Справа № 200/1636/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 р. Справа№200/1636/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши у порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області до Дочірнього підприємства Епос Приватного акціонерного товариства Епос про стягнення з платника податку податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області (далі позивач, ГУ ДПС у Донецькій області) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Дочірнього підприємства «Епос» Приватного акціонерного товариства «Епос» (далі відповідач, Підприємство) із позовом про стягнення податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у загальному розмірі 38 910,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про наявність у відповідача податкового боргу у розмірі, що раніше не був заявлений до суду у сумі 38 910,93 грн. Вказаний податковий борг є узгодженим, проте самостійно не погашений. Відповідачу у порядку та у строки, передбачені ПК України, направлена податкова вимога, проте податковий борг у визначені строки Підприємством не сплачено, що є підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Рекомендоване поштове відправлення № 7411, направлено відповідачу на адресу, що зазначена у Єдиному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.02.2020 не вручене під час доставки «за закінченням терміну зберігання», про що свідчать дані поштового відстеження Укрпошти.

Про відкриття провадження у справі відповідача додатково повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України 10.03.2020.

Пункт 11 ст. 126 КАС України. Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Верховним Судом у постанові від 13.06.2019 справа №805/4803/16-а зазначено: «Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що справу розглянуто судом першої інстанції за її відсутності та без належного повідомлення її про дату, час та місце розгляду справи, оскільки як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, судові повістки направлялися судом першої інстанції засобами поштового зв`язку та поверталися на адресу суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання, що у відповідності до вимог ч. 11 ст. 126 КАС України вважається врученням повістки належним чином.»

Ураховуючи викладене, судом здійснено всі можливі заходи щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі.

Судом встановлені такі фактичні обставини у справі.

Підприємство зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 31222295, адреса місцезнаходження з 29.07.2019: 87524, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Металургів, будинок 145, офіс 7, перебуває на обліку у ГУ ДПС у Донецькій області Маріупольське управління, Центральна ДПІ (з 03.01.2020, до цього перебував на обліку Костянтинівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області); Код КВЕД Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний);

За відповідачем рахується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у загальному розмірі 38 910,93 грн., який виник у зв`язку із несплатою самостійно узгодженого податкового зобов`язання за податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності від 14.03.2019 № період з 30.08.2019 по 30.12.2019 у розмірі щомісячного платежу 6 485,18 грн.

У матеріалах справи наявна вказана вище декларація (звітна) за 2019 рік, де за спірний період задекларовано до сплати 6 485,15 грн.; кадастровий номер ділянки :00:020:0111, площа 0,4429 га; державна реєстрація прав оренди 22.02.2019 за номером 30489875. Зазначена податкова адреса підприємства 85110, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Бурденко, буд. 22.

Вказані відомості щодо земельної ділянки підтверджені інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно також зазначено підставу виникнення іншого речового права договір оренди землі № б/н, від 22.02.2019 між Костянтинівською міською радою та ДП «ЕПОС» ПрАТ «ЕПОС», строком на 5 років.

У зв`язку із несплатою Підприємством узгоджених сум податкових зобов`язань, ГУ ДФС у Донецькій області сформовано податкову вимогу «Ю» від 19.09.2019 № 355-51, яка направлена на податкову адресу боржника поштовим відправленням № 474 та повернута відправнику «за закінченням терміну зберігання».

На день розгляду справи сума податкового боргу відповідачем не погашена, що підтверджується ІКП платника.

Надані у справі письмові докази, перелічені вище, досліджені судом у порядку ст. 211 КАС України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1 статті 36 ПК України на відповідача покладений обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Грошове зобов`язання платника податків, відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пункт 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пункт 56.11. ст. 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 288.7 статті 288 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Платники плати за землю самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (пункт 286.2 статті 286 Податкового кодексу України).

Податкове зобов`язання щодо плати за землю визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).

Підприємством самостійно узгоджено суму орендної плати за землю у відповідній податковій декларації, однак не сплачено по строку з 30.08.2019 до 30.01.2020, що є порушенням вказаних вище приписів ПК України.

Статтею 42 ПК України встановлено порядок листування з платником податків.

Відповідно до п. 42.1. ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Судом встановлено, що податкова вимога від 19.09.2019 форми «Ю» № 355-51 направлена відповідачу з дотримання вказаних вище положень ПК України та конверт поштового відправлення № 474 повернувся відправнику «за закінченням терміну зберігання».

Стаття 59 ПК України. Податкова вимога.

59.1. У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

59.3. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

59.4. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

59.5. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податкова вимога від 19.09.2019 форми «Ю» № 355-51 положенням ст. 59 ПК України відповідає.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку податкового боргу, що є предметом даного позову.

Відповідно до п.п. 20.1.28 та 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати з банків та інших фінансових установ пеню за несвоєчасне виконання ними рішень суду та доручень платників податків про сплату податків, зборів, платежів; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст.95 ПК України). Згідно пункту 95.4 статті 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Відтак, виходячи з вимог ст. 95 ПК України, податкова заборгованість платників податків стягується контролюючим органом на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та за рахунок реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у контролюючого органу через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, враховуючи наявність у відповідача податкового боргу підтвердженого наданими позивачем доказами, та у зв`язку з закінченням шістдесятиденного строку з дня надіслання відповідачу податкової вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) до Дочірнього підприємства Епос Приватного акціонерного товариства Епос (87524, Донецька область, м. Маріуполь, пр-т, Металургів, 145/7, ) про стягнення з платника податку податкового боргу задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Дочірнє підприємство Епос Приватного акціонерного товариства Епос у рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 38 910,93 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Строк визначений ст. 295 КАС України продовжуються на строк дії карантину пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" відповідно до змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020.

Повний текст судового рішення складено 06 квітня 2020 року.

Суддя І.В. Буряк