Справа № 160/2568/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року Справа № 160/2568/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артель» про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, -
04.03.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артель», в якому просить суд:
Ухвалою суду від 06.03.2020 року позовну заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артель» про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: надати суду оригінал документу про сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн. за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру.
Ухвалою суду від 18.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Позивач зазначає, що подальша експлуатація об`єктів відповідача із вищезазначеними порушеннями пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, у зв`язку з чим просив позов задовольнити.
Відповідач, у встановлений судом строк, своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, проте надав до суду заяву, відповідно до якої вказав, що після одержання Акту перевірки, відповідач негайно почав усувати порушення. Після повного усунення всіх порушень листом від 05.03.2020 року, вих. № 15 ТОВ «Артель» направило до позивача заяву про проведення позапланової перевірки усунення порушень, зазначених у Акті № 286 від 14.02.2020 року.
Також, відповідач вказує, що з 16.03.2020 року по 20.03.2020 року позивач провів позаплановий захід контролю, предметом якого була перевірка усунення ТОВ «Артель» порушення законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. В Акті перевірки № 521 від 20.03.2020 року, який був складений за підсумками перевірки, зазначено про відсутність підстав для вжиття заходів реагування через усунення відповідачем порушень, визначених у Акті перевірки № 286 від 14.02.2020 року. З огляду на це, відповідач просив суд закрити провадження у справі, бо товариство усунуло виявлені в ході перевірки порушення та це підтверджується актом перевірки усунення порушень, визначених в Акті перевірки № 286 від 14.02.2020 року.
26.03.2020 року позивачем надано до суду пояснення щодо стану усунення порушень, відповідно до яких зазначає, що відповідачем порушення пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей усунуто частково. Позивач вказує, що порушення, зазначені в Акті перевірки від 14.02.2020 року № 286 свідчать про те, що відповідачем не було забезпечено безпеку об`єктів на належному рівні шляхом забезпечення системами запобігання, у тому числі організаційно-технічними заходами.
Позивач не підтверджує усунення всіх порушень, зазначених у позові, та вважає, що підстави для не задоволення позовних вимог ? відсутні.
01.04.2020 року відповідачем надано до суду заперечення проти позову, які долучено до матеріалів справи. Відповідач заперечує проти позовних вимог, оскільки порушення, зазначені в Акті перевірки від 14.02.2020 року № 286, усунуті, та підстави для вжиття заходів реагування щодо відповідача відсутні.
Окрім того, відповідач зазначає, що ТОВ «Артель» не є власником усього об`єкту за адресою: м. Дніпро, вул. Липинського, 18, а лише, є власником місць загального користування у цьому об`єкті (мережі теплопостачання, електропостачання, водопостачання, сходи та ін.) Власниками окремих приміщень є інші фізичні та юридичні особи, перевірка щодо яких не проводилась, та обмежувальні заходи щодо яких не передбачені у позовній заяві.
Також відповідач вказує, що позивачем не було видано припис з вказанням терміну усунення порушень, які позивач зазначив у позовній заяві, як такі, що створюють загрозу для життя та здоров`я людей, що в свою б чергу не призвело б до необхідності звернення до суду.
За вказаних підстав відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до наказу т.в.о начальника Дніпровського міського управління Головного управління ДСНС Україні у Дніпропетровській області від 30.01.2020 року № 8 «Про проведення перевірок», на виконання вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказано провести планові перевірки додержання (виконання) вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту відповідно до списку об`єктів для проведення планових перевірок, зокрема, Товариства з обмеженою відповідальністю «Артель».
Дніпровським міським управлінням Головного управління ДСНС Україні у Дніпропетровській області у період з 11.02.2020 року по 14.02.2020 року відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» проведено плановий захід зі здійснення державного нагляду (контролю), за результатами якого складено Акт від 14.02.2020 року № 286.
- п. 8 розділ ІІ Наказу МВС України від 30.12.2014 року № 1417 «Про затвердження Правил пожежної безпеки в Україні приміщення не забезпечене відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захід. Знаки безпеки. Фома та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цветасигнальные и знаки безопастности»;
- ППБУ, розділ V, п. 1.4; ДБН В.2.5-56:2014, дод. Ж, п. Ж.6.3 монтаж, введення до експлуатування і технічне обслуговування СПЗ не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», а саме: не ведеться журнал обліку санкціонованих та не санкціонованих спрацювань (відмов, несправностей) системи протипожежного захисту встановленого зразка (форма Ж.3);
- ППБУ, розділ V, п. 1.4; ДБН В.2.5-56:2014, п. 7.2.22 монтаж, введення до експлуатування і технічне обслуговування СПЗ не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», а саме: на об`єкті відсутній резервний запас пожежних сповіщувачів (димових, теплових, ручних, спринклери тощо), який повинен становити не менше 10 % від загальної кількості їх в системі протипожежного захисту змонтованої на об`єкті;
- ППБУ, розділ V, п. 1.4; ДБН В.2.5-56:2014, дод. Ж., п. Ж.6.5 - монтаж, введення до експлуатування і технічне обслуговування СПЗ не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», а саме: відсутній регламент робіт з підтримання експлуатаційної придатності та планово-попереджувальних робіт на кожний вид систем протипожежного захисту згідно затверджених планів-графіків обслуговування системи протипожежного захисту (форма Ж.4);
- ППБУ, розділ V, п. 2.1 пп.9 не встановлено покажчик пожежного гідранта з нанесенням літерного індексу ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водопровідної мережі (тупикова чи кільцева);
- ППБУ, розділ ІІ, п. 22 ДСТУ 7313:2013 п. 1.5, додаток А п. 4.6.1, п. 10.7, п. 10.1, п. 8.1.3 з метою забезпечення безпечного евакуюванням та надання інформації щодо правил поведінки в умовах обмеженої видимості або повної темряви (аварійного відключення освітлення) при загрозі виникнення надзвичайної ситуації (пожежі, аварії, стихійного лиха, катастрофи, загрози здійснення терористичного акту, тощо) системами евакуаційні фотолюмінісцентні не розроблені для торгівельного комплексу відповідно до ДСТУ 7313:2013. Плани евакуації та позначення шляхів евакуації не виконано на основі фотолюмінісцентні матеріалів;
- КЦЗУ розділ ІІІ глава 4, стаття 20, пункт 2 Порядку забезпечення населення і особового складу невоєнізованих формувань засобами радіаційного та хімічного захисту», затвердженого постановою КМУ від 19.08.2002р. №1200, пункти 1, 2, 3, 6, ПТБ розділ ІІІ, пункт 2 не визначено обсяги забезпечення працюючого персоналу засобами радіаційного та хімічного захисту та не забезпечено працівників засобами захисту органів дихання, згідно обсягів;
- пункт 7 наказу МНС України від 16.08.2005р. №140 «Про внесення змін до наказу МНС України від 18.12.2000р. № 338, п. 6 Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, п. 3.1.1 Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях не проведено ідентифікацію об`єкта;
- ППБУ розділ ІІ, п.8 ДБН В.2.5-77:2014, п. 23.6 приміщення котельні не оснащені відповідними знаками пожежної безпеки відповідно до вимог ППБУ;
- ППБУ розділ ІІ, п. 22, ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні», розділ 6, п. 6.8 у приміщенні дахової котельні при використанні газоподібного палива не передбачено зовнішні легкооксидні огороджувальні конструкції, площа яких повинна становити не менше, ніж 0,05 м2 та 1 м3 об`єму приміщення. Віконні прорізи не обладнані пристроями для попередження можливого розкидання скла, не порушуючи вимог щодо евакуації людей при пожежі;
- ППБУ розділ V, п 2.2, п.п. 8 з першого по четвертий поверх на дверцятах пожежних шафок із зовнішнього боку не вказані після літерного індексу «ПК» порядковий номер крана та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів;
- ППБУ розділ V, п. 1.4, п. 2.3 у приміщенні насосних станції не вивішено загальну схему протипожежного водопостачання та схему об`язки насосів. Відсутні інформація на кожній засувці і пожежному насосі підвищувачі про їх призначення;
- ППБУ розділ V, п. 1.4, п. 2.3 електрифіковані засувки не перевіряються не рідше двох разів на рік, а пожежні насоси щомісяця, які повинні утримуватись у постійній експлуатаційній готовності. Не рідше одного разу на місяць не перевіряється надійність переведення пожежних насосів з основного на резервне електропостачання (у тому числі дизельних агрегатів) з реєстрацією результатів у журналі;
- ППБУ розділ V, п. 1.4, п. 2.3 на дверях насосної станції не вказано місце зберігання ключів;
- ППБУ розділ V, п. 1.4, п. 2.3, ДБН В 2.5..56-2014 дод. Ж, п. Ж.8.1.4.5 раз на рік обслуговуючий персонал не змінює воду в системі та не промиває трубопроводи.
Копію акту було вручено директору відповідача Аністратенко Н.С., що підтверджується особистим підписом в самому акті перевірки.
В акті перевірки відсутні пояснення, зауваження або заперечення зі сторони відповідача.
Позивач вважає, що подальша експлуатація об`єкта, а саме, будівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Липинського, будинок 18, Товариства з обмеженою відповідальністю «Артель» із зазначеними порушеннями пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту створюють загрозу життю та /або здоров`ю людей, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
За змістом статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877).
Відповідно до ст. 1 Закону № 877, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052 (далі - Положення), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
За нормами пункту 3 зазначеного Положення основними завданнями ДСНС України є, зокрема, реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.
Відповідно до ст. 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 Кодексу цивільного захисту України).
Частиною 1 статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено підстави для здійснення позапланових заходів.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
За нормами частини п`ятої статті 4 Закону № 877 виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
У силу пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
За приписами частини другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Як встановлено частиною 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, є:
1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;
2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;
3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;
4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;
6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;
7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;
8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;
9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;
10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;
11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.
Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Суд звертає увагу, що законодавство не містить визначення поняття «порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей», а, отже, воно є оціночним.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем з 16.03.2020 року по 20.03.2020 року було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якого складено Акт від 20.03.2020 року № 521.
З акту перевірки від 20.03.2020 року № 521, а саме, розділу «Опис виявлених порушень вимог законодавства» вбачається наявною позначка «+» щодо наявності порушення вимог законодавства. Проте, в самому розділі не вказано таких порушень, натомість в усіх колонках таблиці наявний «».
Разом з тим, з розділу Акту перевірки «Питання для перевірки дотримання вимог законодавства, які поширюються на всіх суб`єктів господарювання у відповідній сфері», а саме, розділ ІІ «Забезпечення техногенної безпеки», з якого вбачається, що:
- інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку населення в разі виникнення аварії не розміщено;
- евакуаційні заходи щодо працівників та майна суб`єкта господарювання під час виникнення надзвичайних ситуацій не організовано та не здійснюються;
- навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки, не здійснено;
- штатні працівники (спеціальні підрозділи) цивільного захисту або спеціально призначені особи з питань цивільного захисту не в наявності;
- допуск до роботи працівників не здійснюється після проходження ними навчань, інструктажів і перевірки знань з питань цивільного захисту, зокрема, з техногенної безпеки.
Інших порушень не виявлено.
Суд зазначає, що відповідачем не надано до суду доказів усунення вищевказаних порушень. Проте, порушення, зазначені в акті перевірки від 14.02.2020 року № 286 у своїй більшості усунуті, а не усунуті порушення на думку суду не пов`язані зі створенням реальної загрози життю та здоров`ю людей.
Тому, суд доходить висновку, що відповідачем вжито всіх необхідних заходів для усунення виявлених порушень, встановлених перевіряючим органом під час перевірки, а, отже, підстави для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів, а саме: будівлі за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Липинського, будинок 18, Товариства з обмеженою відповідальністю «Артель» до повного усунення порушень, шляхом зобов`язання зупинити експлуатацію об`єктів, відсутні.
Щодо доводу відповідача стосовно ненадання позивачем припису про усунення порушень, суд зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 вказаного Закону орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків.
Тобто надання суб`єктам господарювання припису про усунення порушень є правом позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артель» про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта - відмовити.
Розподіл судових витрат судом не здійснювався.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 07.04.2020 року.

Суддя І.О. Лозицька