Справа № 380/1701/20
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/1701/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді Карп`як О.О. секретар судового засідання Лубоцька Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління юстиції Відділу примусового виконання рішень про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління юстиції Відділу примусового виконання рішень (79000, м. Львів, пл. Шашкевича, 1) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в якій просить суд:

- поновити строк звернення до суду;

- визнати такою, що не підлягає виконанню постанову Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ВП № 39124991 від 20.01.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 32 909,08 грн.;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58543147 від 06.03.2019 року, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Курманом Б.Г.

В обґрунтування позовних вимог зазначає наступне. 27.02.2019 року старшим держаним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Курманом Богданом Григоровичем винесено постанову про повернення виконавчого документа (виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 9609 від 19.10.2009 року про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності Буховській С.М.) стягувачу за його заявою. 03.06.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження із виконання постанови ВП № 39124991 від 20.01.2014 року Відділу примусового виконання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про стягнення виконавчого збору в сумі 32 909,08 грн. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 жовтня 2019 року по справі № 442/3750/19 задоволено позов ОСОБА_1 до відповідачів, зокрема, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 9609 від 19.10.2009 року про звернення стягнення на нерухоме майно, будинок 36 АДРЕСА_2 . 24 грудня 2019 року позивач звернулася до державного виконавця із заявою про припинення стягнення виконавчого збору, закінчення виконавчих провадження, зняття арешту з нерухомого майна, оскільки виконавчий напис нотаріуса, який перебував на його виконанні визнано таким, що не підлягає виконанню. Листом від 03.02.2020 року державний виконавець відмовив у закінченні виконавчого провадження по стягненню виконавчого збору.

Ухвалою суду від 02 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 18 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з особливостями встановленими ст. ст. 268, 287 КАС України.

Ухвалою суду від 18 березня 2020 року витребувано в Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління юстиції Відділу примусового виконання рішень належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 39124991, ВП № 58543147 та докази надіслання оскаржуваних постанов позивачу.

Ухвалою від 06.04.2020 заяву позивача про поновлення строків звернення до суду - задоволено,, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Копію ухвали про відкриття провадження отримано представником відповідача 24.03.2020 року. Судом запропоновано подати відзив на позовну заяву та докази в обґрунтування заперечень в строк до 06.04.2020 року.

В судове засідання представники сторін не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.3. ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. звернуто стягнення на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , яка є майновим поручителем ОСОБА_2 за його кредитними зобов`язаннями відповідно до кредитного договору № ML- 601/41/2005 від 16.11.2005 року. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 16.11.2005 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Л.В. за реєстровим № 3354, передане в іпотеку ПАТ «ОТП Банк», яке є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником АКБ «Райффайзенбанк Україна».

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 06.08.2013 відкрито виконавче провадження ВП №39124991 з виконання виконавчого напису №9609, виданого 19.10.2009 ПН Дніпропетровський МНО Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно, боржник ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця УДВС Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Львівській області ВП №39124991 від 20.01.2014 року стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 32909,08 грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 06.03.2019 відкрито виконавче провадження ВП№58543147 з примусового виконання постанови ВП №39124991 від 20.01.2014 року.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 жовтня 2019 року по справі № 442/3750/19 задоволено позов ОСОБА_1 до відповідачів, зокрема, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 9609 від 19.10.2009 року про звернення стягнення на нерухоме майно, будинок 36 АДРЕСА_2 .

24 грудня 2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою про припинення стягнення виконавчого збору, закінчення виконавчих провадження, зняття арешту з нерухомого майна, оскільки виконавчий напис нотаріуса, який перебував на його виконанні визнано таким, що не підлягає виконанню.

Листом від 03.02.2020 року відповідач відмовив у закінченні виконавчого провадження по стягненню виконавчого збору оскільки визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого документу не є підставою закінчення виконавчого провадження АСВП №58543147, оскільки таке відкрито на підставі постанови про стягнення виконавчого збору ВП №39124991 від 20.01.2014, яка станом на 03.02.2020 є чинною.

Позивач вважає безпідставним стягнення виконавчого збору, оскільки скасовано виконавчий документ, у зв`язку з виконанням якого винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Поняття та особливості здійснення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.4 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на дату прийняття постанови від 20.01.2014 року, далі Закон № 606-XIV), відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема виконавчі написи нотаріусів.

Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, станом на дату прийняття постанови від 06.03.2019, далі - Закон №1404- VIII), відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Таким чином, постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закон №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIIІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 Закону №1404- VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги рішенням Дрогобицького районного суду Львівської області від 29.10.2019 у справі №442/3570/19, яким визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №9609 від 19.10.2009 року. Тому вважає, що наявні підстави для визнання такою, що не підлягає виконанню постанова ВП №39124991 від 20.01.2014 року та підлягає скасуванню постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №58543147 від 06.03.2019.

Як вбачається з копії постанови ВП №39124991 від 20.01.2014 року, виконавчим документом зазначено виконавчий напис №9609 від 19.10.2009.

Як вбачається з копії постанови ВП №58543147 від 06.03.2019, виконавчим документом зазначено постанову ВП №39124991 від 20.01.2014.

Відтак, визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №9609 від 19.10.2009 на підставі рішення суду, яке набрало законної сили 02.12.2019 року є підставою для закінчення виконавчого провадження на підставі ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Підстав для визнання такою що не підлягає виконанню постанови ВП №39124991 від 20.01.2014 року - немає.

Оскільки виконавчим документом, на підставі якого здійснюється виконавче провадження ВП №58543147 є постанова ВП №39124991 від 20.01.2014, доказів скасування такого виконавчого документа немає, відтак відсутні підстави для скасування постанови ВП №58543147 від 06.03.2019.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Повноваження суду при вирішення справи визначені ст.245 КАС України, серед яких не наведено повноважень щодо визнання таким, що не підлягає виконанню постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

У позовній заяві позивачем не наведено жодних норм законодавства, які порушено відповідачем при прийнятті постанови ВП №58543147 від 06.03.2019 та не наведено норм законодавства, на підставі яких наявні підстави для визнання такою, що не підлягає виконанню постанова ВП №39124991 від 20.01.2014 року.

Покликання позивача на положення ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» не береться судом до уваги, оскільки відсутні докази закінчення виконавчого провадження ВП №39124991.

Відтак, суд дійшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 250, 271, 272, 287, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління юстиції Відділу примусового виконання рішень (79000, м. Львів, пл. Шашкевича, 1) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,- відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня їх проголошення до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено 06.04.2020 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна