Справа № 360/1001/20
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 квітня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1001/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управлення забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому позивач просить суд скасувати постанову про накладення штрафу від 25.02.2020 у виконавчому провадженні № 59419994.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою від 27.06.2019 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження № 59419994 з примусового виконання виконавчого листа № 417/6812/18 виданого 15.05.2019 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 пенсію за віком з 01 червня 2018 року по 30 вересня 2018 року на рахунок відкритий, у публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

Вказана постанова про відкриття виконавчого провадження отримана управлінням 08.07.2019.

Листом від 17.07.2019 №4107/08-74 Позивачем було надано пояснення відділу примусового виконання рішень щодо виконання судового рішення по справі № 417/6812/18 (ВП № 59419994).

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 по справі № 417/6812/18 про зобов`язання Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з 01.06.2018 по 30.09.2018 пенсійну справу було відпрацьовано на травень 2019 року, так як 08.04.2019 було отримано ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду.

Управлінням нараховано заборгованість за період з 01.06.2018 по 30.09.2018 в сумі 40869,36 грн. на тип відомості 8 «Рішення суду банк борги, 06.18-09.18».

Починаючи з травня заборгованість нараховується кожного місяця на тип відомості 8, але не виплачується. Заборгованість за минулий період, з 01.06.2018 по 30.09.2018 відповідно до п. 15 Порядку про призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, в редакції постанови №335 від 25.04.2018, будуть виплачуватися на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Станом на дату відкриття виконавчого провадження управлінням на виконання судового рішення відповідно до рішення про перерахунок пенсії від 18.04.2019 управлінням самостійно нараховано та включено пенсійні витрати до потреби на суму невиплаченої пенсії в розмірі 40869,36 грн. В червні 2019 за травень 2019 року виплачено пенсію в розмірі 11954,29 грн.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антоновою В.Є. від 06.02.2020 ВП № 59419994, на підставі ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф на Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області за невиконання судового рішення по справі № 417/6812/18 на користь держави в розмірі 5100 грн.

Управлінням було подано позовну заяву про скасування постанови про накладення штрафу від 06.02.2020 у виконавчому провадженні № 52419994 (в порядку ст. 287 КАС України) до Луганського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 №1006/07-13.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антоновою В.Є. від 25.02.2020 ВП № 59419994, на підставі ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф на Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області за невиконання судового рішення по справі № 417/6812/18 на користь держави в розмірі 10200 грн.

Дану постанову позивач вважає необґрунтованою, протиправною, та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства України.

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою від 02 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі (арк. спр. 26-27).

Від представника відповідача 07 квітня 2020 року за вх. № 13818/2020 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення вимог з таких підстав (арк. спр. 35-38).

26.06.2019 на виконання до Відділу надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 № 417/6812/18 про зобов`язання Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити ОСОБА_1 пенсію іа віком з 01 червня 2018 року по 30 вересня 2018 року на рахунок, відкритий у публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України".

27.06.2019 державним виконавцем, керуючись вимогами ст. ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, № 59419994.

До відділу надійшли листи Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 17.07.2019 № 4107/08-74 від 24.07.2019 № 4288/08-74, від 27.08.2019 № 4811/08-74, від 18.09.20191 № 5254/08-74, у яких боржник повідомляє, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 417/6812/18 пенсійну справу було відпрацьовано на травень 2019 року, так як 08.04.2019 було надано Ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду. Управлінням нараховано заборгованість за період з 01.06.2018 по 30.09.2018 в сумі 40 869, 36 грн. та тип відомості 8 "рішення суду банк борги, 06.18-09.18". Починаючи з травня заборгованість нараховується кожного місяця, на тип відомості 8, але не виплачується. Заборгованість за минулий період з 01.06.2018 по 30.09.2018 відповідно до п. 15 Порядку про призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньої переміщеним особам, в редакції постанови № 335 від 25.04.2018, будуть виплачуватися на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження Управлінням було направлено службову записку до Головного Пенсійного' фонду України про надання дозволу на виплату заборгованості.

Таким чином, щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом, інформації та копій підтверджуючих документів, надано не було.

Станом на 06.02.2020 щодо фактичного виконання в повному обсязі , рішення згідно з виконавчим документом, інформації та копій підтверджуючих документів також не надходило.

06.02.2020 державним виконавцем, керуючись ст. ст. 63, 75 Закону, винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн., де також було зазначено про обов`язок боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.

З огляду на зазначене, просить у задоволенні позову відмовити.

Представники сторін у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (арк. спр. 30-31), просили розглянути справу без їх участі (а.с. 5,38).

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина дев`ята статті 205 КАС України).

З огляду на положення статті 205 КАС України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу за відсутності представників сторін у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року у справі № 417/6812/18 адміністративний позов представника позивача Лаби Кристини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 01 червня 2018 року по 30 вересня 2018 року. Зобов`язано Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 01 червня 2018 року по 30 вересня 2018 року на рахунок, відкритий у публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України".

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року у справі № 417/6812/18 апеляційну скаргу Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області повернуто апелянту.

За даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" Луганського окружного адміністративного суду 13 травня 2019 року у справі видано виконавчі листи, які стягувачем звернуто до примусового виконання.

Державним виконавцем 27 червня 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (арк. спр. 9).

Листом від 17 липня 2019 року № 4107/08-74, що надійшов до державного виконавця, Марківське ОУПФУ повідомило, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 417/6812/18 пенсійну справу було відпрацьовано на травень 2019 року, так як 08.04.2019 було надано Ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду. Управлінням нараховано заборгованість за період з 01.06.2018 по 30.09.2018 в сумі 40 869, 36 грн. та тип відомості 8 "рішення суду банк борги, 06.18-09.18". Починаючи з травня заборгованість нараховується кожного місяця, на тип відомості 8, але не виплачується. Заборгованість за минулий період з 01.06.2018 по 30.09.2018 відповідно до п. 15 Порядку про призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньої переміщеним особам, в редакції постанови № 335 від 25.04.2018, будуть виплачуватися на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України (арк. спр. 10-11).

Постановою головного державного виконавця від 25 лютого 2020 року ВП № 59419994 про накладення штрафу, за повторне невиконання боржником рішення суду, накладено на Марківське ОУПФУ штраф у розмірі 10200,00 грн (арк. спр. 104).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до пункту 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду (підпункт 3); призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства (підпункт 7); забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 8).

Згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 "Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2020 році" фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України.

Судом встановлено, що Марківське ОУПФУ Луганської області рішення суду у встановлений державним виконавцем строк не виконано.

Як зазначає Марківське ОУПФУ Луганської області, невиконання рішення суду сталося з незалежних від нього причин, а саме через відсутність відповідних бюджетних асигнувань. Так, на виконання заходів щодо реалізації органами Пенсійного фонду України Стратегії модернізації та розвитку Пенсійного фонду України на період до 2020 рогу, затвердженої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 672-р, в Марківському ОУПФУ Луганської області забезпечено виконання процесів призначення, перерахунку та виплати пенсій у підсистемі "Призначення та виплата пенсій - на базі електронної пенсійної справи" з формуванням виплатних документів в підсистемі ІКІС ПФУ ПВП-ЕПС. На підставі чого відомості про нарахування та виплаті пенсій формуються у ППВП та в електронному вигляді направляються до ГУПФУ в Луганській області. Однак, станом на 25 лютого 2020 року пенсія ОСОБА_1 за період з 01 червня 2018 року по 30 вересня 2018 року не профінансована.

Зазначені обставини підтверджені роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії на ОСОБА_1 (арк. спр. 53).

Суд переконаний, що невиконання судового рішення в частини виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 71834551).

Зважаючи на вищевикладене, суд погоджується з твердженнями позивача, що відсутність коштів на виплату заборгованості за судовим рішенням, тобто відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 частини другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Тому, незважаючи на те, що позивачем заявлено позовну вимогу тільки про скасування постанови про накладення штрафу, суд, керуючись положеннями пункту 2 частини другої статті 245 КАС України, вважає за необхідне обрати належний спосіб захисту порушених прав позивача, визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 25 лютого 2020 року ВП № 59419994 про накладення штрафу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 25 березня 2020 року № 156 (арк. спр. 33).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та фактично підлягають задоволенню, лише з корегуванням способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 2102,00 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), структурним підрозділом якого є відповідач.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (, 92400, Луганська область, смт. Марківка, вул. Центральна, буд. 20) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (код ЄДРПОУ відсутній, 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, буд. 22) про скасування постанови про накладення штрафу про скасування постанови про накладення штрафу задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 25 лютого 2020 року ВП № 59419994 про накладення на Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Стягнути на користь Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 61002, Харківська область, місто Харків, Київський район, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 16, код а ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В. Тихонов