Справа № 564/520/20
Суддя: Цвіркун О. С.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/520/20

Рядок статзвіту № 140

07 квітня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Цвіркуна О. С.

з участю секретаря Забейди А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП в Житомирській області, поліцейського старшого сержанта поліції Хильчука Володимира Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області, поліцейського старшого сержанта поліції Хильчука В.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просив суд визнати дії старшого сержанта поліції УПП в Житомирській області Хильчука В.В. протиправними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2111545 від 15.02.2020 року, винесеної відповідачем, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, відносно позивача.

В обгрунтування позову зазначає, що 15.02.2020 року відповідачем винесено постанову ЕАК № 2111545 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 510 гри. Відповідно до змісту постанови, він 15.02.2020 року о 10 год. 58 хв. керував з н/пр. MAISNNEUVE S338G1K1 ДНЗ НОМЕР_1 перевозив паливо дизельне, та не був позначений з заду знаком 3,29 обмеження максимальної швидкості, чим порушив КМУ № 30 ч.4 Порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Вказує, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з таких підстав: відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи, відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КупАП, відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.278,279 КУпАП, а також не надав належного доказу, що підтверджує його звинувачення у вчиненні ним адміністративного правопорушення. Позивач також зазначає, що зміст ч. 4 постанови КМУ № 30 від 18.01.2001 року "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами", який, він ніби порушив і зазначено у постанові, суперечить обставинам викладеним у постанові.

За викладених обставин просить суд задоволити його позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, повторно, в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином в установленому законом порядку. Відзив на позов на адресу суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду від відповідача не надходило.

Враховуючи ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, вирішив, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Встановлено, що 15.02.2020 року старшим сержантом поліції УПП в Житомирській області Хильчуком В.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2111545 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 15.02.2020 року о 10 год. 58 хв. автомобілем з напівпричіпом MAISONNEUVE S338G1K1, днз НОМЕР_2 , перевозив паливо дизельне та не був позначений ззаду знаком 3.29 обмеження максимальної швидкості, чим порушив КМУ № 30 ч. 4 Порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відзив з викладеними запереченнями проти позову на адресу суду від відповідача не надходив, останній в судове засідання для доказування правомірності свого рішення не з`явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяви по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо посилання позивача на незаконний розгляд відповідачем справи на місці зупинки транспортного засобу, суд не погоджується з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП визначено, що справи про адміністративне правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Зокрема, справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП згідно ст. 222 цього кодексу розглядаються органами Національної поліції.

У ІІІ розділу «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зазначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місце реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.2 третього розділу вищевказаної інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч 1. ст. 132-1 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно, при розгляді справи на місці зупинки транспортного засобу та винесенні постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення поліцейським було дотримано вимоги ст. 222 КупАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

Однак, відповідно до ст. 283 КупАП постанова повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Диспозиція частини 1 статті 132-1 КУпАП у кодексі викладена у наступному змісті порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

З диспозиції ч. 1 статті 132-1 КУпАП випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ № 30 від 18.01.2001 року зазначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

У спірній постанові зазначено, що ОСОБА_1 15.02.2020 року о 10 год. 58 хв. автомобілем з напівпричіпом MAISONNEUVE S338G1K1, днз НОМЕР_2 , перевозив паливо дизельне та не був позначений з заду знаком 3.29 обмеження максимальної швидкості, чим порушив КМУ № 30 ч. 4 Порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Так, зі змісту постанови вбачається, що формулювання викладеного у постанові правопорушення не мітить у собі порушення п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ № 30 від 18.01.2001 року.

Окрім того, відповідачем не надано жодного доказу, який би доводив винність позивача у вчиненні правопорушення, вказаного в постанові.

Суд, вважає встановленим, що при винесенні спірної постанови відповідачем було порушено процесуальні права ОСОБА_1 , передбачені статтею 268 КУпАП, оскільки заперечень щодо вказаної обставини на адресу суду не надходило.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що спірна постанова не відповідає вимогам КУпАП, а тому підлягає до скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 241, 243, 244, 246, 250, 271, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до УПП в Житомирській області, поліцейського старшого сержанта поліції Хильчука Володимира Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати дії старшого сержанта поліції УПП в Житомирській області Хильчука Володимира Васильовича протиправними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2111545 від 15.02.2020 року, винесену відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, із накладенням відносно нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3

Відповідач:

Управління патрульної поліції в Житомирській області, поліцейський старший сержант поліції Хильчук Володимир Васильович, місце знаходження вул. Покровська, 96, м. Житомир, 10031

Текст рішення складено 08.04.2020 року.

СуддяО. С. Цвіркун