування до загального трудового стажу позивача періоду роботи в ТОВ «БАДМ, ЛТД» за період з січня 1993 року по грудень 1997 року, оскільки позивачем заявляється вимога перерахунку призначеної пенсії за віком, починаючи з 30.07.2019 року з урахуванням сум заробітної плати, отриманої ним за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року під час роботи в Українсько-Латвійському товаристві з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД», згідно відповідної довідки про заробітну плату, що є різними предметами спору.
На думку позивача, відповідачем жодним чином не спростовано той факт, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Законодавством не визначено, що умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є наявність документів, що підтверджують утримання страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Позивач вважає, що поданий відповідачем відзив на позовну заяву є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не може бути взятим судом до уваги, а позовні вимоги позивача, натомість підлягають задоволенню.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком з 30.07.2019 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
16.12.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою від 16.12.2019 року, в якій просив надати відповідь при причини неврахування довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року, виданої Українсько-Латвійським товариством з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД».
Листом від 13.01.2020 року № 9344/М-09 «Про розгляд звернення» позивача повідомлено, що за результатами зустрічної перевірки управлінням контрольно-перевірочної роботи Головного управління довідки (від 01.07.2019 року №101) про заробітну плату за період роботи з в ТОВ «БАДМ ЛТД» з січня 1993 року по грудень 1997 року встановлено, що в розрахункових відомостях відсутні утримання страхових внесків до Пенсійного фонду України. З огляду на зазначене, для застосування даної довідки при розрахунку пенсії підстави відсутні.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Тому, вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV.
Згідно зі статтею 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 9 цього Закону, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. У разі якщо при відстрочці часу призначення пенсії за віком не здійснюється підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу, пенсія, обчислена відповідно до статті 29 цього Закону, призначається з дня, що настає за останнім днем повного місяця відстрочки часу виходу на пенсію, який враховано до страхового стажу; 2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності. У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права. 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.
Відповідно до статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Абзацами 4 та 5 ч.1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що для визначення розміру пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до частини першої статті 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Відповідно до ст.65 Закону України «Про пенсійне забезпечення», середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у вставленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Положення ст.43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає перерахунок пенсій за віком на підставі документів, які відповідають вимогам законодавства, чинного на час їх видачі.
Верховний Суд України в постанові від 17.03.2015 року у справі № 21-11а15 висловив правову позицію, відповідно до якої обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України у постановах від 17 березня 2015 року у справі № 21-11а15 та від 15 грудня 2015 року у справі №2-а/576/29/14, а також Верховним Судом у постановах від 13 лютого 2018 року у справі №358/1179/17, від 10 липня 2018 року по справі №539/2061/17, від 18 жовтня 2018 року по справі №539/758/15-а.
Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
З матеріалів справи вбачається, що позивач працював у Україно-Латвійському товаристві з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД» з 04.01.1993 року по 01.11.2002 року, що підтверджується копією трудової книжки, Протоколом № 2 зборів учасників Українсько-латвійського товариства з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД» від 04.01.1993 року, наказом № 3-к від 04.01.1993 року, Протоколом № 8 від 30.1997 року та Наказом від 31.12.1997 року №29К, копії яких містяться в матеріалах справи.
За період з січня 1993 року по грудень 1997 року позивачеві була видана довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 01.07.2019 року № 101.
Довідка видана на підставі розрахункових відомостей за період з січня 1993 року по грудень 1997 року. На довідці міститься печатка Україно-Латвійського товариства з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД».
Відповідно до ч.3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» здійснення перевірки правильності оформлення та достовірності відомостей, наведених у довідках про заробітну плату, покладено саме на відповідача.
Судом встановлено, що 16.09.2019 року відповідачем проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з питання достовірності документів, наданих для призначення (перерахунку) пенсій, за результатами якої складено Акт від 16.09.2019 року № 1982/10.3-13, копія якого міститься в матеріалах справи.
З зазначеного акту вбачається, що суми заробітної плати вказані в довідці співпадають з сумами нарахованої заробітної плати у відомостях.
В наданих відомостях за 1993-1997 роки відсутні утримання збору до Пенсійного фонду України.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся на адресу Українсько-Латвійського ТОВ «БАДМ, ЛТД» з листом від 16.10.2019 року №6464/03-05/12 «Про надання інформації», в якому просив відкликати довідку про заробітну плату № 101 від 01.07.2019 року, видану на ім`я ОСОБА_1 , оскільки, згідно акту перевірки №1982/10.3-13 від 16.09.2019 року, в наданих відомостях за 1993-1997 роки відсутні утримання збору до Пенсійного фонду України.
Разом з тим, в матеріалах справи наявна копія нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 від 06.11.2019 року, відповідно до якої остання повідомила, що нарахування заробітної плати працівників, розрахунок нарахувань на заробітну плату та утримань із заробітної плати в 1993-1997 роках здійснювався нею на підставі чинного на той момент законодавства, що підтверджується щорічними перевірками держорганів зі складанням відповідних актів перевірок.
Вказано, що згідно облікової політики підприємства розрахунки нарахувань і утримань велися окремим бухгалтерським документом і зберігалися разом з іншими документами, термін позовної давності (зберігання) яких не перевищує 3 роки.
В зазначеній заяві головним бухгалтером підтверджується в період 1993-1997 роки правильність нарахування і сплати податків товариством до відповідних бюджетів.
Листом від 08.11.2019 року № 05/11 Українсько-Латвійського ТОВ «БАДМ, ЛТД» повідомило відповідача, що жодних юридичних підстав для відкликання довідки про заробітну плату № 101 від 01.07.2019 року, виданої на ім`я позивача не має. До зазначено листа додано копії нотаріально засвідченої заяви від 06.11.2019 року та юридичного висновку від 07.11.2019 року.
Окрім того, судом встановлено, що 04.02.2020 року ТОВ «Аудиторський контроль України», на звернення позивача, було надано звіт незалежного аудитора, щодо перевірки розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 , дослідження (здійснення процедур обзору, аналізу, оцінки та перевірки) стосовно правомірності невизнання довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 101 від 01.07.2019 року виданої ТОВ ІІ «БАДМ ЛТД» на ім`я ОСОБА_1 , копія якого наявна в матеріалах справи.
Відповідно до заключних положень зазначеного звіту незалежного аудитора, констатовано наступні факти, а саме: 1) розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 перевірено, розбіжностей з даними аудитора не виявлено та відповідає законодавству; 2) Відділ з питань перерахунків пенсій № 1 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відкликав довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 101 від 01.07.2019 року, виданої ТОВ ІІ «БАДМ, ЛТД» на ім`я позивача необґрунтовано, що суперечить нормативним документам.
Суд повторно звертає увагу, що відповідно до п. 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.11.2019 у справі 607/3122/17 та від 22.01.2020 року у справі № 607/7680/17.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Враховуючи викладене, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позовної заяви.
З приводу розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 1681,60 грн., сплата яких підтверджується квитанцією № 1875-5571-7703-9766 від 19.02.2020 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, виходячи з заробітної плати, отриманої ним за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року, під час роботи в Українсько-Латвійському товаристві з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД», згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року, виданої Українсько-Латвійським товариством з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком, починаючи з 30 липня 2019 року з урахуванням сум заробітної плати, отриманої ним за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року під час роботи в Українсько-Латвійському товаристві з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД», згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року, виданої Українсько-Латвійським товариством з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями «БАДМ, ЛТД».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 07.04.2020 року.

Суддя І.О. Лозицька