Справа № 520/809/19
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2020 року

м.Київ

справа №520/809/19

провадження №К/9901/25958/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради

на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 (головуючий суддя Ральченко І.М., судді Бершов Г.Є., Катунов В.В.)

у справі №520/809/19

за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про зобов`язання вчинити певні дії, установив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У січні 2019 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якій просила суд зобов`язати ОСОБА_1 здійснити перебудову «Нежитлової будівлі літ. "Щ-2" по АДРЕСА_1 , в стан, що існував до початку реконструкції та відповідає поверхневому плану нежитлової будівлі літ."Щ-2" від 10.08.2012, виготовленому Харківським міським бюро технічної інвентаризації.

2. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 у справі №520/809/19 адміністративний позов задоволено повністю.

3. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі №520/809/19 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 скасовано і прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

4. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради з постановою суду апеляційної інстанції не погодилася, тому звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі №520/809/19 і відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

ІІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради під час позапланової перевірки на об`єкті: «Нежитлова будівля літ. «Щ-2» по АДРЕСА_1» (Акт від 11.05.2018 № 353/428-А), встановлено, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 розташована нежитлова будівля літ. «Щ-2». загальною площею 1908,2 кв.м., яка належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 27.03.2013 № 1666471.

6. Перевіркою встановлено, що до будівлі літ. «Щ-2» (нежитлова будівля промислового призначення, що включає в себе ряд морозильних камер) з боку приміщення № 12 збудована одноповерхова прибудова, орієнтовною площею 70 кв.м. (за зовнішніми ознаками додаткова морозильна камера); документи на вказану прибудову не надано. Об`єкт має ознаки об`єкта з незначними наслідками CCI.

7. Відповідно до листа Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради від 07.05.2018 №3765/0/27-18 (від 08.05.2018 вх.№747/0/249-18) вихідні дані, а саме містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта по АДРЕСА_1 не надавались.

8. При проведенні перевірки не було представлено документ, що надає право на виконання будівельних робіт, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 34, ч. 1, 2 ст. 36 та абз.2 п. 5 п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, не представлена проектна документація та документи щодо прийняття в експлуатацію, що передбачене абз. 1 ч. 1, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз.1 п. 3 п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461.

9. За наслідками проведеної перевірки фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11.05.2018 № 353/428-Пр-У з терміном усунення порушення до 11.07.2018.

10. В подальшому фахівцями Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради здійснено вихід на об`єкт: «Нежитлова будівля літ. «Щ-2» по АДРЕСА_1 », щодо перевірки виконання вимог припису від 11.05.2018 № 353/428-Пр-У (термін перевірки з 09.08.2018 до 22.08.2018), за наслідками якого встановлено невиконання припису щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 11.05.2018 № 353/428-Пр-У. Об`єкт знаходиться в незмінному стані.

11. Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 повторно надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 28.08.2018 № 821-Пр-У, терміном усунення порушення до 22.10.2018.

12. Під час виходу на місце щодо перевірки виконання вимог припису від 22.08.2018 № 821-Пр-У встановлено наявність одноповерхової нежитлової прибудови, орієнтовною площею 70 кв.м., з боку приміщення № 12 до будівлі літ. «Щ-2» по АДРЕСА_1 .

13 . Враховуючи не виконання відповідачем вимог вказаних приписів щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради звернулась до суду із відповідним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

14. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач здійснив будівництво без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; об`єкт «нежитлова будівля літ. "Щ-2" по АДРЕСА_1 » є самочинним будівництвом, як такий, що збудований без додержання вимог, встановлених законом та без отримання дозвільних документів, в тому числі на здійснення будівництва тимчасової споруди. Відповідач в установлений строк добровільно не виконав вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30.03.2018 № 237-Пр-У, з огляду на що, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

15. Суд апеляційної інстанції з такими висновками не погодився і виходив з того, що за своїм змістом складені позивачем приписи є неконкретними, не містять будь-яких імперативних вказівок щодо дій, які мають бути вчинені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , у порядку усунення виявлених перевіркою порушень.

16. Суд апеляційної інстанції визнав передчасним висновок окружного адміністративного суду про самочинність спірного об`єкту, посилаючись на те, що у ході судового розгляду позивачем не наведено підстав, з яких зазначена вище споруда віднесена до об`єкту нерухомості, розміщення яких здійснюється відповідно до положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про основи містобудування», а отже і не доведено, що виявлені порушення пов`язані із виявленням факту самочинного будівництва, що в силу ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» надає органу державного архітектурно-будівельного контролю право звернутися до суду з метою їх усунення.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17. Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків та невірно оцінив докази, наявні в матеріалах справи.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

18. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.

19. Згідно з ч.ч. 1, 3 та 4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

20. Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

21. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

22. Згідно ст. 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

23. Отже, вказаною нормою встановлено лише два способи усунення порушень у разі істотного відхилення від проекту, а саме: проведення перебудови або приведення об`єкта до попереднього стану.

24. Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

25. Визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, і без належно затвердженого проекту та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Частиною 7 ст. 376 ЦК України встановлено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

26. Суд першої інстанції зробив висновок про те, що спірний об`єкт є самочинним будівництвом і задовольнив позовні вимоги.

Водночас, суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові зазначив, що оглядом фотографій встановлено, що об`єкт не пов`язаний із земельною ділянкою фундаментом, зведений на опорах, що також відповідає даним технічного паспорту об`єкта, тому такий об`єкт не може бути беззаперечно віднесений до об`єкту нерухомого майна у розумінні ст.181 Цивільного кодексу України.

27. При цьому суд апеляційної інстанції не зробив висновок про те, що відповідний об`єкт є тимчасовою спорудою.

28. Натомість від встановлення тієї обставини чи є відповідний об`єкт тимчасовою спорудою або об`єктом самочинного будівництва залежить правильне вирішення цього спору.

29. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

Разом з тим, без дослідження і з`ясування наведених вище обставин ухвалені у справі рішення не можна вважати законними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

30. Враховуючи наведене, а також те, що саме суд апеляційної інстанції чітко не встановив правовий статус спірного об`єкта, Верховний Суд дійшов висновку про скасування постанови суду апеляційної інстанції повністю з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 345, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради задовольнити частково.

Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі №520/809/19 - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб