Справа № 360/953/20
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

08 квітня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/953/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Тихонов І.В.

при секретарі судового засідання Таращенко О.В.

за участю

представника позивача: не прибув

представника відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Луганській області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 03 березня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі відповідач або ГУНП України у Луганській області), в якій позивач просить суд:

- зобов`язати відповідача видалити з обліків Міністерства внутрішніх справ України та зі своїх інформаційних баз інформацію про позивача про те, що він є особою стосовно якої: 04.06.2013 СУ УМВС України в Луганській області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, кримінальне провадження № 0000046 від 18.12.2012.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу стало відомо про існування в інформаційних базах МВС України інформації про притягнення його до кримінальної відповідальності, а при оформленні документів у військовому комісаріаті йому видано довідку серія НА № 1263087.

Прокуратура Луганської області надала лист № 04/2/4-1152-20 від 03.01.2020, в якому зазначила, що у провадженні СУ ГУМВС України у Луганській області перебувало кримінальне провадження № 0000046 за фактом заволодіння грошовими котами Кредитного союзу Айдар-Кредит шляхом обману та зловживання довірою, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. За результатами досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні обвинувальний акт стосовно позивача направлено до Новопсковського районного суду Луганської області. За результатами судового розгляду вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 21.03.2014 позивача виправдано у зв`язку з відсутністю у діянні складу злочину, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України. Прокурором направлено апеляційну скаргу на вказане судове рішення. Відомості про її розгляд відсутні. Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень вирок від 21.03.2014 не набрав законної сили.

Новопсковський районний суд Луганської області надав лист № 420/931/13-к/1/19 від 17.12.2019 в якому зазначив, що кримінальне провадження по обвинуваченню позивача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, розглянуте Новопсковським районним судом Луганської області з постановленням вироку 21.03.2014. 03.04.2014 прокурором Луганської області на вирок суду подана апеляційна скарга. 25.04.2014 матеріали апеляційної скарги разом з матеріалами кримінального провадження направлені до апеляційного суду луганської області для розгляду. Станом на 17.12.2019 вищевказане кримінальне провадження до суду не повернулось.

Апеляційний суд Луганської області надав лист № 5/329/19 від 19.12.2019, в якому зазначив, що відповідно до інформації наявної в автоматизованій системі документообігу суду КП Д-3 кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, надійшло до апеляційної інстанції 28.04.2014, зареєстровано за номером провадження № 11-кп/782/660/14 (справа № 420/931/13-к) та призначено до розгляду на 15.07.2014. На даний час кримінальне провадження з апеляційною скаргою прокуратури, подано на вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 21.03.2014, яким ОСОБА_1 виправдано, не розглянуто у зв`язку з тим, що через проведення антитерористичної операції на території міста Луганська у 2014 році роботу Апеляційного суду Луганської області було призупинено. Указом Президента України від 12.11.2014 № 867/2014 року Про внесення змін до мережі апеляційних судів Апеляційний суд Луганської області було переміщено до міста Сєвєродонецька Луганської області. Доступу до архіву, і відповідно до кримінальних справ, що знаходяться у приміщенні Апеляційного суду Луганської області, яке розташоване на тимчасово окупованій території у м. Луганську на даний час немає.

Зазначає, що наявність інформації щодо Позивача в інформаційній базі ГУНП України у Луганській області як до особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, не дає йому можливість реалізувати своє конституційне право на працю, тому як через зазначену інформацію про повідомлення про підозру не може працевлаштуватися на роботу яка передбачає спеціальну перевірку відповідно до вимог закону України Про очищення влади, а також створює перешкоди в отриманні дозволу на вогнепальну зброю та порушує його інші особисті права.

Головне управління Національної поліції у Луганській області позов не визнав, про що через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) суду 23 березня 2020 року за вхідним реєстраційним № 11428/2020 подав відзив на позовну заяву позивача, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити за необґрунтованістю (арк. спр. 29-32).

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача зазначив, що відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 8 Закону України Про захист персональних даних суб`єкт персональних даних має право пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Зазначив, що докази звернення позивача щодо зміни або знищення персональних даних в матеріалах справи відсутні. Позивачем не доведено, що персональні дані щодо нього, які містяться у персонально-довідковому обліку єдиної інформаційної системи МВС України, обробляються незаконно або є недостовірними.

Відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження регламентовано розділом VII Кримінального процесуального кодексу України (далі по тексту - КПК України). На сьогодні будь-яких доказів, що позивач звертався з заявою про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження, не надано.

Згідно з вимогами п. 10 Інструкції № 823/188 від 23.08.2002 облікові документи в базах даних зберігаються незалежно від зняття або погашення судимості, а термін зберігання облікових документів обчислюється виключно від остаточного рішення у кримінальному провадженні (про закриття, засудження, тощо).

Позивачем у позовній заяві не заперечується, що йому 04.06.2013 СУ УМВС України в Луганській області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, а вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 21.03.2014 не набрав законної сили, а тому зазначена інформація є достовірною.

У судове засідання, призначене на 8 квітня 2020 року, позивач не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі щодо заявлених позовних вимог наполягав в повному обсязі (арк. спр.45).

Представник відповідача ГУНП України у Луганській області у судове засідання, призначене на 08 квітня 2020 року, не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі (арк. спр.49)

Дослідивши письмові докази та пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно відомостей довідки Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України серії ІІА №1263087 за обліками МВС громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Степне Новопсковський район Луганська область, Україна на території України станом на 23.01.2020 не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Разом з тим є особою, якій 04.06.2013 СУ УМВС України в Луганській області повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, кримінальне провадження № 0000046 від 18.12.12. Відомості про результати розгляду кримінального провадження до МВС України не надходили (арк.спр.20).

Згідно з інформацію листа СУ ГУНП в Луганській області від 18.03.2020 № 3508/111/18-2020 слідчими СУ ГУМВС України у Луганській області проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000046 від 18.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Вказане кримінальне провадження було спрямоване до Новопсковського районного суду Луганської області (арк.спр.36).

Відповідно до листа Новопсковського районного суду Луганської області від 17.12.2019 № 420/931/13-К/1/19 зазначено, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, розглянуте Новопсковським районним судом Луганської області з постановленням вироку 21.03.2014; 03.04.2014 прокурором Луганської області на вирок суду подана апеляційна скарга; 24.04.2014 матеріали апеляційної скарги разом з матеріалами кримінального провадження направлені до апеляційного суду Луганської області для розгляду; вищевказане кримінальне провадження до суду не поверталося (арк.спр.15).

Відповідно до листа Апеляційного суд Луганської області від 19.12.2019 № 5/329/19 зазначено, що відповідно до інформації наявної в автоматизованій системі документообігу суду КП Д-3 кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, надійшло до апеляційної інстанції 28.04.2014, зареєстровано за номером провадження № 11-кп/782/660/14 (справа № 420/931/13-к) та призначено до розгляду на 15.07.2014.

На даний час кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокуратури, поданою на вирок Новопсковського районного суду Луганської області від 21.03.2014, яким ОСОБА_1 виправдано, не розглянуто у зв`язку з тим, що через проведення антитерористичної операції на території міста Луганська у 2014 році роботу Апеляційного суду Луганської області було призупинено.

Указом Президента України від 12.11.2014 № 867/2014 року Про внесення змін до мережі апеляційних судів Апеляційний суд Луганської області було переміщено до міста Сєвєродонецька Луганської області.

Доступу до архіву, і відповідно до кримінальних справ, що знаходяться у приміщенні Апеляційного суду Луганської області, яке розташоване на тимчасово окупованій території у м. Луганську на даний час немає (арк.спр17).

Відповідно до листа прокуратури Луганської області від 03.01.2020 № 04/2/4-1152-20 зазначено, що у провадженні СУ ГУМВС України у Луганській області перебувало кримінальне провадження № 0000046 за фактом заволодіння грошовими котами Кредитного союзу Айдар-Кредит шляхом обману та зловживання довірою, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

За результатами досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні обвинувальний акт стосовно позивача направлено до Новопсковського районного суду Луганської області.

За результатами судового розгляду вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 21.03.2014 позивача виправдано у зв`язку з відсутністю у діянні складу злочину, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України.

Відповідно до відомостей автоматизованого програмного комплексу «Єдина система статистики та аналізу роботи органів прокуратури України» 28.03.2014 на адресу Новопсковського районного суду Луганської області прокурором направлено апеляційну скаргу на вказане судове рішення. Відомості про її розгляд відсутні.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень вирок від 21.03.2014 не набрав законної сили (арк.спр.19).

16.03.2020 за вих. № 997/111/20-2020 управлінням інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Луганській області на запит відділу правового забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області від 13.03.2020 № 2287/111/28 надано відповідь, якою повідомлено, що інформація, щодо кримінального провадження № 0000046 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку інформаційної підсистеми «Кримінальна статистика» на Інтегрованої інформаційно-пошукової системи ОВС України, та персонально-довідковому обліку Єдиної інформаційної системи МВС України. Формування ІП «Кримінальна статистика» ІІПС ОВС регламентується Наказом МВС України № 436 від 12.10.2009 «Про затвердження Положення про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ України». Формування персонально-довідкового обліку здійснюється на підставі спільного Наказу МВС України та ДДУПВП № 823/188 від 23.02.2002 «Про затвердження Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України». Так згідно ІП «Кримінальна статистика» ІІПС ОВС та ПДО СІС МВС станом на 16.03.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по кримінальному провадженню № 0000046 Слідчим управлінням УМВС в Луганській області 04.06.2013 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання 06.06.2013. Матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом направлено до суду 29.07.2013 (арк.спр.34-35).

Зазначені обставини зумовили позивача звернутися із означеним до суду позовом.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Згідно статті 1 Закону України Про захист персональних даних (далі - Закон) цей Закон регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних.

Цей Закон поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.

Згідно ст. 5 цього ж Закону, об`єктами захисту є персональні дані.

Частиною другою ст. 6 Закону України Про захист персональних даних передбачено, що персональні дані мають бути точними, достовірними та оновлюватися в міру потреби, визначеної метою їх обробки.

Відповідно до п. 6. ч. 2 ст. 8 вказаного Закону суб`єкт персональних даних має право пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України Про захист персональних даних збирання персональних даних є складовою процесу їх обробки, що передбачає дії з підбору чи впорядкування відомостей про фізичну особу.

Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що персональні дані видаляються або знищуються в порядку, встановленому відповідно до вимог закону.

Персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі:

1) закінчення строку зберігання даних, визначеного згодою суб`єкта персональних даних на обробку цих даних або законом;

2) припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником бази, якщо інше не передбачено законом;

3) видання відповідного припису Уповноваженого або визначених ним посадових осіб секретаріату Уповноваженого;

4) набрання законної сили рішенням суду щодо видалення або знищення персональних даних.

Персональні дані, зібрані з порушенням вимог цього Закону, підлягають видаленню або знищенню у встановленому законодавством порядку.

Персональні дані, зібрані під час виконання завдань оперативно-розшукової чи контррозвідувальної діяльності, боротьби з тероризмом, видаляються або знищуються відповідно до вимог закону.

Таким чином, даною нормою чітко визначений перелік підстав видалення або знищення персональних даних щодо певної особи.

Частиною першою статті 8 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII Про Національну поліцію (далі Закон України № 580-VIII) визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження поліції у сфері інформаційно-аналітичного забезпечення та формування інформаційних ресурсів передбачено ст. 25, 26 Законом № 580-VIII.

Пунктом 1 частини другої статті 25 цього ж Закону визначено, що в рамках інформаційно-аналітичної діяльності поліція формує бази даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.

Частина 2 статті 25 Закону №580-VIII регламентує, що поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.

Пунктом 2 частини першої статті 26 вказаного Закону визначено, що поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, осіб, які їх учинили, руху кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду.

Згідно з ч.1 ст.28 Закону №580-VIII поліція вживає всіх заходів для недопущення будь-яких порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації.

Частиною 3 ст.7 Закону №580-VIII встановлено, що здійснення заходів, що обмежують права і свободи, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України визначено Інструкцією про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Державного департаменту України з питань виконання покарань № 823/188 від 23.08.2002 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 9 вересня 2002 року №738/7026 (далі - Інструкція).

Пунктом 4 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону.

Таким чином, вказана Інструкція застосовується в діяльності органів Національної поліції.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції об`єктами оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку є особи, які на території України обвинувачуються у вчиненні злочинів або засуджені, розшукуються, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом, а також громадяни України, що вчинили злочини за її межами і відомості про яких надійшли офіційними каналами згідно з міжнародними договорами у сфері обміну інформацією, які набрали чинності в установленому порядку.

Відповідно до пп. 9.9 п. 9 Інструкції інформацію про судимість (несудимість) за особистими зверненнями громадян надають територіальні УОІ-ВОІ за місцем останнього постійного мешкання цих громадян з урахуванням вимог статей 5, 89, 108 КК України. Довідка надається на бланку встановленого зразка за підписом керівника та засвідчується печаткою підрозділу з її обов`язковою реєстрацією.

Зокрема, згідно п. 2.1 Інструкції №823/188 об`єктами оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку є особи, які на території України обвинувачуються у вчиненні злочинів або засуджені.

Також, згідно з п.п. в п. 11.1 Інструкції №823/188, з оперативно-довідкових картотек ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ вилучаються облікові документи на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності як обвинувачені, кримінальні справи стосовно яких припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно яких судом прийнято виправдувальний вирок.

Знімаються з обліку облікові документи за терміном зберігання після відбування покарання.

З аналізу наведеного слідує, що персонально-довідковий облік є частиною єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, тобто, володільцем цього обліку є МВС України, а управління інформаційно-аналітичної підтримки Управління відповідно до ст. 25 Закону № 580-VIII є його користувачем.

При цьому, з оперативно-довідкових картотек ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ вилучаються облікові документи на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності як обвинувачені, лише у разі припинення кримінальних справ на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або прийняття судом виправдувального вироку.

Відповідно до статті 26 Закону України Про Національну поліцію поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, зокрема, стосовно виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, осіб, які їх учинили, руху кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду.

Відповідно до Інструкції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Державного Департаменту України з питань виконання покарань від 23.08.2002 № 823/188, до Управлінь (відділів) оперативної інформації при ГУМВС, УМВС і УМВСТ (на сьогодні до Управлінь інформаційно-аналітичної підтримки Головних управлінь Національної поліції України в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві) направляються облікові і коригувальні матеріали, зокрема, слідчими органами внутрішніх справ, прокуратурою, Службою безпеки, у провадженні яких знаходяться кримінальні справи або протокольні матеріали на осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності, судами після винесення судового рішення.

Відповідно до вимог розділу 10 Інструкції облікові документи в базах даних зберігаються незалежно від зняття або погашення судимості, а термін зберігання облікових документів обчислюється виключно від остаточного рішення у справі (про закриття, засудження, тощо).

Разом з тим, суд зауважує, що Інструкцією отримання документів, що є підставою постанови або зняття з обліку інформації про притягнення до кримінальної відповідальності осіб, безпосередньо від громадян не передбачено.

Тому у випадках, коли громадяни надають документи щодо рішень, прийнятих у кримінальних справах, провадженнях, в обов`язковому порядку здійснюється перевірка їх достовірності.

З матеріалів справи підтверджено достовірність даних, внесених до відповідної бази, а саме з довідки, копія якої міститься в матеріалах справи, за обліками відомостей за обліками МВС громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Степне Новопсковський район Луганська область, Україна, на території України станом на 23.01.2020 не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Разом з тим є особою, якій 04.06.2013 СУ УМВС України в Луганській області повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, кримінальне провадження № 0000046 від 18.12.2012. Відомості про результати розгляду кримінального провадження до МВС України не надходили (арк.спр.20).

Провина у невнесенні відомостей, які повинні надходити від суду, в діях відповідача відсутня. При цьому слід взяти до уваги й те, що первинні документи щодо порушення кримінальної справи, що позивач є особою, яку повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, знаходяться в матеріалах кримінальної справи, направленої до суду, а сама кримінальна справи залишилась на території, де органи влади України не здійснюють повноважень, що унеможливлює провину відповідача.

Крім того, позивачем не надано доказів вчинення ним дій, пов`язаних із відновленням втраченого кримінального провадження (розділ VII Кримінального процесуального кодексу України).

Посилання позивача на відсутність вищевказаної кримінальної справи як в органах досудового розслідування так і в судах першої та апеляційної інстанції не є підставою для видалення даних з інформаційної бази.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.11.2016 № 1256 "Про організацію доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України" затверджено Порядок доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.

Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру надання відомостей з інформаційної підсистеми "Оперативно-довідкова картотека" єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, що містить відомості стосовно осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, та осіб, яких засуджено за вчинення кримінального правопорушення, права та обов`язки суб`єктів, що є учасниками зазначеної процедури.

Пунктом 2 Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України визначено, що довідка - документ, який містить відомості з персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України та який залежно від обсягу запитуваної особою інформації може містити відомості про: відсутність (наявність) судимості; притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України.

Внесення змін до оперативно-довідкового обліку єдиної інформаційної системи МВС України здійснюється лише на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

Згідно до п. 14 Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України від 29.11.2016 № 1256 "Про організацію доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України" передбачено, що у разі незгоди з відомостями, що надані в Доводці, Заявник може надати до ДІ офіційні документи (вирок суду, довідку з місць позбавлення волі тощо) для внесення відповідних змін до персонально-довідкового обліку.

Враховуючи вищевикладене, та те, що відсутні належні докази того, що з позивача знято підозру або виправдано у зв`язку з відсутністю у його діянні складу злочину, та як наслідок набуття законної сили відповідного судового рішення, суд вважає, що в розумінні приписів КПК України позивач залишився у статусі особи, якій повідомлено про підозру, відтак відомості, зазначені у довідці Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України серії ІІА №1263087 є достовірними.

При цьому, суд зауважує, що позивач передчасно звернувся до суду з даним позовом, оскільки таке звернення мало місце бути у випадку наявності відомостей про відсутність у його діянні складу злочину, зняття підозри або судимості та тільки після відмови у видалення спірних відомостей з бази даних інформаційних технологій.

Крім того, суд зазначає, що посилання позивача на відсутність вищевказаної кримінальної справи як в органах досудового розслідування так і в судах першої та апеляційної інстанції не є підставою для видалення даних з інформаційної бази даних оперативно-довідкового обліку, адже не спростовує того факту, що позивач є особою, якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Таким чином, оперативно-розшукові та дактилоскопічні обліки створені з метою запобігання вчинення кримінальних правопорушень, а також оперативного розслідування кримінальних правопорушень, тому вилучення даних із зазначених баз обліку (як і їх внесення) повинно відбуватися в рамках кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Звертаючи із позовом до суду позивач не ставить питання про визнання протиправними дій (бездіяльності) чи рішень суб`єкта владних повноважень, лише просить суд зобов`язати відповідача у справі вчинити певні дії зобов`язати відповідача видалити з обліків Міністерства внутрішніх справ України та зі своїх інформаційних баз інформацію про позивача про те, що він є особою стосовно якої: 04.06.2013 СУ УМВС України в Луганській області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, кримінальне провадження № 0000046 від 18.12.2012. Відтак, між сторонами наразі відсутній спір, що може бути вирішений судом.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Суд звертає увагу позивача також на те, що постановою ВП ВС від 26.03.2019 року по справі № 807/1456/17 висловлена наступна правова позиція про те, що «…внесення інформації до Реєстру (ЄРДР) є передбаченим законом фіксуванням комплексу вчинених у кримінальному провадженні процесуальних дій - офіційного пред`явлення особі обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, а також подальшого руху справи на стадії судового розгляду з метою розрахунку показників, пов`язаних з результатами розслідування і розкриття кримінальних правопорушень. Всупереч доводам позивача, викладеним в адміністративному позові та касаційній скарзі, відображення в ЄРДР цих відомостей не є констатацією винуватості позивача у вчиненні злочину, не суперечить закріпленим у статті 62 Конституції України і статті 17 КПК України засадам презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, не перешкоджає його професійній діяльності і не обмежує жодних інших прав та інтересів…». На підставі викладеного, ВП ВС дійшла висновку, що дії чи бездіяльність уповноважених службових осіб, пов`язані із внесенням або невнесенням передбачених КПК України відомостей до ЄРДР, не є здійсненням публічно-владних управлінських функцій. А тому спори щодо таких дій або бездіяльності не є публічно-правовими, і юрисдикція адміністративних судів на них не поширюється. Більш того, такі вимоги не можуть бути предметом розгляду в суді жодної юрисдикції.

Однак, суд в даному випадку не застосовує вказану правову позицію ВП ВС, оскільки характер правовідносин у справах є різним.

У зв`язку із відмовою у задоволенні адміністративного позову розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Луганській області (93400, вул. Вілєсова, буд. 1, м. Сєвєродонецьк, Луганська область) про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 09.04.2020.

Суддя І.В. Тихонов