Справа № 199/1135/20
Суддя: Спаї В. В.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/1135/20
(2-а/199/39/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

07.04.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

за участю секретаря судового засідання Перетятько А.В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Штундера Євгенія Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 13.02.2020 р. було винесено постанову БАА №634855 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню виходячи з наступного.

13 лютого 2020 р. близько 16 годин 30 хвилин позивач ОСОБА_1 на автомобілі DAF XF 105.410 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом МАЗ 93971 д.н.з. НОМЕР_2 (зазначені транспортні засоби належать ТОВ «Агрофірма «Орлівщина», в якому ОСОБА_1 працює водієм), рухався по автодорозі 0-041004 по території Новомосковського району, Дніпропетровської області в напрямку с. Орлівщина. В районі с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області автомобіль ОСОБА_1 було зупинено співробітниками поліції, після чого підійшов співробітник поліції (відповідач) та запропонував пред`явити реєстраційні документи на автомобіль та напівпричеп, а також посвідчення водія.

Позивач зауважує на тому, що, як на час руху автомобіля, так і на момент його зупинки співробітниками поліції, ним порушень Правил дорожнього руху не допускалось.

На переконання позивача, розуміючи протиправність вчинених дій, та з метою надати їм хоч якусь видимість законності, відповідач повідомив позивача, що підставою зупинки транспортного засобу стало проведення якихось профілактичних заходів та повторно наказав йому передати всі реєстраційні документа на автомобіль та напівпричеп разом з посвідченням водія.

Позивач в свою чергу повторно повідомив відповідача, що ним порушуються вимоги Закону України «про Національну поліцію», що його автомобіль зупинено безпідставно, що не погоджується з діями співробітника поліції, має намір оскаржити його дії, а у разі притягнення його до адміністративної відповідальності - бажає скористатися послугами спеціаліста в галузі права при розгляді адміністративної справи.

Дізнавшись від позивача, що він має намір оскаржити дії відповідача, співробітники поліції склали відносно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення, копію якої йому і вручили. Будь яких інших документів, окрім зазначеної постанови, співробітниками поліції не складалось; позивачу співробітники поліції будь яких його процесуальних прав як правопорушника не роз`яснювали.

Позовна заява містить вимогу про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Позивач не скористався правом брати участь у судовому засіданні; в окремо поданій заяві представник позивача просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Як встановлено судом на підставі відповідної постанови, постановою (серія БАА №634855 від 13.02.2020) на позивача було накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Згідно з постановою, 13.02.2020 р. о 13.30 год. на а/ш 0-041004 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF 105.410 н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом МАЗ 93971 н.з. НОМЕР_2 , який не пройшов обов`язковий технічній контроль (а.с. 8).

Правовідносини виникли із дій суб`єкта владних повноважень по притягненню особи до адміністративної відповідальності за КУпАП.

Дослідив докази, суд дійшов д висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Згідно п.п. «б» п. 31.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль для транспортних засобів, що підлягають такому контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств,. Установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається я протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначений статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значеній статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачиться на її користь.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, виконуючи обов`язок доказування, відповідач мав би надати докази вчинення позивачем інкримінованого останньому правопорушення, оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Як встановлено судом, відповідач не виконав свого процесуального обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення.

Для суду відсутні докази для встановлення факту, який підлягає серед іншого обов`язковому встановленню: що автомобіль підлягає обов`язковому технічному контролю.

Оскаржувана постанова також не містить будь-яких доказів, які б доводили, що позивач керував саме автомобілем, який підлягає обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011р; п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р; п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р.).

З огляду на вищенаведене, мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги позову, тому наявні підстави для задоволення позову та закриття справу про адміністративне правопорушення (п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України).

Щодо розподілу судових витрат, то на підставі ст. 139 КАС України у зв`язку із задоволенням адміністративного позову, а також враховуючи вимоги ст. 288 КУпАП (за умови оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа звільняється від сплати державного мита), суд дійшов до висновку про необхідність віднесення на рахунок держави судових витрат.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 6-10, 12, п. 1 ч. 1 ст. 20, ст. 22, ч. 1 ст. 25, ст.ст. 72-77, 79, 90, 139, ч. 1 та ч. 4 ст. 189, п. 2 ч. 1 ст. 241, ст.ст. 242-246, 250, 251, 255, 271, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Штундера Євгенія Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Штундера Євгенія Андрійовича (Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 7) серії БАА №634855 від 13.02.2020 про накладення на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП закрити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Повне судове рішення складене та підписане 07.04.2020 р.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду або через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї