Справа № 344/17112/19
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/53/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Єрмак М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Летичівського відділу поліції ГУ НП в Хмельницькій області Присяжного Василя Вікентійовича, Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що 24/08/2019 о 00:20 год. відповідач ухвалив постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 122 КУпАП, з підстави не виконання вимоги дорожнього знаку 5.16 напрямок руху по смугах, здійснення із смуги здійснення руху ліворуч проїзду прямо, чим порушено п.8.4 ПДР. Позивач з постановою не погодився, вказав, що правопорушення не вчиняв, керуючи автомобілем рухався з дотриманням правил дорожнього руху, подія мала місце в нічну пору доби, позивач здійснював рух з дотриманням існуючої розмітки та знаків дорожнього руху, поліцейським при розгляді справи не надано доказів порушення правил дорожнього руху, відповідачем проігноровано прохання позивача надати відповідні докази, не враховано пояснень, справу розглянуто без участі позивача, копію протоколу вручено не було, постанова не містить доказів вчинення правопорушення, оскільки в графі «до постанови долучаються» працівником поліції не зазначено будь-якого доказу на підтвердження порушення, постанова не містить опису суті вчиненого правопорушення.

Відповідачі повідомлені судом про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, клопотань щодо реалізації прав суду не подано, не подано письмових пояснень та інших доказів на спростування позову.

Судом встановлено наступні обставини.

24/08/2019 відповідач ухвалив постанову серії ДП18 №381150 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 122 КУпАП з підстави не виконання вимоги дорожнього знаку 5.16 напрямок руху по смугах, здійснення із смуги здійснення руху ліворуч проїзду прямо, чим порушено п.8.4 ПДР.

Таким чином позивач та відповідач не надали суду будь-якого відеозапису на підтвердження будь-яких обставин їх спору та просили суд про вирішення спору на основі їх письмових пояснень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім цього відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі ст. ст. 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Представником відповідача не надано відзиву на позовну заяву, не долучено підтверджуючих фактів щодо порушення правил ПДР позивачем. Таким чином відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а тому не доведено правових підстав для складення постанови.

Також у відповідності до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи;зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другої цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у виді штрафу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи постанова, що оскаржується в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП жодної інформації про фіксацію правопорушення із застосуванням технічних засобів та про технічний засіб не містить. Правомірність дій відповідачами не доведено.

Аналогічну правову позицію висловлено в Постанові Верховного суду від 24.01.2019 року у справі №428/2769/17.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже відповідачем не виконано його обов`язки.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При ухваленні постанови відповідачем повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідач зобов`язаний довести наявність правових підстав для реалізації ним компетенції щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, однак відповідачем не зазначено доводів про наявність правових підстав і належних доказів щодо порушення позивачем п. 8.4.г та 8.5.1. ПДР України.

Отже позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення.

В п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказано, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення

В ст. 293 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В п. 3 ст. 286 КАС України вказано, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивачем розміщено вимогу про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1200 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1 ч.2 вказаної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2, 3 статті 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

Позивачем долучено до матеріалів позову копії Договору №Ф/16/09/2019 від 16/09/2019, Додатку №1 до Договору «Тарифи та послуги», квитанцію №0.0..1 про оплату послуг на суму 1200 гривень.

Однак, позивач просить стягнути судові витрати з органу, який не був стороною у справі, також позивачем не зазначено з якого саме Департаменту патрульної поліції необхідно стягнути судові витрати, позивачем не зазначено повну назву (найменування) суб`єкта владних повноважень. Таким чином вимогу не обґрунтовано належними правовими підставами, оскільки суб`єкт владних повноважень з якого просить стягнути судові витрати позивач не виступав відповідачем у справі, не є юридичною особою. Відповідні обставини були відомі позивачу та його представнику, який надав йому відповідної якості правову допомогу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити частково;

скасувати постанову начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Летичівського відділу поліції ГУ НП в Хмельницькій області Присяжного Василя Вікентійовича, Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 24/08/2019 ДП18 №381150 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення;

в іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 10 днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду з дня його проголошення.

Головуючий суддя Бородовський С.О.