Справа № 160/7467/19
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2020 року Справа № 160/7467/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Обласної медико-соціальної експертної комісії №4 Комунального закладу "Обласний центр медико-соціальної експертизи", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", Павлоградське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
05.08.2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до суду, у якій останній просить: визнати незаконним та скасувати рішення Обласної медико-соціальної експертної комісії № 4 Комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» від 10.09.2018 року про відмову у визнанні інвалідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язання Обласну медико-соціальну експертну комісію № 4 Комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалідом ІІ групи.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок виробничої травми встановлено 10% втрати працездатності. Засіданням Обласної медико-соціальної експертної комісії №4 №112 від 10.09.2018 року, наданої відповідачем на адвокатський запит, за результатами його огляду комісія встановила йому основний діагноз: Наслідки виробничої травми 17.05.2018р. в вигляді консолідованого перелому проксимальної фаланги, деформуючого артрозу II ст. міжфалангового суглобу І пальця лівої кисті. ПФС II ст. Порушення функції опорно-рухового апарату в незначному ступені. Комісією не був встановлений супутній діагноз. Позивач вважає, що вищевказаний протокол є незаконним, не вмотивованим, так як у ньому не викладені встановлені законом підстави не визнання його інвалідом II групи.
Ухвалою суду від 27.08.2019 року було відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.
У матеріалах справи містяться письмові пояснення від Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласнох ради» де зазначено, що ОСОБА_1 вперше був оглянутий 16.01.2013 року Павлоградською МСЕК, яка не визнала його інвалідом та встановила йому 10% втрати працездатності. 16.10.2013 року позивач був оглянутий обласною МСЕК №4, яка з метою дообстеення, вирішення експертних питань направила його до неврологічного відділення УкрДержНДІ МСПІ, де хворий перебував з 21.10.2013 року по 30.10.2013 року. Після отримання консультативного висновку УкрДержНДІ МСПІ (даних для встановлення групи інвалідності немає) обласною МСЕК №4 ОСОБА_1 був оглянутий 25.11.2013 року, інвалідом не визнано. 01.02.2014 року - 01.02.2015 року встановлювалося 10% втрати працездатності. 23.01.2014 року . ОСОБА_1 був оглянутий за оскарженням обласною МСЕК № 3. Попереднє рішення залишено без змін. 08.12.2014р. ОСОБА_1 був оглянутий Павлоградською МСЕК. Інвалідом не визнаний. Встановлено 10% втрати працездатності строком на один рік. 05.01.2015р. оглянутий обласною МСЕК № 4. Рішення попереднє строком до 01.02.2017 року. 23.01.2017р. Павлоградська МСЕК оглянула ОСОБА_1 та встановила йому 10% втрати працездатності по виробничій травмі 17.05.2012р. безстроково. 13.08.2018 року. ОСОБА_1 оглянутий обласною МСЕК № 4, яка направила його на стаціонарне обстеження до травматологічного відділення УкрДержНДІ МСПІ, де хворий перебував з 15.08.2018р. по 23.08.2018р. Після отримання консультативного висновку УкрДержНДІ МСПІ (№ 5180) 10.09.2018р., обласна МСЕК № 4 встановила ОСОБА_1 10% втрати працездатності з 01.02.2017р. безстроково. Рішення Павлоградської МСЕК залишено без змін. Отже відповідач вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Третя особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» надало до суду пояснення в якому зазначено наступне. ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на ВСП «Шахта «Західно-Донбаська» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» 08.10.2004р. у якості учня гірника поверхні (розпорядження по ВСП «Шахта «Західно-Донбаська» від 08.10.2010р. №164в/к.)
17.05.2012р. гірник підземний 3 розряду ОСОБА_1 був травмований під час виконання їм трудових обов`язків на ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», що підтверджується Актами за формою Н-5 та формою Н-1 від 14 вересня 2012р. В п.9 Акту за формою Н-1 від 14 вересня 2012р. вказується діагноз: «Відкритий осколковий перелом середньої фаланги першого пальця лівої кисті».
Крім цього, 01.11.2012р. ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до ВСП Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» про проведення розслідування нещасного випадку, який нібито стався з ним 27.10.2012р. о 13 годині 30 хвилин на виробництві. Комісія з розслідування нещасного випадку вивчивши викладені позивачем обставини, документи, опитавши свідків, відмовила ОСОБА_1 з складані акту за формою Н-1, вважаючи даний випадок не пов`язаним з виробництвом. Акт за формою Н-5 від 29 листопада 2012р. Ствердження позивача в адміністративному позові про його травмування 27.10.2012р. (мовою оригіналу): «на роботі у виробничому структурному підрозділі «Шахта «Західно-Донбаська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»» не відповідає дійсності.
27.01.2015р. гірник поверхні 2 розряду ОСОБА_1 був звільнений за прогул без поважних причин по п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України.
По факту трудового каліцтва на виробництві 17.05.2012р. висновком Павлоградської міжрайонної МСЕК від 23.01.2017р. ОСОБА_1 повторно було встановлено 10% втрати професійної працездатності безстроково, що підтверджується Довідкою Павлоградської міжрайонної МСЕК від 23.01.2017р. Первинна довідка МСЕК про встановлення йому стійкої втрати працездатності ОСОБА_1. до позовної заяви не додано. Відповідач 2 вважає, що встановлення 2 групи інвалідності позивачу, є недоречним тому, що згідно діючого законодавства України, встановлення інвалідності покладено виключно на МСЕК, а саме, відповідно до частини 1 ст.3 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України» від 21.03.1991р. №875-ХІІ інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Крім цього, відповідно до абзацу 3 п. 23 Положення в особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних питань інвалідності (м. Дніпропетровськ) (на далі - ДУ «УДНДІМСПІ МОЗ України»), і обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер.
Як вбачається з додатків до адміністративного позову, ОСОБА_1 за направленням Дніпропетровського обласного центру медико-соціальної експертизи двічі в 2015 року та 2018р. знаходився на додатковому медико-соціальному обстежені УДНДІМСПІ МОЗ України. Слід зауважити, що даний інститут є єдиний в Україні науковий і вищий консультативний заклад з медико-соціальних питань інвалідності, який встановлює питання, в т.ч. і конфліктні, встановлення громадянам інвалідності та визначення стійкої втрати професійної працездатності. Заключення інституту не підлягає оскарженню ні в якому іншому медичному інституті (установі) і є остаточним. Згідно консультативних висновків ДУ «УДНДІМСПІ МОЗ України» підстави для встановлення ОСОБА_1 2 групи інвалідності відсутні.
Павлоградське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області надало до суду пояснення в якому зазначає наступне. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку у Павлоградському відділенні з 20.11.2012, як потерпілий внаслідок виробничої травми, яка тримана 17.05.2012 р. під час роботи на ВСП «Шахта «Західно-Донбаська» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про що складено Акт Н-1 № 25 від 14.09.2012 р. і отримує щомісячні страхові внески.
За висновком МСЕК - виписка із акту огляду МСЕК серія 10 ААА № 084645 від 16.01.2013 із. за якою встановлено ступень втрати професійної працездатності - 10% з 20.11.2012р., група інвалідності не встановлена, з датою переогляду 01.02.2014р.
При огляді МСЕК від 25.11.2013 р. (виписка з акту огляду МСЕК серія АБ за № 0006882) продовжено щомісячні страхові виплати, ступень втрати професійної працездатності не змінено та становить 10% з 01.02.2014 р. Дата переогляду 01.02.2015 р. група інвалідності не встановлена.
За висновками МСЕК від 05.01.2015 р. (виписка з акту огляду МСЕК серія 12 ААА № 002675) подовжено щомісячні страхові виплати, ступень втрати професійної працездатності не змінено та становить 10% з 01.02.2015 р. Дата переогляду 01.02.2017 р. група інвалідності не встановлена.
За висновками МСЕК від 23.01.2017 р. (виписка із акту огляду МСЕК серія 12 ААА І3Ј 043743) подовжено щомісячні страхові виплати, ступень втрати професійної працездатності не змінено та становить 10% з 01.02.2017 р. Дата переогляду - безстроково. Група інвалідності не встановлена. На сьогодні щомісячна страхова виплата позивачу складає - 879,42 грн. Враховуючи вищенаведене, Павлоградським відділенням повністю дотримуючись норм вимог законодавства України проведені всі необхідні дії щодо взяття на облік, призначені нарахування та проведення щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 22.10.2019 року поновлено позивачу строк звернення з адміністративним позовом до суду.
Ухвалою суду від 04.11.2019р. призначено судово-медичну експертизу, провадженні у адміністративній справі зупинено.
Ухвалою суду від 04.02.2020 року у зв`язку з поверненням справи із судово-медичної експертизи, провадження у даній справі було поновлено.
Ухвалою суду від 19.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.04.2020 року.
Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; відповідач подав клопотання про розгляд справи без його участі; позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які містяться у матеріалах справи.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступне.
17 травня 2012 року під час виконання трудових обов`язків на ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_1 отримав виробничу травму.
27 жовтня 2012 року в результаті нещасного випадку на роботі у виробничому структурному підрозділі «Шахта «Західно-Донбаська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» позивач отримав травму і йому виставлено супутній медичний діагноз: «последствия перенесенной ЯМТ (27.10.12г). с рассеянной органической симптоматико, ликворно-гипертензионным синдромом, с умереным астентическим синдромом с явленнями соматоформной вегетативной дисфункции. Енцефалопатия І ст. ЧМТ: сотрясение головного мозга».
В результаті отриманих травм, у зв`язку із значним погіршенням здоров`я, позивач не працює з 25.04.2016 року.
За наслідками отриманої виробничої травми 23 січня 2017 року Павлоградська міжрайонна МСЕК, повторно, провела огляд і зробила висновок про встановлення позивачу10 % втрати працездатності, що підтверджується довідкою МСЕК №043743.
17 травня 2018 року Павлоградською міжрайонною МСЕК позивачу видано направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК) за формою №088/о.
Відповідно до копії протоколу засідання Обласної медико-соціальної експертної комісії №4 №112 від 10.09.2018 року, наданої відповідачем на адвокатський запит, за результатами огляду позивача комісія встановила основний діагноз: Наслідки виробничої травми 17.05.2018р. в вигляді консолідованого перелому проксимальної фаланги, деформуючого артрозу II ст. міжфалангового суглобу І пальця лівої кисті. ПФС II ст. Порушення функції опорно-рухового апарату в незначному ступені.
Відповідно до копії довідки Обласної медико-соціальної експертної комісії №4 КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» №105 від 10 вересня 2018 року позивачем не визнано інвалідом.
Крім цього, на думку позивача, комісією не проводилося об`єктивне обстеження та оцінка всіх систем організму позивача, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії, не бралися до уваги надані ним медичні документи, які підтверджували наявність у нього наслідків травми голови, отриманої 27 жовтня 2012 року, що призводить до інвалідності, медичні документи на ім`я позивача, які підтверджують значне погіршення стану його здоров`я на день огляду та медичні документи на підтвердження лікування від отриманих травм, я не був опитаний.
Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 №2961-ІV медико-соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.
Статтею 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 №875-ХІІ визначено, що інвалідність, як міра втрати здоров`я, визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій осіб з інвалідністю.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи» було затверджено в тому числі Положення про МСЕК, яке визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, осіб з інвалідністю з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.
Пунктом 3 Положення про МСЕК встановлено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
При цьому відповідно до п.1 п. 11 Положення про МСЕК, зокрема, міжрайонні комісії визначають серед іншого ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків; потребу осіб з інвалідністю у забезпеченні їх технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань, а також з урахуванням соціальних критеріїв; потребу осіб з інвалідністю, потерпілих від нещасного випадку на виробництві, із стійкою втратою працездатності у медичній та соціальній допомозі, в тому числі у додатковому харчуванні, ліках, спеціальному медичному, постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування; ступінь стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування.
За приписами п.12 Положення про МСЕК обласні комісії, проводять у складних випадках огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій.
Крім того, відповідно до п. 13 Положення про МСЕК Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, серед іншого, повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми.
При цьому, згідно з п.17 Положення про МСЕК медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність та обґрунтованість направлення громадян на медико-соціальну експертизу покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я (п.18 Положення про МСЕК).
Згідно з п.19 Положення про МСЕК комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.
При цьому, за приписами п.20 Положення про МСЕК комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України, якою є Інструкція №561, згідно з пунктом 1.10, якої при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.
Пунктом 27 Положення №1317 обумовлено, що підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.
Критеріями встановлення II групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження у вираженому II ступені однієї чи декількох категорій життєдіяльності особи: обмеження самообслуговування II ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб; обмеження здатності до самостійного пересування II ступеня - здатність до самостійного пересування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб; обмеження здатності до навчання II ступеня - нездатність до навчання або здатність до навчання тільки у спеціальних навчальних закладах або за спеціальними програмами вдома; обмеження здатності до трудової діяльності II ступеня - нездатність до провадження окремих видів трудової діяльності чи здатність до трудової діяльності у спеціально створених умовах з використанням допоміжних засобів і/або спеціально обладнаного робочого місця, за допомогою інших осіб; обмеження здатності до орієнтації II ступеня - здатність до орієнтації в часі і просторі за допомогою інших осіб; обмеження здатності до спілкування II ступеня - здатність до спілкування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб; обмеження здатності контролювати свою поведінку II ступеня - здатність частково чи повністю контролювати свою поведінку тільки за допомогою сторонніх осіб.
До II групи інвалідності можуть належати також особи, які мають дві хвороби або більше, що призводять до інвалідності, наслідки травми або вроджені вади та їх комбінації, які в сукупності спричиняють значне обмеження життєдіяльності особи та її працездатності.
II група інвалідності встановляється учням, студентам вищих навчальних закладів I-IV рівня акредитації денної форми навчання, що вперше здобувають відповідний освітньо-кваліфікаційний рівень освіти, у разі наявності в них ознак інвалідності на період їх навчання. Після закінчення навчального закладу видається довідка про придатність їх до роботи у результаті набуття професії.
Особи з інвалідністю II групи з вираженим обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності, зокрема шляхом створення відповідних умов праці із забезпеченням засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.
Системний аналіз вказаних норм, свідчить про те, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі вивчення медичної документації, яка обов`язково включає направлення на МСЕК, та результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.
Із акта огляду Комунального закладу "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради" від 10.09.2018 року №1140 вбачається, що огляд ОСОБА_1 був проведений у складі голови та членів комісії, встановлено основний діагноз позивачу, однак супутній діагноз не встановлено.
Також, в матеріалах справи міститься надана позивачем виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №5180 від 23.08.2018, яка підтверджує медико-соціальне експертне обстеження ОСОБА_1 в клініці Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпро).
Консультативний висновок №5180 від 23.08.2018 Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпро) щодо медико-соціального експертного обстеження ОСОБА_1 направлено головному лікарю Дніпропетровського обласного центру МСЕК та міститься в матеріалах медичної справи позивача, яка була розглянута медико-соціальною експертною комісією, до складу якої входив представник управління виконавчої дирекції соціального страхування України в Дніпропетровської області, Положенням № 1317.
З урахуванням результатів додаткового медичного враховуючи 10% втрати працездатності ОСОБА_1 , комісію прийнято остаточне рішення про невизнання інвалідом (довідка №105 від 10.09.2018р.) яка свідчить про відсутність підстав та критерій для встановлення групи інвалідності, передбачених Положенням №1317.
У відповідності до п. 24 Положення №1317 в особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер.
Таким чином, судом встановлено, що висновок Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності для КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» мав рекомендаційний характер та повинен був оцінюватися поряд з іншими діагнозами позивача, які були в наявності у Обласної медико-соціальної експертної комісії № 4 Комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради», на день прийняття оспорюваного рішення.
У зв`язку з чим суд вважає, що Обласна медико-соціальна експертної комісії № 4 Комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради», при прийнятті оспорюваного рішення не урахувала усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а саме: медичні документи на ім`я ОСОБА_1 пов`язані з травмою голови - енцефалопатія І ст. ЧМТ: струс головного мозку. Крім того, акт огляду Комунального закладу "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради" від 10.09.2018 року №1140 не містить інформації про супутній діагноз позивача.
Також комісією не проводилося об`єктивне обстеження та оцінка всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії, не бралися до уваги надані медичні документи про травму голови, отриманої 27.10.2012 року, що може призводити до інвалідності, медичні документи на ім`я ОСОБА_1 , які підтверджують значне погіршення стану здоров`я на день огляду та медичні документи на підтвердження від отриманих травм комісією не визначалися і оцінка їм не давалася.
Крім того, судом встановлено, що Обласною медико-соціальною експертною комісією № 4 Комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради», під час прийняття оскаржуваного рішення не враховано конкретні умови і зміст праці позивача, необхідність і можливість працевлаштування останнього, що є необхідним під час прийняття рішення про визначення інвалідності.
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що Обласної медико-соціальної експертної комісії № 4 Комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради», необгунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин справи, винесене рішення про відмову у визнанні інвалідом позивача.
Щодо заявленої позовної вимоги про зобов`язання Обласну медико-соціальну експертну комісію № 4 Комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалідом ІІ групи, згідно з діючим законодавством, то остання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення позовної вимоги зобов`язання Обласну медико-соціальну експертну комісію № 4 Комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалідом ІІ групи буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та прийняттям рішення замість нього, що не входить до компетенції суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Таким чином, належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання Обласну медико-соціальну експертну комісію № 4 Комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» повторно здійснити огляд ОСОБА_1 , для прийняття рішення про встановлення групи інвалідності.
З урахуванням чого, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
У відповідності до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 241, 242-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Обласної медико-соціальної експертної комісії № 4 Комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» від 10.09.2018 року про відмову у визнанні інвалідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати Обласну медико-соціальну експертну комісію № 4 Комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» повторно здійснити огляд ОСОБА_1 , для прийняття рішення про встановлення групи інвалідності.
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП номер НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Обласної медико-соціальної експертної комісії № 4 Комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 384,20 грн .
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 09.04.2020 року

Помічник судді Лісна А.М.