Справа № 280/1763/19
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 280/1763/19

головуючий суддя І інстанції Семененко М.О.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2019 року в адміністративній справі №280/1763/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім Сталь" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тім Сталь" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.02.2019 року № .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім Сталь" було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 15.02.2019, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийнято останнім обгрунтовано та з дотриманням приписів законодавства, оскільки позивачем при здійсненні господарської операції було допущено порушення приписів ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Товариством з обмеженою відповідальністю "Тім Сталь" було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, у період з 27.11.2018 по 18.12.2018, на підставі направлень від 26.11.2018 № 2828, 2830 та від 10.12.2018 № 2873 та наказу від 15.11.2018 № 3877, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, фахівцями відповідача проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Тім Сталь» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 02.02.2016 по 30.09.2018 валютного та іншого законодавства за період з 02.02.2016 по 30.09.2018, за результатами якої складено Акт від 22.12.2018 № 792/08-01-14-01/40246112 (а.с.9-33).

За результатом проведеної перевірки, податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем, зокрема ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994, з урахуванням п.1 Постанови Правління НБУ «Про врегулювання ситуації на грошовому-кредитному та валютному ринках України» №410 від 13.12.2016 (із змінами та доповненнями, внесеними постановою Правління НБУ «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України» №41 від 25.05.2017) при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності з нерезидентом ELMAKSAN MAKINE SAN.VE DIS TIC.LID.STI (Туреччина) по виконанню імпортного контракту від 07.02.2018 № 047396 у періоді з 19.09.2018 по 30.09.2018 (12 днів).

На підставі Акту перевірки від 22.12.2018 № 792/08-01-14-01/40246112 та виявлених порушень, 15.02.2019 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу визначено суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення строку розрахунку в сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 25901,35 грн.

Не погодившись з правомірністю прийняття наведеного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Приписами ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» визначено, що порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Статтею 6 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» визначено, що строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

Порядок віднесення операцій резидентів до зазначених у частині першій цієї статті та умови видачі висновків на перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, 07.02.2019 року введено в дію Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року № 2473-VІІІ (далі - Закон № 2473-VIII), яким визнано таким, що втратив чинність з дня введення в дію цього Закону, зокрема Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

При цьому, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що будь-які застереження відносно можливості застосування приписів Закону України «Про валюту і валютні операції» до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності , положення останнього не містять.

Як вбачається зі спірного податкового повідомлення-рішення, яке датовано 15.02.2019 року, останнє було прийнято на підставі ст. 4 Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Таким чином, оскільки починаючи з 07.02.2019 року Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" втратив чинність, то відповідно застосування відповідних санкцій визначених останнім, відповідачем при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення є протиправним та таким, що суперечить приписами чинного законодавства, що свідчить про необхідність скасування останнього.

В свою чергу, інші доводи, що викладені в апеляційній скарзі стосовно допущених, на думку відповідача, порушень з боку позивача законодавства про зовнішньоекономічну діяльність, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, з огляду на встановлений факт протиправності застосування приписів ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" при прийняті спірного податкового повідомлення-рішення, та як наслідок, його протиправності.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2019 року в адміністративній справі №280/1763/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному поряду не підлягає, за виключенням наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко