Справа № 520/497/20
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 р. Справа № 520/497/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Старостіна В.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 27.02.20 року по справі № 520/497/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Харківській області, які полягають у зменшенні ОСОБА_1 з 01.01.2018 року розміру пенсії з 77% до 70% грошового забезпечення та виплати пенсії не у повному обсязі, а саме 50 % суми підвищення пенсії у період 01.01.2018 31.12.2018р.р., та 75% суми підвищення пенсії, у період 01.01.2019 31.12.2019р.р.;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 77 % грошового забезпечення з 01.01.2018 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року з 01.01.2018 року;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 єдиною сумою недоплачену частину основного розміру пенсії з 01.01.2018 року, із нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 01.01.2018 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 77 % грошового забезпечення до 70 % грошового забезпечення з 01.01.2018 року.

Зобов`язано Головне управління ПФУ в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.01.2018 року пенсію у розмірі 77 % грошового забезпечення.

Визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками ОСОБА_1 за рахунок виплати 75 % суми підвищеної пенсії з 05.03.2019 року згідно постанови КМУ "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року № 103.

Зобов`язано Головне управління ПФУ в Харківській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 05.03.2019 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії.

Зобов`язано Головне управління ПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів з 01.01.2018 року, у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії за вислугу років. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

20.02.2020 року позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив суд ухвалити додаткове судове рішення у справі № 520/497/20 та стягнути з Головного управління ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5600,00 грн.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката підтверджені належними га допустимими доказами, а тому вказані витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року заяву про стягнення з Головного управління ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Доповнено резолютивну частину рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року по справі № 520/497/20 абзацом наступного змісту: "Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ПФУ в Харківській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат".

В задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви про стягнення на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомог, позивач подав апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване додаткове рішення в цій частині, та прийняти постанову, якою заяву про стягнення з Головного управління ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5600,0 грн. задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги додаткове рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 08.01.2020 року між позивачем (Клієнт) та ОСОБА_2 (Адвокат) укладено договір надання правничої допомоги, предметом якого є забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта; надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу тощо; складення заяв, заперечень, процесуальних та інших документів забезпечення реалізації прав, свобод і законний інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, в державних органах, установах, перед фізичними та юридичними особами.

Протоколом узгодженої договірної ціни від 08.01.2020 року, підписаного сторонами договору, який є невід`ємною частиною договору від 08.01.2020 року, встановлено погодинну оплату виконаних Адвокатом робіт (наданих послуг). Вартість однієї години складає 400,00 грн.

Згідно акту приймання-передачі робіт (послуг) від 19.02.2020 року, адвокатом надано позивачу необхідну професійну правову допомогу за договором від 08.01.2020 року, а саме: 1) аналіз матеріалів пенсійної справи (витрачено 30 хв.), ціна послуги 200,00 грн.; 2) вивчення приписів законодавства з питань виплати пенсій військовослужбовцям, дослідження судової практики, надання усної консультації, узгодження тактики відновлення прав клієнта (витрачено 3 год.), ціна послуги 1 200,0 грн.; 3) складання позовної заяви (5 год.), ціна послуги 2000,0 грн.; 4) складання клопотання про поновлення строків звернення до суду (30 хв.), ціна послуги 200,0 грн.; 5) вивчення обґрунтувань відзиву на позов, складання та подача відповіді на відзив до суду, у т.ч. копії відповідачу (4 год.), ціна послуги 1 600,0 грн.; 6) складання заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу (1 год.), ціна послуги 400,0 грн. Всього 5600,0 грн.

Квитанцією від 20.02.2020 року підтверджено оплату позивачем адвокатських послуг в сумі 5600,0 грн.

Частково відмовляючи у задоволенні заяви про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції виходив з того, що розмір гонорару адвоката є завищеним, витрати на правничу допомогу необґрунтованими, аналіз матеріалів пенсійної справи позивача та складання заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не можу вважатись самостійними послугами з надання правничої допомоги.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт, значенням справи для сторони.

Крім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на положення ч. 6 та ч. 7 ст. 134 КАС України якими визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Таким чином, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона довести неспівмірність розміру таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження складу та розміру витрат на професійну правничу допомогу до заяви про прийняття додаткового рішення додано договір від 08.01.2020 року, протокол узгодження договірної ціни від 08.01.2020 року, акт прийому-передачі робіт (послуг) від 19.02.2020 року, квитанцію від 20.02.2020 року.

При цьому акт прийому-передачі робіт (послуг) від 19.02.2020 року містить детальний опис виконаних адвокатом робіт, час витрачений на виконання таких робіт та їх вартість. Перелічені в акті приймання-передачі виконані адвокатом роботи (надані послуги) цілком відповідають зазначеним вище приписам чинного законодавства, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, включаючи підготовку справи до розгляду, збір доказів та ін. визначені сторонами згідно з умовами Договору про надання правничої допомоги та Актом приймання-передачі робіт, розмір суми, що підлягала сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, підтверджена доказами оплати позивачем таких витрат.

Відповідач отримав заяву про винесення додаткового судового рішення, яким позивач просив суд стягнути з витрати на професійну правничу допомогу, 20.02.2020 року, про що свідчить штамп Головного управління ПФУ в Харківській області, однак клопотання про зменшення таких витрат, з огляду на її не співмірність, заявлено не було.

Чинне законодавство покладає обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, матеріали справи не містять такого клопотання пенсійного органу та жодних інших пояснень відповідача з цього приводу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рішенні від 23.01.2020 року по справі № 300/941/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами позивача про необхідність врахування, при вирішенні питання обґрунтованості витрат та пропорційності їх розміру, визначеного у п. 4) ч. 5 ст. 134 КАС України критерію значення справи для сторін ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

З апеляційної скарги вбачається та матеріалами справи підтверджується, що протиправні дії відповідача призвели до недоотримання ОСОБА_1 пенсії у період з 01.01.2018 року - 31.12.2019 року у загальному розмірі 57379,5 грн. та подальше її щомісячне зменшення у сумі 718,2 грн.

Наведені обставини свідчать на наявність підстав вважати, що справа має істотне значення для позивача.

Таким чином, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції, не у повному обсязі досліджено обставини справи, за відсутності відповідного клопотання відповідача, необґрунтовано зменшено розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, які підлягали покладенню на головне управління ПФУ в Харківській області.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 по справі № 520/497/20 - скасувати.

Прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про стягнення з Головного управління ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Доповнити резолютивну частину рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року по справі № 520/497/20 абзацом наступного змісту: "Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ПФУ в Харківській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 5600 (п`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу".

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.В. Старостін
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова