Справа № 200/2667/20-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 р. Справа№200/2667/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шинкарьова І.В., при секретарі судового засідання Заїченко Я.В., за участю представника позивача Луціва О.М., розглянувши у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Київ, третя особа Київська митниця ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61092638 від 03 лютого 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Київ, третя особа Київська митниця ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61092638 від 03 лютого 2020 року, прийняту старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шавель Олесею Володимирівною.

В обґрунтування позову зазначив, що при відкритті виконавчого провадження відповідачем не дотримано вимог частини 1 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки, виконавцем виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання боржника, яке їй було відоме.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Судове засідання призначене на 24 березня 2020 року. Також ухвалою вставлено відповідачу строк до 20 березня 2020 року для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано у відповідача: - належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 61092638. - докази направлення та вручення позивачеві копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61092638 від 03 лютого 2020 року.

Розгляд справи відкладено з 24 березня 2020 року на 31 березня 2020 року о 12:00 год. у зв`язку неприбуття в судове засідання учасників справи, щодо якого нема відомостей, про вручення йому повідомлення.

31 березня 2020 року у судовому засіданні оголошено перерву до 07 квітня 2020 року о 13:00 год., про що належним чином повідомлено учасників справи.

Представник відповідача та представник третьої особи у судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В матеріалах справи містяться поштові повідомлення про отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Представник відповідача відзиву на позов в порядку, передбаченому чинною редакцією Кодексу адміністративного судочинства України не надав, про об`єктивні причини не надання останнього не повідомив. Згідно припису ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 10-12)

Київською митницею Державної фіскальної служби України було прийнято постанову в справі про порушення митних правил від 22 червня 2017 року № 0232/12500/17, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1241821,17 грн. В постанові зазначено, адресу реєстрації позивача АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 . (а.с. 6-9)

Постановою старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Шавель Олесею Володимирівною розглянуто заяву про примусове виконання постанови № 0232/12500/17 та відкрито виконавче провадження ВП № 61092638. Адреса боржника ( ОСОБА_1 ) вказана - АДРЕСА_3 . (а.с. 5)

Не погодившись з постановою від 03 лютого 2020 року ВП №61092638 позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування зазначеної постанови.

Позивач зазначає, що в силу обставин, пов`язаних із запровадженням на частині території Донецької області ( м. Макіївка) правового режиму тимчасово окупованих території , він з 01 квітня 2018 року був вимушений тимчасово проживати в іншому місті, а саме у квартирі його дружини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 . На підтвердження цього позивачем надано пояснення дружини у письмовій формі та копію акту про фактично проживаючих осіб від 04 березня 2010 року складений керівником дільниці з обслуговування житлового фонду №1 КП «Деснянське» Чернігівської міської ради, у якому зазначено, що позивач не зареєстрований за цією адресою, але фактично проживає (а.с. 14, 52).

Позивач стверджує, що третій особі було відомо про місце тимчасового проживання позивача, на підтвердження цього позивачем надано відзив на апеляційну скаргу складений третьою особою як відповідачем у справі №761/43346/17, в якій зазначена адреса: АДРЕСА_4 . (а.с. 16-18)

Позивач вказує, що відповідач не мав підстав для прийняття виконавчого документу до виконання, оскільки зареєстроване у вставленому законом порядку місце проживання позивача знаходиться у Донецькій області, а сам він тимчасово проживає у Чернігові, а не Києві, як зазначає відповідач у спірній постанові.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до частин 1, 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Так, за правилами частин першої та другої статті 24 Закону №1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Державний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятись ним на всій території України.

Положеннями абзацу другого частини першої статті 19 Закону №1404-VIII передбачено, що право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Системний аналіз норм свідчить, що виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом випадках приватні виконавці. Виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Судом встановлено, що адреса реєстрації позивача АДРЕСА_1 , фактичне проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності у позивача будь-якого майна, розташованого у м. Києві.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що виконавцем, всупереч вимог чинного законодавства України прийнято до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності виконавців за наявності в них інформації про місцезнаходження боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Оскільки позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 лютого 2020 року обґрунтованими, суд приходить до висновку про їх задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. відповідно до квитанції від 02 березня 2020 року.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у зазначеному розмірі підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Київ на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Київ, третя особа Київська митниця ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61092638 від 03 лютого 2020 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61092638 від 03 лютого 2020 року, прийняту старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шавель Олесею Володимирівною.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції міста Київ на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень внесених до КАС України згідно з Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)».

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Повний текст судового рішення проголошено у судовому засіданні 07 квітня 2020 року.

Суддя І.В. Шинкарьова