Справа № 320/5901/18
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення звіту про виконання судового рішення без розгляду,

встановлення нового строку для подання звіту про виконання судового рішення

09 квітня 2020 року справа № 320/5901/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кушнова А.О., розглянувши у порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київський області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №320/5901/18 за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним та скасування рішення начальника управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області №1857 від 29.03.2016 про відмову у праві призначення ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язання Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до положень ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня подачі заяви про призначення такої пенсії, тобто з 28.12.2015.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області від 29.03.2016 №1857 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зареєстроване 21.04.2016 за №1973/03.

Визнано протиправною відмову Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у призначенні позивачу пенсії відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка викладена у листах Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 03.10.2018 №476/Є-01 та від 29.12.2018 №729/Є-01.

Зобов`язано Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, зі зменшенням пенсійного віку згідно п.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 05.12.2015.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишено без задоволення, рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 - без змін.

Також постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019 замінено Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Київській області його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київський області.

Отже, рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 набрало законної сили 04.12.2019.

13.12.2019 Київським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист у справі №320/5901/18 про зобов`язання Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, зі зменшенням пенсійного віку згідно п.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 05.12.2015 року.

14.02.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю щодо виконання судового рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 у справі №320/5901/18, в якій заявник просить суд встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у зв`язку з тим, що вказане рішення відповідачем не виконується.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 призначено до розгляду у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі №320/5901/18 на 05.03.2020. Витребувано докази від відповідача, а саме докази виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2019, яке набрало законної сили 04.12.2019, в частині призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, зі зменшенням пенсійного віку згідно п.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 05.12.2015.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 встановлено для Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області строк для надання суду звіту про виконання судового рішення від 26.04.2019 в адміністративній справі №320/5901/18 протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали суду.

Ухвалу суду від 05.03.2020 встановлено для Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області строк для надання суду звіту про виконання судового рішення отримано відповідачем 12.03.2020.

08.04.2020 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов звіт про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 №1000-0804-7/20853 у справі №320/5901/18, відправлений рекомендованим поштовим відправленням 24.03.2020.

У результаті автоматизованого розподілу вказаний звіт було передано для розгляду судді Кушновій А.О.

Розглянувши звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про виконання судового рішення від 20.03.2020 №1000-0804-7/20583, суд дійшов висновку про те, що звіт про виконання судового рішення слід повернути без розгляду, виходячи з наступного.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом (частина третя статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені у статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини першої якої будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановляння ухвали про відкриття провадження у справі; зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Відповідно до Національного стандарту України Державна уніфікована система документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003 до складу реквізитів документів входить підпис.

Отже, підпис як обов`язковий реквізит службового документа за наявності всіх інших обов`язкових реквізитів надає документу юридичної сили і свідчить про відповідальність особи за його зміст.

Згідно з абзацом першим підпункту 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції Закону України від 02.06.2016 № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року (абзац другий підпункту 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України).

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню (абзац третій підпункту 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України).

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 1312 Конституції України (в редакції Закону України від 02.06.2016 № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Закон України від 02.06.2016 № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» набрав чинності 30.09.2016.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Отже, із системного аналізу наведених положень законодавства випливає, що представництво органів державної влади в адміністративному процесі має здійснюватися адвокатом - з 1 січня 2020 року у справах, провадження у яких розпочато після 30 вересня 2016 року.

У зв`язку з вищенаведеним, суд зазначає, що право на підписання звіту про виконання судового рішення у даній справі, як представник органу державної влади має виключно адвокат.

При дослідженні звіту про виконання судового рішення відповідача від 20.03.2020 №1000-0804-7/20583, судом встановлено, що звіт підписаний головним спеціалістом юрисконсульту відділу представництва інтересів в судах та інших органах №3 юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Тарасенко Іриною Миколаївною.

В якості доказу на підтвердження повноважень представника в порядку самопредставицтва суб`єкта владних повноважень Тарасенко Ірини Миколаївни на підписання зазначеного звіту про виконання судового рішення додано:

- копію наказу від 13.06.2019 №177-о про призначення Тарасенко Ірини Миколаївни на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта відділу представництва інтересів в судах та інших органах №3 юридичного управління, виданого начальником Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області В.Фатхутдіновим,

- копію Положення про юридичне управління Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, затверджене наказом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 18.03.2019 №188,

- копію посадової інструкції головного спеціаліста - юрисконсульта відділу представництва інтересів в судах та інших органах №3 юридичного управління, затверджену начальником Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області В.Фатхутдіновим 18.03.2019.

Пунктом 11 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України врегульовані саме питання представництва. Про «самопредставництво» в Конституції України не йдеться, воно передбачено лише відповідними положеннями процесуальних кодексів.

За загальним правилом, підтримуваним у теорії права, самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. Принаймні, таке розуміння цих правовідносин закладене у частині 10 статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 6 лютого 2018 року № 2275-VIII. Таке ж визначення означеного поняття було відображено у попередній редакції статті 55 КАС України.

Разом з тим, змінами, внесеними до КАС України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18 грудня 2019 року № 390-IX розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що «юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені» та визначено вичерпний перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: «відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту)» (ч. 3 ст. 55 КАС України у чинній редакції). Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина 4 цієї статті).

З аналізу змісту цієї норми закону вбачається, що допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку передбачених статтею 44 КАС України процесуальних прав можливий за умови сукупної наявності обох цих умов.

Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Поряд з тим, залишаються чинними і такими, що підлягають обов`язковому виконанню, приписи ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV (далі - Закон № 755-IV) з наступними змінами та доповненнями.

Так, держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом (ч.2 ст.167 ЦК України). До юридичних осіб публічного права, що створені державою, слід віднести й органи влади та управління: Верховну Раду України, КМУ, міністерства, відомства, державні комітети, інспекції, і т і.

Частиною першою статті 82 ЦК України визначено, що на юридичних осіб публічного права у цивільних відносинах поширюються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації ( ч.4 ст.87 ЦК України).

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються, окрім ЦК України, спеціальним Законом № 755-IV.

Загальні засади державної реєстрації, а також її основні принципи визначені в статті 4 вказаного Закону. До них, зокрема, належать обов`язковість та публічність державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі.

З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр, Реєстр) (ч.1 ст. 7 Закону № 755-IV) .

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (ч.3 ст.9 Закону).

При цьому, відповідно до пункту другого частини першої статті першої цього закону Витяг з Єдиного державного реєстру (далі - Витяг) містить відомості, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 Закону № 755-IV, яка, зокрема, визначає, що внесені до Реєстру документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі. Якщо ж відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Аналогічної правової позиції притримується Верховний Суд в ухвалах від 21.01.2020 у справі №2140/1691/18, від 10.02.2020 у справі №420/1462/19.

При цьому, Верховний Суд в ухвалах від 21.01.2020 у справі №2140/1691/18 та від 10.02.2020 у справі №420/1462/19 відзначив, що у сфері державної реєстрації діє принцип мовчазної згоди, згідно з яким державний реєстратор набуває право на проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій навіть без одержання від державних органів у порядку та випадках, визначених цим Законом, відповідних документів (крім судових рішень та виконавчих документів) або відомостей, за умови, що відповідні державні органи у встановлений цим Законом строк не направили до державного реєстратора такі документи або відомості.

Судом встановлено, що згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (доступні за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), керівником та підписантом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548) з 04.08.2011 вказано Фатхутдінова Василя Гайнуловича . Відомості про особу, що підписала звіт про виконання судового рішення, в Єдиному державному реєстрі відсутні.

Частиною четвертою статті 59 КАС України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

В той же час жодних доказів того, що Тарасенко Ірина Миколаївна є адвокатом, до позовної заяви не додано.

У Єдиному реєстрі адвокатів України також відсутні відомості про те, що Тарасенко І.М. має статус адвоката, і документа, який би це посвідчував, до звіту про виконання судового рішення не додано.

Таким чином, відповідачем не надано доказів належного уповноваження Тарасенко І.М. на вчинення будь-яких процесуальних дій від імені Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у розумінні статті 59 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Враховуючи викладене, звіт про виконання судового рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 20.03.2020 №1000-0804-7/20583 в адміністративній справі №320/5901/18 має бути повернутий відповідачу без розгляду, оскільки не містить підпису уповноваженої на підписання звіту про виконання судового рішення особи.

У зв`язку з тим, що звіт про виконання судового рішення повернутий без розгляду, і в матеріалах справи відсутні докази виконання судового рішення, суд вважає за необхідне встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області новий строк для надання звіту про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 у справі №320/5901/18 протягом п`яти днів з моменту отримання цієї ухвали.

При цьому суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 року до 24.04.2020 року на всій території України встановлено карантин.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

Поряд з вищевикладеним, суд вважає за необхідне підкреслити, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У зв`язку із встановленням карантину з 12.03.2020 до 24.04.2020 на всій території України сторони мають право подавати до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 57, 59, 166, 167, 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Звіт про виконання судового рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 20.03.2020 №1000-0804-7/20583 в адміністративній справі №320/5901/18 разом із доданими до нього документами, - повернути без розгляду.

2. Встановити Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області новий строк для надання звіту про виконання судового рішення у справі №320/5901/18 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подати новий звіт про виконання судового рішення від 26.04.2019 у справі №320/5901/18, - протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Надання суду звіту про виконання судового рішення має бути обґрунтовано посиланням на документи, які створені в процесі виконання рішення і які свідчать про виконання рішення, зокрема, рішення про призначення пенсії, її нарахування та виплату, і такі документи в обов`язковому порядку мають бути надані суду до звіту про виконання судового рішення.

3. Запропонувати учасникам справи на період карантину з 12.03.2020 до 24.04.2020 всю поштову кореспонденцію надсилати поштою або на офіційну електронну адресу суду: .

4. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені цією ухвалою, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Кушнова А.О.