Справа № 200/7084/19-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Чудних С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 р. Справа № 200/7084/19-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019, по справі № 200/7084/19-а

за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Донецькій області звернулось до суду із позовом, у якому просило стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 25000 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 адміністративний позов задоволено.

Стягнуто до бюджету України з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000 грн.

Відповідач, не погоджуючись з судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначила, що податкове повідомлення-рішення Головного управліннямг ДФС у Донецькій області форми "Ф" № 0-0522 від 29.04.2018, на підставі якого виник податковий борг на теперішній час є неузгодженим та оскаржене у судовому порядку.

На підставі ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, 29.04.2018 Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийняте податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-0522, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у сумі 25000 грн. з граничним строком сплати 60 днів з дня вручення.

Зазначене податкове повідомлення-рішення направлено на адресу відповідача, та поштові відправлення повернуті до контролюючого органу у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення.

У зв`язку з несплатою вказаної суми податкового зобов`язання у встановлені строки, Головним управлінням ДФС у Донецькій області складена та направлена відповідачу податкова вимога від 20.08.2018 № 162566-47.

Із матеріалів справи встановлено, що за відповідачем обліковувалась заборгованість у розмірі 25000 грн., яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення Головного управліннямг ДФС у Донецькій області форми "Ф" № 0-0522 від 29.04.2018.

В подальшому в порядку п. 87.11. ст. 87 Податкового кодексу України Головне управління ДФС у Донецькій області звернулось до суду із позовом про стягнення суми податкового боргу.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано до суду доказів оскарження вищезазначеного податкового повідомлення-рішення, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що воно є узгодженим.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Відповідно до п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Підпунктом 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України визначено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Сума визначеного транспортного податку, відповідно до п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України, сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У даному випадку грошове (податкове) зобов`язання визначено контролюючим органом самостійно відповідно до положень п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України.

Згідно з пп. 56.17 та 56.18 ст.56 Податкового кодексу України день узгодження грошового зобов`язання платника податків є день закінчення процедури адміністративного оскарження або день набрання судовим рішенням законної сили у випадку судового оскарження.

Судовим розглядом встановлено, що податкове повідомлення-рішення Головного управліннямг ДФС у Донецькій області форми "Ф" № 0-0522 від 29.04.2018, на підставі якого виник податковий борг оскаржене платником податків у судовому порядку.

Так, рішенням Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.10.2019 у справі № 200/7679/19-а, яка залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2020, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "Ф" від 16.04.2018 № 0-0522, прийняте Головним управлінням ДФС у Донецькій області, про нарахування ОСОБА_1 податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб на суму 25000 грн., та податкову вимогу форми "Ф" від 20.08.2018 №162566-47, прийняту Головним управлінням ДФС у Донецькій області про сплату податкового боргу на суму 25000 грн.

Таким чином, на час вирішення справи в суді апеляційної інстанції грошове зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 16.04.2018 № 0-0522 є неузгодженим та скасованим у судовому порядку, з огляду на що відсутні підстави для стягнення зазначеної суми з відповідача за позовом податкового органу.

Частиною 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевказане доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції про законність та обгрунтованість позовних вимог, а відтак апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 по справі № 200/7084/19-а скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Донецькій області - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов