Справа № 560/2486/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/2486/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лабань Г.В.
Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

08 квітня 2020 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П.
суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними,
В С Т А Н О В И В :
в серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Управління СБ України у Хмельницькій області щодо не проведення повного розрахунку при звільненні - невиплати в день виключення зі списків Управління СБ України у Хмельницькій області - 18.10.2018 грошового забезпечення за жовтень 2018 року (за неповний місяць до дня виключення зі списків особового складу включно); премії за вересень і жовтень 2018 року; доплати за тимчасове виконання обов`язків начальника слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області у 2018 році, відповідно до наказів №61-ос від 30.03.2018 (за період з 10.04.2018 по 27.04.2018) і №112-ос від 21.06.2018 (за період з 02.07.2018 по 22.07.2018); надбавки військовослужбовцям слідчих і оперативних підрозділів СБ України, які беруть участь у виконанні завдань по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю, за період безпосереднього виконання конкретних вказаних дій з 18 січня по 28 лютого, з 01 березня по 17 квітня, з 24 квітня по 04 травня, з 26 травня по 20 липня 2018 року, відповідно до наказу № 144-ос від 08.08.2018; одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби; грошової компенсації за неотримане речове майно.
- стягнути з Управління СБ України у Хмельницькій області середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 19 жовтня 2018 по день фактичного розрахунку - 23 травня 2019 в розмірі 151 112 грн. 29 коп.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.11.2019 позов задоволено:
- визнано протиправними дії Управління СБ України у Хмельницькій області щодо не проведення повного розрахунку при звільненні - невиплати в день виключення зі списків Управління СБ України у Хмельницькій області - 18.10.2018 грошового забезпечення за жовтень 2018 року (за неповний місяць до дня виключення зі списків особового складу включно); премії за вересень і жовтень 2018 року; доплати за тимчасове виконання обов`язків начальника слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області у 2018 році, відповідно до наказів №61-ос від 30.03.2018 (за період з 10.04.2018 по 27.04.2018) і № 112-ос від 21.06.2018 (за період з 02.07.2018 по 22.07.2018); надбавки військовослужбовцям слідчих і оперативних підрозділів СБ України, які беруть участь у виконанні завдань по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю, за період безпосереднього виконання конкретних вказаних дій з 18 січня по 28 лютого, з 01 березня по 17 квітня, з 24 квітня по 04 травня, з 26 травня по 20 липня 2018 року, відповідно до наказу № 144-ос від 08.08.2018; одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби; грошової компенсації за неотримане речове майно;
- зобов`язатно УСБУ у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 19 жовтня 2018 по день фактичного розрахунку - 23 травня 2019 в розмірі 151 112 грн. 29 коп без урахування обов`язкових податків та зборів.
Не погодившись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи.
В обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що УСБУ у Хмельницькій області дійсно виплатило вказані грошові кошти не в день фактичного звільнення, однак такі дії зумовлені специфічним порядком фінансуванням всіх військових частин, які не є розпорядниками коштів. Тобто, такий розрахунок з позивачем відбувся не з вини відповідача. Також апелянт на безпідставність застосування ст.117 КЗпП України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в органах СБ України з 18.07.1994 по 18.10.2018, посада перед звільненням - заступник начальника відділу - начальник 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Хмельницькій області.
Наказом Голови СБ України від 06 жовтня 2018 року №1292-ос звільнений за підпунктом "а" пункту 61 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, підпунктом "а" (за станом здоров`я - непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час) пункту 2 частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Наказом начальника УСБУ у Хмельницькій області від 18 жовтня 2018 року № 182-ос "По особовому складу" його виключено зі списків особового складу Управління СБ України у Хмельницькій області з 18 жовтня 2018 року.
За результатами розгляду інформаційного запиту від 06.12.2018 (реєстр. № 72/ К-3/103 від 06.12.2018) УСБУ у Хмельницькій області проінформовано листом №72/К-3/103 від 12.12.2018 та надано довідку про виплачене грошове забезпечення за 18 календарних днів жовтня 2018 року та премії за вересень і жовтень 2018 року, про нараховану одноразову допомогу при звільнені з військової служби та про нараховане грошове забезпечення за час тимчасового виконання обов`язків за посадою начальника відділу за період з 02.07.2018 по 28.07.2018 згідно наказу начальника УСБУ у Хмельницькій області № 112-ос від 21.06.2018 та копію довідки про вартість речового майна, що належить до видачі від 19.10.2018 № 15.
Згідно довідки УСБУ у Хмельницькій області № 72/К-3/72 від 12.12.2018, позивачу виплачено грошове забезпечення за 18 календарних днів жовтня 2018 року (посадовий оклад, оклад за звання, надбавка за вислугу років, надбавка зг. з гл. 2 р.ІІІ, надбавка зг. з гл. 3 р.ІІІ, премія за вересень 2018 р. зг. з гл.15 р.ІІІ, премія за жовтень 2018 р. зг. з гл.15 р.ІІі) в сумі 10942,13 грн.
Відповідно до вказаної довідки, у жовтні 2018 року позивачу нараховано та виплачено грошове забезпечення за час тимчасового виконання обов`язків за посадою начальника відділу у розмірі 186,68 грн. за період з 02.07.2018 по 28.07.2018 згідно наказу № 112-ос від 21.06.2018.
УСБУ у Хмельницькій області проінформувало (лист №72/К-3/103 від 12.12.2018), що нарахування та виплата грошового забезпечення за час тимчасового виконання обов`язків за посадою начальника відділу за період з 10.04.2018 по 27.04.2018, згідно наказу начальника УСБУ у Хмельницькій області № 61-ос від 30.03.2018, та надбавки військовослужбовцям слідчих і оперативних підрозділів СБ України, які беруть участь у виконанні завдань по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю, за період безпосереднього виконання конкретних вказаних дій з 18 січня по 28 лютого, з 01 березня по 17 квітня, з 24 квітня по 04 травня, з 26 травня по 20 липня 2018 року, відповідно до наказу начальника УСБУ у Хмельницькій області № 144-ос від 08.08.2018, будуть здійсненні фінансовим відділом Управління при внесені відповідних змін до вказаних вище наказів відповідно діючих нормативно-правових актів СБ України.
За результатами розгляду звернення від 28.03.2019 УСБУ у Хмельницькій області мене проінформовано листом №72/К-37/103 від 27.04.2018 та надано довідку щодо виплачених сум після звільнення, згідно якої виплачено наступні види грошового забезпечення та виплати компенсаційного характеру:
- 31.10.2018 (платіжне доручення № 1360 від 29.10.2018) - грошове забезпечення за жовтень 2018 року в сумі 10777,99 грн.;
- 31.10.2018 (платіжне доручення № 1360 від 29.10.2018) - грошове забезпечення за тимчасове виконання обов`язків за посадою начальника відділу за період з 02.07.2018 по 28.07.2018 в сумі 183,87 грн.
- 30.11.2018 (платіжне доручення № 1503 від28.11.2018) - компенсація вартості речового майна, що належить до виплати, в сумі 20571,57 грн.;
- 30.01.2019 (платіжне доручення № 62 від 29.01.2019) - грошове забезпечення за тимчасове виконання обов`язків за посадою начальника відділу за період з 10.04.2018 по 27.04.2018 в сумі 126,67 грн.;
- 27.02.2019 (платіжне доручення № 191 від 26.02.2019) - одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби в сумі 207189,71 грн.
Відповідно до цього ж листа, наказом Управління №65-ос від 25.04.2019 внесено зміни до наказу № 144-ос від 08.08.2018 щодо приведення у відповідність до діючих нормативних актів СБ України виплати надбавки військовослужбовцям слідчих і оперативних підрозділів СБ, які беруть участь у виконанні завдань по боротьбі з корупцією. При цьому зауважено, що в нормативних актах СБ України не зазначено конкретні строки внесення змін та подання мотивованих рапортів керівників підрозділів щодо нарахування та виплати вказаної надбавки.
Також Управління СБ України у Хмельницькій області вказало, що у зв`язку з відсутністю фінансування на виплату вказаної вище надбавки, розмір нарахованої суми, відповідно до наказу № 65-ос від 25.04.2019, буде визначено після надходження коштів.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невиплати усіх належних йому сум грошового забезпечення, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу законів про працю України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011-ХІІ).
Відповідно до статті першої Закону №2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини другої статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною першою та другою статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Положеннями пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 передбачено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Отже, вказане свідчить про те, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, зокрема щодо належного матеріального та побутового забезпечення, враховуючи особливості військової служби, з метою стимулювання досягнення високих результатів у службовій діяльності. Звільнена особа з військової служби на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.
Разом з тим, вказаними нормативними актами не врегульовано порядок виплати грошового забезпечення особам за час затримки розрахунку.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 №8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.
Таким чином, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.
Слід зауважити, що непоширення норм КЗпП України на військовослужбовців стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці.
Питання ж відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовців (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими грошового забезпечення) не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення.
В той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України.
Так, ч. 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Відтак, враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює грошове забезпечення військовослужбовців, не встановлено дату проведення остаточного розрахунку зі звільненими працівниками та відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість застосування норм статті 116 та 117 КЗпП України як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення з військової служби.
Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 31.10.2019 у справі №2340/4192/18.
Таким чином, доводи скаржника щодо відсутності підстав для застосування до спірних відносин норм Кодексу законів про працю України є необґрунтованими.
З огляду на викладене, зміст статті 117 КЗпП України передбачає відповідальність власника за затримку розрахунку при звільненні, підставою для якої є факт порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника.
Так, судом встановлено, що позивач звільнений 18.10.2018, фактичний розрахунок при звільненні завершений шляхом перерахування гршових коштів:
- 31.10.2018 (через 13 днів після звільнення виплачено грошове забезпечення за 18 календарних днів жовтня 2018 року, премії за вересень і жовтень 2018 року, доплата за час тимчасового виконання обов`язків за посадою начальника відділу за період з 02.07.2018 по 28.07.2018 згідно наказу начальника УСБУ у Хмельницькій області № 112-ос від 21.06.2018, в загальній сумі 10961,86 грн.;
- 30.11.2018 (через 43 дні після звільнення виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно в сум 20571,57 грн.;
- 30.01.2019 (через 104 дні після звільнення виплачено доплату за час тимчасового виконання обов`язків за посадою начальника відділу за період з 10.04.2018 по 27.04.2018 згідно наказу начальника УСБУ у Хмельницькій області № 61-ос від 30.03.2018;
- 27.02.2019 (через 132 дні після звільнення виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в сумі 207189,71 грн.;
- 23.05.2019 (через 217 днів після звільнення виплачено надбавку військовослужбовцям слідчих і оперативних підрозділів СБ України, які беруть участь у виконанні завдань по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю, за період безпосереднього виконання конкретних вказаних дій з 18 січня по 28 лютого, з 01 березня по 17 квітня, з 24 квітня по 04 травня, з 26 травня по 20 липня 2018 року, відповідно до наказу начальника УСБУ у Хмельницькій області № 144-ос від 08.08.2018, в сумі 1441,04 грн.
Таким чином, враховуючи, що остаточний розрахунок при звільненні позивача був проведений із ним лише 23.05.2019 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимога про визнання протиправними дії Управління СБ України у Хмельницькій області щодо не проведення повного розрахунку при звільненні - невиплати в день виключення зі списків Управління СБ України у Хмельницькій області - 18.10.2018 грошового забезпечення за жовтень 2018 року (за неповний місяць до дня виключення зі списків особового складу включно); премії за вересень і жовтень 2018 року; доплати за тимчасове виконання обов`язків начальника слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області у 2018 році, відповідно до наказів №61-ос від 30.03.2018 (за період з 10.04.2018 по 27.04.2018) і №112-ос від 21.06.2018 (за період з 02.07.2018 по 22.07.2018); надбавки військовослужбовцям слідчих і оперативних підрозділів СБ України, які беруть участь у виконанні завдань по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю, за період безпосереднього виконання конкретних вказаних дій з 18 січня по 28 лютого, з 01 березня по 17 квітня, з 24 квітня по 04 травня, з 26 травня по 20 липня 2018 року, відповідно до наказу № 144-ос від 08.08.2018; одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби; грошової компенсації за неотримане речове майно є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 19 жовтня 2018 року по день фактичного розрахунку - 23 травня 2019 року в розмірі 151 112 грн. 29 коп. без урахування обов`язкових податків та зборів.
При цьому, питання правомірності розміру середнього заробітку позивача за несвоєчасний розрахунок при звільненні не є предметом апеляційного оскарження, а тому судом не аналізується.
Що стосується посилань апелянта на відсутність коштів для проведення розрахунку з позивачем, то суд враховує, що Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Кечко проти України" зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Таким чином, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що є предметом спору у даній справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
А тому, оскільки доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.