Справа № 160/371/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2019 року Справа № 160/371/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТулянцевої І.В.
при секретарі судового засіданняГончаровій В.В.
представників позивача представників відповідача Єрмоленко В.В., Чернусь П.О. Мельничук С.В., Павлової Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Колективного підприємства «Дніпровський кар`єр» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
14.01.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Колективного підприємства «ДНІПРОВСЬКИЙ КАР`ЄР» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області в якому позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу № ДН2119/248/НП/СПТД-ДФ/820 від 13.12.2018 року у розмірі 372000,00 грн., складену по відношенню Колективного підприємства «ДНІПРОВСЬКИЙ КАР`ЄР».
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 28.12.2018 року на адресу підприємства надійшло рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ДН2119/248/НП/СП від 29.11.2018 року та постанова про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН2119/248/НП/СПТД-ДФ/820 від 13.12.2018 року на суму 372000,00 грн. 02.01.2019 року засобами поштового зв`язку підприємством було також отримано Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ДН2119/248/НП від 19.11.2018 року на підставі якого відповідачем було прийнято оскаржувану постанову про застосування штрафних санкцій. Вважають, що постанова про накладення штрафу № ДН2119/248/НП/СПТД-ДФ/820 від 13.12.2018 року у розмірі 372000,00 грн., є протиправною та винесена з порушенням вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509, оскільки штрафи можуть накладатися лише на підставі акту про виявлені під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу. Позивач зазначає, що фактично перевірка (інспекційне відвідування) Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області 16.11.2018 року проведено не було, що підтверджується актом про неможливість його проведення від 19.11.2018 року №ДН2119/248/НП, будь яких порушень законодавства про працю та/або зайнятість населення, що є підставою для застосування фінансових санкцій, відповідачем не встановлено, що свідчить про безпідставність висновків контролюючого органу щодо порушення підприємством вимог абз. 7 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.
Ухвалою суду (суддя Сидоренко Д.В.) від 18.01.2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.02.2019 року на 11:00 год.
Згідно Розпорядження в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року № 127 д, щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2019 року, справу передано до розгляду судді Тулянцевій І.В.
Ухвалою суду від 05.02.2019 року справу прийнято до провадження суддею Тулянцевою І.В., продовжено розгляд справи та призначено підготовче засідання на 04.03.2019 року на 10:00 год.
В підготовчому судовому засіданні 04.03.2019 року було оголошено перерву до 01.04.2018 року до 10:00 год.
11.03.2019 року Колективним підприємством «ДНІПРОВСЬКИЙ КАР`ЄР» до суду подано відповідь на відзив в якому наведені заперечення щодо доводів відповідача щодо правомірності оскаржуваної постанови та акцентується увага на тому, що підставою для накладення штрафу є лише акт про встановлені порушення, складений посадовою особою Держпраці чи її територіального органу. За таких обставин, посилання відповідача на свідоме створення позивачем перешкод у проведенні інспекційного відвідування підприємства саме 16.11.2018 року, є необгрунтованим та безпідставним.
В судовому засіданні 01.04.2019 року підготовче засідання у справі було закрито та за клопотанням сторін здійснено перехід до розгляду справи по суті в цьому ж засіданні.
В судовому засіданні 01.04.2019 року було оголошено перерву до 03.04.2019 року до 10:00 год. у зв`язку із необхідністю виклику свідків до суду.
В судовому засіданні 03.04.2019 року було оголошено перерву до 08.04.2019 року до 13:00 год.
08.04.2019 року позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Також, 15.11.2018 оформлено направлення № 415 на проведення інспекційного відвідування додержання вимог законодавства про працю у Колективному підприємстві «ДНІПРОВСЬКИЙ КАР`ЄР» (а.с. 76).
Однак, під час інспекційного відвідування, 16.11.2018 р. встановлено відсутність КП «Дніпровський кар`єр» за місцезнаходженням даного суб`єкта господарювання, зазначеного в ЄДР.
Як пояснила в судовому засіданні Павлова Н.А., встановити дану адресу не вдалось. Номер будинку З Б на вулиці Курсантській, не існує. В районі будинків за адресами: м.Дніпро, Курсантська,3 та Курсантська ЗА знаходяться виробничі приміщення, працівники яких, пояснили, що про Колективне підприємство «Дніпровський кар`єр» нічого не чули, та адреси Курсантська ЗБ не існує. Прізвище керівника - Саакян Володимир Ашотович, їм не знайоме. Вказані обставини також зафіксовані інспектором шляхом відеофіксації на мобільний телефон та долучені до матеріалів справи.
У зв`язку з відсутністю позивача за юридичною адресою інспекторами праці було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ДН2119/248/НП від 19.11.2018 року (а.с. 78-81) в якому зазначено, що за результатами спроби здійснення 16.11.2018 року інспекційного відвідування встановлено, що Колективне підприємство «Дніпровський кар`єр» фактично відсутнє за адресою, зазначеною в ЄДР, а саме: м. Дніпро, вул. Курсантська буд 3 Б. Номер будинку «3 Б» на вул. Курсантській взагалі відсутній. За адресою: вул. Курсантська 3 знаходяться виробничі приміщення, працівники яких пояснили, що Колективне підприємство «Дніпровський кар`єр» тут не знаходиться. Також, інспекторами Мельничук С.В. і Павловою Н.А. було здійснено виїзд за місцем здійснення господарської діяльності: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський район, село Бородаївка, вул. Зарічна, 22. Між тим, після телефонної розмови інспектора з керівником Колективного підприємства «Дніпровський кар`єр» Саакяном В.А., якому було повідомлено прізвища та імена перевіряючих осіб та предмет перевірки, охоронник за вказівкою ОСОБА_3 не допустив інспекторів на теріторію підприємства. Тобто, встановлено свідоме створення керівником Колективного підприємства «Дніпровський кар`єр» перешкод у діяльності інспектора праці, а саме, ненадання документів з питань оформлення трудових відносин на підприємстві.
13.12.2018 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2119/248/НП/СПТД-ДФ/820, якою на підставі абз. 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України на Колективне підприємство «ДНІПРОВСЬКИЙ КАР`ЄР» накладено штраф у розмірі 372300,00 грн. (а.с. 23-26). Вказана постанова була направлена на адресу позивача 14.12.2018 року та отримана ним 28.12.2018 року, що підтверджується копією поштового конверту, наявного в матеріалах справи (а.с. 27).
Вважаючи постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2119/248/НП/СПТД-ДФ/820 протиправною, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007 року (далі - Закон №877-V).
Трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини, регламентуються Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль)- діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп. 6 п. 4 Положення № 96).
Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці (пп. 5 пункту 6 Положення №96).
Пунктом 7 Положення №96 встановлено, що Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Отже, відповідач у справі є суб`єктом владних повноважень, якому чинним законодавством України надані владні управлінські функції щодо реалізації державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці, а також застосування статті 259 Кодексу законів про працю України врегульовано Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 26.04.2017 №295 (далі Порядок № 295).
Пунктом 2 Порядку №295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Інспекційні відвідування проводяться: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; (п. 5 Порядку № 295).
Тобто, призначення інспекційного відвідування відбулось у зв`язку із отриманням відповідачем повідомлення правоохоронних органів про порушення законодавства про працю.
Отже, інспекційне відвідування Колективного підприємства «ДНІПРОВСЬКИЙ КАР`ЄР» (спроба його проведення) здійснено на підставі, передбаченій пп. 4 пункту 5 Порядку № 295, тобто, за наявності відповідних правових підстав.
Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню (п.8 Порядку № 295).
Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення (п.9 Порядку № 295).
При цьому, у відповідності до положень п. 11 Порядку № 295, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.
Під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право:1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; 2) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню;якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10 цього Порядку; 3) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису; 4) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу перевірок об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником; 5) перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов`язки; 6) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства; 7) вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією об`єкта відвідування; 8) оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці; 9) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань, невиїзних інспектувань (п. 14 Порядку № 295).
У разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою (п. 16 Порядку № 295).
Копія акта, зазначеного у пункті 16 Порядку № 295, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням (п. 17 Порядку № 295).
З аналізу наведених норм судом зроблено висновки, що у тих випадках, коли об`єкт відвідування (його посадові особи) відмовляють у допуску інспекторів праці до проведення відвідування, не надають інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування який надсилається (вручається) як самому об`єкту відвідування, так і органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для подальшого реагуання.
В ході розгляду справи позивачем не було наведено обгрунтованих пояснень щодо підстав відмови директором Колективного підприємства «ДНІПРОВСЬКИЙ КАР`ЄР» Саакяном В.А. у допуску до проведення відвідування представників контролюючого органу 16.11.2018 року.
Не було з боку підприємства і жодного реагування з приводу підстав проведення інспекційного відвідування та правомірності дій посадових осіб контролюючого органу безпосередньо після спроби здійснити інспекційне відвідування (скарги, позови до суду).
Як вбачається з матеріалів справи, до суду позивач звернувся лише після отримання постанови про застосування фінансових санкцій 14.01.2019 року, тобто через два місяці після подій, що відбувались 16.11.2018 року.
При цьому, суд критично ставиться до пояснень представників позивача з приводу того, що підприємство розміщено не на червоній лінії по вул. Курсантська З, а знаходиться у дворі, для чого необхідно пройти від приміщень, які розташовані по вул. Курсантська 3, через прохідну у двір до адміністративно-виробничих приміщень ТОВ «Базіс Пром С» де і знаходяться приміщення з адресою: вул. Курсантська ЗБ.
Так, до суду не було надано належних доказів, що свідчать про те, що саме в приміщеннях, що знаходяться на території ТОВ «Базіс Пром С» (вул. Курсантська 3) та доступ до яких обмежений, оскільки існує пропускний режим доступу на територію підприємства, знаходиться Колективне підприємство «ДНІПРОВСЬКИЙ КАР`ЄР», юридична адреса якого : м. Дніпро, вул. Курсантська 3 Б (вивіска з найменуванням позивача; показчик із вказівкою де фактично знаходиться офіс підприємства і як до нього увійти; номер телефону для зв`язку).
Також суд зазначає, що будучі обізнаним про період проведення інспекційного відвідування (з 16.11.2018 по 19.11.2018), позивачем до контролюючого органу не було надано будь яких документів стосовно додержання вимог трудового законодавства з питань оформлення трудових відносин, повноти нарахування та своєчасності виплати заробітної плати, що свідчить про здійснення перешкод у діяльності інспекторів праці.
Відповідно до п. 17 Порядку № 295, копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.
При цьому, суд критично ставиться до твердження позивача з приводу того, що ним не отримувались вказані документи, оскільки в ході розгляду справи вказані обставини були спростовані.
Частиною другою статті 265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (абз. 6); вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (абз. 7).
Отже, відповідно до наведених норм, однією з умов для настання відповідальності за порушення вимог законодавства про працю, передбаченої абз. 7 ч. 2 статті 265 КЗпП України, є створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці при проведенні інспекційного відвідування, яке може виражатись в ненаданні інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, а також у перешкоді в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 Порядку № 295.
Створення перешкод передбачає активну поведінку посадової особи об`єкту відвідування, направлену на перешкоджання інспектору під час здійснення інспекційного відвідування у його проведенні, отриманні необхідної інформацію, тобто у реалізації своїх повноважень, що є підставо для складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
До інших підстав для складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування законодавець відносить відсутність об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням, а також відсутність документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, тобто такий акт складається у випадку неможливості проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, не пов`язаного із створенням перешкод.
Відповідно до ч. 4 статті 265 КЗпП України, штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення (далі - штрафи) встановлено Порядком накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (далі Порядок № 509).
Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені, в тому числі на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади (п. 2 Порядку № 509).
Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що складання посадовими особами Держпраці акту про неможливість проведення інспекційного відвідування через відсутність посадових осіб об`єкта інспектування за своїм місцезнаходженням станом на час виходу посадових осіб Держпраці на місце для проведення такого інспектування та свідоме перешкоджання об`єктом відвідування (в даному випадку керівником Колективного підприємства «ДНІПРОВСЬКИЙ КАР`ЄР») проведенню інспекційного відвідування (ненадання документів з питань оформлення трудових відносин на підприємстві, нарахування та своєчасної виплати заробітної плати працівникам) є достатньою самостійною підставою для притягнення до відповідальності за абз. 7 ч. 2 статті 265 КЗпП України (вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини (недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні), при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
За таких обставин, постанова Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН2119/248/НП/СПТД-ДФ/820 від 13.12.2018 року про накладення штрафу на Колективне підприємство «ДНІПРОВСЬКИЙ КАР`ЄР» у розмірі 372000,00 грн., винесена у відповідності до норм діючого законодавства і підстави для її скасування, відсутні.
Щодо тверджень позивача з приводу порушення відповідачем процедури розгляду справи про накладення штрафу, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог п. 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі Порядок № 509), уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).
Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (п. Порядку № 509).
Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (п. 6 Порядку № 509).
Та обставина, що підприємство не своєчасно отримало вказане рішення не свідчить про недотримання відповідачем процедури, передбаченої Порядком № 509 щодо накладення штрафів за порушення законодавства про працю, оскільки вказаним Порядком на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок своєчасного направлення на адресу об`єкта відвідування рішення про розгляд справи та відсутній обов`язок з`ясування обставин отримання підприємством такої кореспонденції.
За таких обставин, суд критично ставиться до тверджень позивача з приводу недотримання відповідачем процедури розгляду справи про накладення штрафу за порушення норм трудового законодавства та порушення його прав та інтересів, оскільки в ході розгляду справи такі обставини не знайшли свого підтвердження.
Також, судом не приймаються до уваги доводи позивача відносно того, що інспектори праці не мали можливості розмовляти 16.11.2018 року, під час спроби провести інспекційне відвідування, з директором Колективного підприємства «ДНІПРОВСЬКИЙ КАР`ЄР» Саакяном В.А., оскільки він нібито заперечує проти цього.
Між тим, суд зазначає, що судом були здійснені заходи для виклику та допиту у якості свідка ОСОБА_3 . На адресу його місця проживання була направлена повістка з датою виклику до суду на 08.04.2019 року на 13:00 год. (а.с. 163-164). Додатково ОСОБА_3 був повідомленим телефонограмою (а.с. 165) про дату виклику до суду. Між тим, 08.04.2019 року ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.
Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене у сукупності, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови, у зв`язку із чим, відсутні підстав для задоволення позову.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 243, 246, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 18.04.2019 року.

Суддя І.В. Тулянцева