Справа № 200/13626/19-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 р. Справа№200/13626/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І. розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Орендне підприємство Шахта імені Святої Матрони Московської до Головного управління ДФС у Донецькій області та до Головного управління ДПС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спор Торецький міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з додатковою відповідальністю Орендне підприємство Шахта імені Святої Матрони Московської (далі - позивач), звернулось до суду з позовом до до Головного управління ДФС у Донецькій області (1-й відповідач) та до Головного управління ДПС у Донецькій області (2-й відповідач), відповідно до якого просить суд:

- визнати дії 1-го відповідача щодо звернення вимог про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску Головного управління ДФС у Донецькій області № Ю-9804-25 від 05.06.2016 року та № Ю-9804-25 від 11.01.2019 року на примусове виконання до Торецького міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області протиправними;

- зобов`язати 2-го відповідача вчинити спрямовані на повернення без виконання (відкликання) з Торецького міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області вимоги 1-го відповідача № Ю-9804-25 від 05.06.2020 року та вимоги 1-го відповідача № Ю-9804-25 від 11.01.2020 року.

Позивач, серед іншого, вказує, що з огляду на дію пункту 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон № 2464 ) позивач звільняється від виконання зобов`язань платника єдиного внеску, встановлених частиною другою статті 6 Закону № 2464, у тому числі передбачених підпунктом першим частини другої цієї статті, а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, яка на час подання цієї позовної заяви триває.

Позивач вважає, що розпочавши безпідставне, протиправне стягнення контролюючий орган вийшов за межі наданих йому законом повноважень, не прийняв до уваги те, що приписи ст. 25 Закону № 2464 та, як наслідок, пунктів 3 та 4 розділу VI «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 на позивача не розповсюджуються та повністю протиправно розпочав примусове стягнення з позивача сум недоїмки з ЄСВ, які позивач сплачувати не зобов`язаний.

Вважає, що у 1-го відповідача були відсутні правові підстави для формування та направлення на виконання Торецького міського відділу державної виконавчої служби відповідних вимог, оскільки позивач був звільнений від обов`язків платника єдиного внеску щодо своєчасного нарахування та його своєчасної сплати, а орган доходів і зборів позбавлений можливості застосовувати заходи впливу та стягнення до такого платника на період його звільнення від виконання обов`язків, встановлених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464.

Відповідачі проти позову заперечують, надали письмові відзиви на позов, відповідно до яких, серед іншого, вказали на те, що жодна норма закону не звільняє контролюючий орган, у разі наявності у платника боргу з єдиного внеску, від виконання обов`язку щодо формування вимог про сплату недоїмки на підставі наданої платниками звітності та, у разі її узгодження, направляти до органів ДВС.

Відповідачі вказують, що оскільки, згідно облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів, у позивача була наявна заборгованість, 1-им відповідачем сформовані вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.06.2019 року та від 11.01.2019 року № Ю-9804-25, згідно вимог чинного законодавства.

Зазначають про те, що вимоги позивачем не оскаржувались, отже, суми єдиного внеску, відповідно до Закону №2464, є узгодженими.

Вважає, що підстави для відкликання вимог з ДВС відсутні, а посилання на інші судові справі є безпідставними, оскільки предмет їх розгляду не пов`язаний з фактом наявності неоскаржених та узгоджених вимог від 05.06.2019 року та від 11.01.2019 року №Ю-9804-25 про сплату боргу з єдиного внеску.

Ухвалою суду від 20.01.2020 року залучено до участі у даній справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Торецький міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Ухвалою суду від 03.02.2020 року призначено підготовче засідання у даній справі на 24.02.2020 року.

Ухвалою суду від 24.02.2020 року визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом в частині вимог пов`язаних з вимогою 1-го відповідача № Ю-9804-25 від 05.06.2016 року.

У судовому засіданні 24.02.2020 року суд, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалив закрити підготовче провадження та перейти до розгляду даної справи по суті.

У призначене на 03.02.2020 року судове засідання представники сторін та третьої особи не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на те, що учасники справи чи їх представники у судове засідання не з`явились, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без їх участі у порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач зареєстрований в якості юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 36182252, дата запису: 13.10.2008 року, номер запису: 1 00040, місцезнаходження: 85201, Донецька обл., місто Торецк (м. Дзержинськ), вулиця Фестивальна, 1 та перебуває на податковому обліку платників податків за основним місцем у Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Костянтинівсько-Дружківське управління, Торецька ДПІ (м.Торецьк).

Позивач зазначає, що 06.11.2019 року, з відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень (електронний ресурс: https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors), позивачу стало відомо, що у третьої особи можуть перебувати на виконанні виконавчі провадження, з примусового стягнення з позивача боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ), проте, жодних постанов про відкриття виконавчих проваджень щодо примусового стягнення недоїмки з ЄСВ, або інших документів, з яких можливо було дійти висновків про наявність вказаних виконавчих проваджень, позивач не отримував.

Суд зазначає, що третьою особою вимоги ухвали суду від 20.01.2020 року не виконані та докази направлення на адресу позивача постанов про відкриття виконавчого провадження № 54671833 від 08.09.2017 року та № 59885132 від 23 серпня 2019 року, суду не надані.

07.11.2019 року на адресу третьої особи позивачем було направлено лист вих. № 130 від 07.11.2019 року з проханням, задля забезпечення реалізації права на оскарження примусового стягнення недоїмки з ЄСВ, підтвердити або спростувати інформацію щодо наявності вказаних виконавчих проваджень та, у разі підтвердження, надати на адресу місцезнаходження позивача копії відповідних постанов та всіх інших документів,підставі яких виконавчою службою здійснюється примусове стягнення.

08.11.2019 року від третьої особи позивачем отримано лист від 08.11.2019 року № 1515-20-35331 з якого позивач дізнався, що 08.09.2017 року, на підставі заяви Головного управління ДФС у Донецькій області про відкриття виконавчого провадження та вимоги головного управління ДФС у Донецькій області Ю-9804-25 від 05.06.2016 року, старшим державним виконавцем Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відкрито виконавче провадження ВП № 54671833 від 08.09.2017 року щодо стягнення з позивача заборгованості зі сплати ЄСВ на суму 139 916,55 грн. та розпочато примусове виконання вказаної вимоги.

Крім цього, позивач зазначає, що 23.08.2019 року, на підставі заяви Костянтинівсько-Дружківського управління ГУ ДФС Донецькій області про відкриття виконавчого провадження та вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області № Ю-9804-25 від 11.01.2019 року, заступником начальника відділу Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відкрито виконавче провадження ВП № 59885132 від 23.08.2019 року щодо стягнення з позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску на суму 225 790,16 грн. та розпочато примусове виконання вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області № Ю-9804-25 від 11.01.2019 року.

Проте, суд звертає увагу позивача, що вказана заява не є заявою Костянтинівсько-Дружківського управління ГУ ДФС Донецькій області, оскільки останнє не є юридичною особою, а заява скріплена печаткою Головного управління ДФС у Донецькій області, надрукована на його бланку, так само, як і відповідна вимога, тобто вона є заявою саме Головного управління ДФС у Донецькій області.

Крім цього, сам позивач у позові визначає, що просить визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Донецькій області.

Суд не приймає посилання відповідачів на вісутність підстав для відкликання вказаних вимог, з огляду на те, що відповідачі вважають їх узгодженими.

Із заяви позивача від 20.01.2020 року та комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено та не заперечується відповідачами, що вказані вимоги було оскаржено позивачем у судовому порядку (справи № 200/13358/19-а, № 200/13395-19-а), отже, станом на момент розгляду даної справи, вони не є узгодженими.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 4 лютого 2020 року у справі № 200/13395-19-а (не набрало законної сили), позов позивача до 1-го відповідача про визнання протиправним та скасування вимоги від 05 липня 2016 року № Ю-9804-25 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано вимогу 1-го відповідача про сплату боргу (недоїмки) від 05 липня 2016 року № Ю-9804-25 на загальну суму 139 916,55 грн.

Суд зазначає, що В розумінні приписів п. 10 ч. 1 ст. 1,ч. 1. ст. 4, ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, позивач є страхувальником та на нього покладений обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати обчислювати і сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ).

Проте, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 4 лютого 2020 року у справі № 200/13395-19-а (набрало законної сили 05.02.2020 року) адміністративний позов позивача до 1-го відповідача про визнання протиправною та скасування вимоги від 11.01.2019 року № Ю-9804-25 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в частині суми зростання боргу (недоїмки) у грудні 2018 року, що відповідає задекларованій сумі єдиного внеску за листопад 2018 року у розмірі 225790 грн. 16 коп. задоволено повністю.

Вимогу 1-го відповідача від 11.01.2019 року № Ю-9804-25 про сплату позивачем боргу (недоїмки) з єдиного внеску в частині суми зростання боргу (недоїмки) у грудні 2018 року, що відповідає задекларованій сумі єдиного внеску за листопад 2018 року, в розмірі 225790 грн. 16 коп. визнано протиправною та скасовано.

Крім цього, у вказаному рішенні, яке набрало законної сили, встановлено наступні обставини, які не потребують доведення, в силу ч.4 ст. 78 КАС України.

...11.01.2019 року ГУ ДФС у Донецькій області винесла вимогу про сплату ТДВ Шахта імені Святої Матрони Московської боргу (недоїмки) № Ю-9804-25 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 14708656 грн. 07 коп.(а.с. 21 з.с.).

Як встановлено судом, 09.02.2018 року та 16.02.2018 року ТДВ Шахта імені Святої Матрони Московської звернулось до Костянтинівської об`єднаної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області з заявою про звільнення від виконання своїх обов`язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме від нарахування, утримання сплати єдиного внеску та подання звітності (а.с. 33-35).

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу від 11.01.2019 року № ю-9804-25 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в частині суми зростання боргу (недоїмки) у грудні 2018 року, що відповідає задекларованій сумі єдиного внеску за листопад 2018 року у розмірі 225790 грн. 16 коп.

… на час здійснення антитерористичної операції позивач звільнений від сплати сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та до нього не застосовуються відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені статтями 25, 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Оскільки позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території, де здійснювалась антитерористична операція, період проведення антитерористичної операції на час спірних взаємовідносин тривав, нормою прямої дії Закону встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільнені від обов`язків своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок та на час проведення відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені статтями 25, 26 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до зазначених платників єдиного внеску, не застосовуються, сертифікат про підтвердження форс мажорних обставин позивачем отриманий, суд вважає, що, направляючи вимогу, яка оскаржується, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Таким чином, з урахуванням чинності положень 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, станом на момент прийняття відповідних вимог та їх пред`явлення до примусового виконання, 1-ий відповідач, направляючи вимоги № Ю-9804-25 від 05.06.2016 року та № Ю-9804-25 від 11.01.2019 року на примусове виконання до Торецького міського відділу державної виконавчої служби, діяв протиправно.

Відповідачі у даній справі не заперечують того. що у вказаних вимогах, які були направлені на примусове виконання,. суми недоїмки нараховано за період після 14.04.2014 року та станом на 27.07.2017 року та на 11.01.2019 року.

Враховуючи, що вказані вимоги прийняті 1-им відповідачем протиправно та всупереч нормам закону, будь-які підстави для їх направлення на примусове виконання до органів ДВС України були відсутні, оскільки був відсутній обов`язок позивача сплачувати ЄСВ у відповідний період, в силу закону.

Дії 1-го відповідача щодо направлення таких вимог на примусове виконання створюють для позивача негативні наслідки, у вигляді застосування до позивача заходів примусового виконання таких вимог, передбачених Законом України Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404).

Так, наприклад, у відповідних постановах про відкриття виконавчого провадження ВП № 54671833 від 08.09.2017 року та ВП 59885132 від 23.08.2019 року, державним виконавцем вже постановлено стягнути з позивача виконавчий збір на суму 13 991,65 грн. та 22 579,10 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій 1-го відповідача є обгрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо обраного позивачем способу захисту та того чому права позивача не може бути відновлено шляхом, наприклад, скасування відповідних вимог.

Пункт 5 частини 1 статті 39 Закону № 1404 встановлює, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до абз 3 ч.4 ст. 25 Закону № 2464 вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Отже, виконавчими документами у даних правовідносинах виступають самі вимоги № Ю-9804-25 від 05.06.2016 року та № Ю-9804-25 від 11.01.2019 року (в силу) і жодних рішень, на підставі яких вони були видані не існує.

Отже, формально, з буквального тлумачення змісту вказаної норми слідує, що саме лише скасування вимоги про сплату ЄСВ, не є підставою для закінчення виконавчого провадження з примусового виконання такої вимоги, оскільки жодного рішення на підставі якого виданий виконавчий документ скасовано не буде.

Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії, спрямовані на повернення без виконання вимог 1-го відповідача № Ю-9804-25 від 05.06.2016 року та № Ю-9804-25 від 11.01.2019 року, які були видані та направлені на примусове виконання протиправно, є належним способом захисту, який призведе до відновлення порушених прав позивача.

Проте, щодо того, хто є належним відповідачем у цій частині вимог, суд зазначає про таке.

Відповідно до позовної заяви позивач оскаржує дії Головного управління ДФС у Донецькій області щодо звернення вимог Головного управління ДФС у Донецькій області № Ю-9804-25 від 05.06.2016 року та № Ю-9804-25 від 11.01.2019 року на примусове виконання до Торецького міського відділу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи судом встановлено, що Головне управління ДФС у Донецькій області вчинило дії, спрямовані на примусове виконання вищевказаних вимог (направлення заяв про примусове виконання від 22.08.2017 року та від 16.08.2019 року до третьої особи), отже, саме Головне управління ДФС у Донецькій області є належним відповідачем в частині вимог про визнання дій протиправними.

В обгрунтування того, що відповідачем, в частині вимог про зобов`язання вчинити дії є 2-ий відповідач, позивач посилається на те, що на виконання постанови Кабінету Міністрі України від 19 червня 2019 року № 5 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» було реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби, шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком, згідно з додатком.

Відповідно до такого додатку, Головне управління ДФС у Донецькій області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Донецькій області, , 8750 Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59.

Новостворене управління є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у Донецькій області.

Згідно із п. 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією та ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074, у разі злиття органів виконавчої влади, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття.

Відповідно до безкоштовного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 31 липня 2019 року утворено Головне управління ДПС у Донецькій області з кодом .

Таким чином, позивач вважає, що належним відповідачем у даній справі, в частині позовних вимог про зобов`язання вчинити дії спрямовані на повернення без виконання (відкликання) вимог, може бути виключно правонаступник - Головне управління ДПС у Донецькій області ().

Проте, суд зазначає, що відповідного злиття, станом на момент прийняття даного рішення ще не відбулось.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Судом, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що запис про припинення Головного управління ДФС у Донецькій області (інтернет ресурс https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), станом на момент прийняття даного рішення, до вказаного реєстру не внесено.

Отже, Головне управління ДФС у Донецькій області не припинено як юридичну особу, тобто, реорганізація Головного управління ДФС у Донецькій області, шляхом злиття, не відбулась, що виключає перехід прав та обов`язків Головного управління ДФС у Донецькій області до Головного управління ДПС у Донецькій області (правонаступника).

Крім цього, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п.10 ч.1 ст. 39 Закону № 1404 підставою для закінчення виконавчого провадження у даному випадку може бути лише повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.

Як було зазначено вище, органом, який видав вимоги № Ю-9804-25 від 05.06.2016 року та № Ю-9804-25 від 11.01.2019 року є Головне управління ДФС у Донецькій області, отже, лише воно, а не Головне управління ДПС у Донецькій області, є стороною відповідних виконавчих проваджень та, виконуючи дане рішення суду матиме право звернутись до третьої особи із відповідними заявами про про повернення вказаних вимог без виконання.

Враховуючи викладене, суд, з урахуванням положень ч.2 с.9 та п.10 ч.2 ст. 245 КАС України вважає за необхідне позовні вимоги, в частині вимог про зобов`язання вчинити дії задовольнити, шляхом зобов`язання 1-го відповідача вчинити спрямовані на повернення без виконання (відкликання) з Торецького міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області вимог 1-го відповідача № Ю-9804-25 від 05.06.2016 року та № Ю-9804-25 від 11.01.2019 року, а у задоволенні вимог до 2-го відповідача про зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на задоволення тієї ж кількості немайнових вимог, що пов`язані між собо і були заявлені у позові, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 921,00 грн., понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань 1-го відповідача.

Керуючись Законами України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Про виконавче провадження, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Орендне підприємство Шахта імені Святої Матрони Московської до Головного управління ДФС у Донецькій області та до Головного управління ДПС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спор Торецький міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління ДФС у Донецькій області щодо звернення вимог Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № Ю-9804-25 від 05.06.2016 року та № Ю-9804-25 від 11.01.2019 року на примусове виконання до Торецького міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області, протиправними

Зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області (, адреса місцезнаходження: вул. Італійська, буд. 59, 87526 м. Маріуполь, Донецька область) вчинити дії, спрямовані на повернення без виконання (відкликання) з Торецького міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області (код ЄДРПОУ код: 34686377, адреса місцезнаходження: вул. Маяковського, 24-А, м. Торецьк, Донецька область, 85200) вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області № Ю-9804-25 від 05.06.2016 року та вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області № Ю-9804-25 від 11.01.2019 року.

В частині позовних вимог до Головного управління ДПС у Донецькій області () - в позові відмовити.

Стягнути на користь Товариства з додатковою відповідальністю Орендне підприємство Шахта імені Святої Матрони Московської (, адреса місцезнаходження: вул. Фестивальна, буд. 1, м. Торецьк, Донецька обл., 85201) 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 копійок судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (, адреса місцезнаходження: вул. Італійська, буд. 59, 87526 м. Маріуполь, Донецька область).

Рішення складено у повному обсязі у порядку письмового провадження 25 березня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч