Справа № 1.380.2019.002657
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.002657
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Коморного О.І., розглянув у письмовому провадженні справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу.

Обставини справи.

Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернулось 27.05.2019 року до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 50000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що фізична особа ОСОБА_1 має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань по транспортному податку, що складається із основного платежу. Заборгованість згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість №770/9/50.17-11 від 24.01.2019 року складає 50 000,00 гривень. Вказана основна сума податкового боргу виникла по транспортному податку згідно податкового повідомлення-рішення №1696-13 від 31.07.2017 року на суму 25 000.00 грн. та податкового повідомлення-рішення №4268-13 від 30.06.2016 року на суму 25 000.00 грн. Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у Львівській області винесено податкову вимогу від 19.01.2017 року №741-17, яку надіслано платнику податків. Зазначає, що платник податків не вжив жодних заходів для погашення податкових зобов`язань, тому такий податковий борг слід стягнути в судовому порядку.

Ухвалою від 14.06.2019р відкрито провадження у справі.

Оскільки судом встановлено з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», що в провадженні Львівського окружного адміністративного суду (суддя Гулкевич І.З.) перебуває справа № 1.380.2019.002899 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень №4268-13 від 30.06.2016 р; №1696-13 від 31.07.2017 р; №0009-5013-1304 від 22.02.2019 р., ухвалою від 14.06.2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 1.380.2019.002899 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою від 19.02.2020 провадження у справі поновлено.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Від відповідача надійшло клопотання, у якому відповідач повідомляє, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року, яке набрало законної сили визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення №4268-13 від 30.06.2016 р; №1696-13 від 31.07.2017 р; №0009-5013-1304 від 22.02.2019 р.

Суд дослідив подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову та

встановив:

Відповідач, ОСОБА_1 , на час звернення позивача до суду мав податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань по транспортному податку. Заборгованість згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість №770/9/50.17-11 від 24.01.2019 року складає 50 000,00 гривень. Вказана основна сума податкового боргу виникла по транспортному податку згідно податкового повідомлення-рішення №1696-13 від 31.07.2017 року на суму 25 000.00 грн. та податкового повідомлення-рішення №4268-13 від 30.06.2016 року на суму 25 000.00 грн. Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у Львівській області винесено податкову вимогу від 19.01.2017 року №741-17, яку надіслано платнику податків.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Предметом доказування відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Податковий кодекс України у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі ПК України) відповідно до п. 1.1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п.14.1.137 п.14.1 ст.14 ПК України) орган стягнення уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Органами стягнення відповідно до п.41.5 ст.41 ПК України, є виключно контролюючі органи, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Статтею 20 ПК України, визначено права контролюючих органів, до яких зокрема, згідно пп. 20.1.34 пункту 20.1 ст.20 ПК України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

У п. 57.1 ст. 57 Кодексу зазначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.2 ст. 57, у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно п. 57.3 ст. 57 Кодексу, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження.

Податковим боргом згідно п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України є сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно п.4 ст.102 Кодексу, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є відповідно до ст.72 КАС України будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішення даного спору потребує встановлення наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача податкового боргу.

Судом встановлено прийняття Львівським окружним адміністративним судом 16.10.2019 року рішення у справі №1.380.2019.002899, яке набрало законної сили.

Вказаним рішенням визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.06.2016 року №4268-13 та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 31.07.2017 року №1696-13.

Суть позову визначається з урахуванням його матеріально-правової і процесуально-правової сторін. Це свідчить про те, що позов виступає процесуальною формою, яка забезпечує реалізацію матеріального закону, його примусове здійснення за допомогою держави в особі компетентного органу суду. Елементи позову є: 1) предмет; 2) підстава; 3) зміст. Предметом є та частина, яка характеризує матеріально-процесуальну вимогу позивача до відповідача стосовно якої позивач просить постановити судове рішення. Підстави позову складають підстави, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази. Підставами позову є: 1) юридичні факти, що визначаються нормами матеріального права; 2) доказові факти, тобто ті, що тісно пов`язані з фактами матеріально-процесуального характеру і на підставі яких можливо зробити висновок про їх наявність чи відсутність. Підстави поділяються на: 1) активні; 2) пасивні. Активні які підтверджують, що право належить позивачу, а виконання певних обов`язків відповідачу. Пасивні факти, з яких видно, що відповідач виконав дії, спрямовані на заперечення права позивача. Змістом позову є звернена до суду вимога позивача про здійснення певних дій з зазначенням способу судового захисту.

Предметом даного позову є стягнення з відповідача заборгованості в сумі 50000 грн, яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 30.06.2016 року №4268-13 та податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 31.07.2017 року №1696-13, однак у подальшому такі податкові повідомлення рішення судом скасовані.

Вищенаведені встановлені судом фактичні обставини справи вказують на те, що на час звернення позивача до суду вимоги позивача є законні та обґрунтовані, однак на час розгляду справи судом підстави заявленого позивачем позову перестали існувати, а відповідно у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача коштів на підставі скасованих податкових повідомлень-рішень.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскільки підстави заявленого позову відпали, у задоволенні позову слід відмовити саме з таких підстав.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 255, 294, 295, КАС України, суд

у х в а л и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 08.04.2020 року.

Суддя Коморний О.І.