Справа № 160/9608/19
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 160/9608/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року (суддя Прудник С.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні технології» до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови а в прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Інженерні Світлотехнічні технології» звернулось з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови а в прийнятті митної декларації.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року позов задоволено.

Суд вирішив Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000240/2 від 30.07.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA 100030/2019/00354.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/100115/2 від 03.09.2019 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00406.

Київською митницею Держмитслужби (правонаступником Київської митниці ДФС) подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано те, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленій митної вартості містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомості щодо ціни , що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. Зазначено, що контракт не містить умов оплати за товар, а інвойси містять відомості про 100% попередню оплату. Відсутні банківські документи та відомості щодо включення до ціни товару на умовах поставки DAP витрат і ризиків, пов`язаних з транспортуванням товару та вартості маркування.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, 19.07.2018 між ТОВ «Інженерні Світлотехнічні технології» (Покупець) та іноземною компанією SMART GRACE INDUSTRIAL LIMITED (Постачальник) укладено зовнішньоекономічний Договір поставки №401.

За умовами даного Договору поставки:

- п.2.1 - Покупець замовляє, а Постачальник постачає товар на умовах цього Договору. S п.2.2 - Назва товару, кількість і ціна зазначаються у рахунках на кожну партію товару відповідно.

- п.3.1 - Загальна сума Договору складається з суми усіх рахунків за цим Договором.

- п.3.3 - Валютами платежу за цим Договором є долар США і/або Євро.

- п.3.5 - Товар, який придбано Покупцем згідно з Договором передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії дійсного Договору.

- п.3.6 - Оплата товару Покупцем за Договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця.

- п.3.7 - В ціну товару включені вартість тари та упаковки.

- п.4.1 - Поставка товару має здійснюватися партіями, які узгоджуються Покупцем на умовах DAP-Дніпро (Incoterms 2010).

- п.4.2 - Умови поставки можуть бути змінені за згодою Сторін та вказуються у рахунках -фактурах на відповідну партію товару.

- п.4.3 - Вантажовідправником за дійсним договором може виступати третя сторона.

У липні 2019 року згідно до умов Договору поставки №401 та на підставі супровідних документів рахунку-фактури Invoice №-26-27-28 від 18.07.2019, автотранспортної накладної INTERNATIONAL BILL OF LAPING №0606 від 25.07.2019 та інших документів, на умовах поставки РАР-Дніпро, на адресу Позивача надійшли товари торговельної марки Lezard, Lexman (країни виробництва-TR (Турецька Республіка)), на суму 48 608,00 USА (доларів США) загальною вагою брутто 21 050,00кг., які позивач подав відповідачу разом з електронною митною декларацією №UA 100030/2019/406451 від 30.07.2019 з метою здійснення митного оформлення товару.

У вересні 2019 року згідно до умов Договору поставки №401 та на підставі супровідних документів рахунку-фактури Invoice №-44-45-46 від 28.08.2019, автотранспортної накладної INTERNATIONAL BILL OF LAPING №0606 від 29.08.2019 та інших документів, на умовах поставки РАР-Дніпро, на адресу Позивача надійшли товари торговельної марки Lezard, Lexman, Up (країни виробництва-TR (Турецька Республіка) та CN (Китайська Народна Республіка), на суму 52 455,46 USА (доларів США) загальною вагою брутто 21 176,00кг., які Позивач подав Відповідачу разом з електронною митною декларацією №UA100030/2019/408498 від 03.09.2019 з метою здійснення митного оформлення товару.

Вартість товару визначена декларантом (позивачем) за основним методом - а саме, за ціною, що передбачена Договором поставки.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів позивачем по митниці було надано:

- по ЕМД №UA 100030/2019/406451 від 30.07.2019 (відповідно до рішення Київської міської митниці ДФС МУЛІ00000/2019/000240/2 від 30.07.2019):

декларація митної вартості за №321, номер якої наведено у гр.7 ЕМД,

рахунок-проформа Proforma-Invoice №-26-27-28 від 18.07.2019 (код документу 0325),

рахунок-фактура Invoice №-26-27-28 від 18.07.2019 (код документу 0380), У автотранспортна накладна INTERNATIONAL BILL OF LADING №0606 від 25.07.2019 (код документу 0730),

документ про походження товару Invoice №-26-27-28 від 18.07.2019 (код документу 0862),

висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - Висновок експерта №ГО-1752/1 від 30.07.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016),

некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість - зокрема, пропозиція COMMERCIAL OFFER б/н від 18.07.2019 (код документу 3022),

договір поставки №401 від 19.07.2018 (код документу 4100),

інші некласифіковані документи (код документу 9000), зокрема: лист від 30.07.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

- по ЕМД №UA100030/2019/408498 від 03.09.2019 (відповідно до рішення Київської міської митниці ДФС № UA100000/2019/100115/2 від 03.09.2019):

декларація митної вартості за №757, номер якої наведено у гр.7 ЕМД,

рахунок-проформа Proforma-Invoice №-44-45-46 від 28.08.2019 (код документу 0325),

рахунок-фактура Invoice №-44-45-46 від 28.08.2019 (код документу 0380),

автотранспортна накладна INTERNATIONAL BILL OF LADING №0606 від 29.08.2019 (код документу 0730),

документ про походження товару Invoice №-44-45-46 від 28.08.2019 (код документу 0862),

банківський платіжний документ, що стосується товару - платіжне доручення в іноземній валюті №89 від 15.05.2019 (код документу 3001),

висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - Висновок експерта №ГО-2001 від 03.09.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016),

некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість - зокрема, пропозиція Commercial offer №W/N від 26.08.2019 (код документу 3022),

договір поставки №401 від 19.07.2018 (код документу 4100),

інші некласифіковані документи (код документу 9000), зокрема: лист від 03.09.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Митний орган повідомив позивача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів в зв`язку із винесенням рішень про коригування митної вартості відповідно до положень статей 52-55, 57, 58, 335 Митного кодексу України, а також про виникнення необхідності надання додаткових документів за з метою підтвердження митної вартості товару.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідачем було прийняті письмові рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МКУ, змістом яких повідомлено про наступне: митна вартість товару визначена відповідно до статті 64 МКУ із застосуванням методу визначення митної вартості №2г (резервний метод).

Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару:

рішення №UA100000/2019/000240/2: митна декларація від 05.03.2019 №UA 100010/2019/322148 (товар №1), митна декларація від 08.05.2019 №UA100110/2019/133177 (товар №2), митна декларація від 16.01.2019 № UA100210/2019/84876 (товар №3), митна декларація від 13.04.2019 № UA500020/2019/4121 (товар №4), митна декларація від 09.07.2019 №UA100010/2019/340203 (товар№5), митна декларація від 10.07.2019№ UA 500090/2019/9881 (товар№7);

рішення №UA100000/2019/100115/2: митна декларація від 21.08.2019 № UA 500010/2019/22916 (товар №1), митна декларація від 11.07.2019 №11А500040/2019/7127 (товар №2), митна декларація від 08.05.2019 № UA100110/2019/133177 (товар №3), митна декларація від 09.04.2019 № UA100030/2019/400822 (товар №4), митна декларація від 26.04.2019 № UA500060/2019/12373 (товар №5).

Не погоджуючись із спірними з рішеннями, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що подані ним документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем в свою чергу не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.

За висновками суду першої інстанції вимоги відповідача про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є безпідставним, а коригування митної вартості, заявленої позивачем, на цій підставі - необґрунтованим.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

За приписами ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною другою статті 57 МК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч. 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що суперечності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до вантажних митних декларацій на підтвердження митної вартості товарів, на які посилається відповідач у своєму рішенні про коригування заявленої митної вартості, не відповідають дійсності. Так, оскільки, у інвойсах є посилання на зовнішньоекономічний Договір поставки, змістом якого і визначені положення щодо розрахунків за товар (п.3.5, п.3.6 зовнішньоекономічного Договору поставки №401 від 19.07.2018).

Відповідно до змісту п.3.5 Договору: «товар, який придбано Покупцем згідно з Договором передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії дійсного Договору».

Також судом першої інстанції було вірно враховано те, що рахунок-фактура (комерційний інвойс) складає особа, на користь якої має здійснюватися платіж. Законодавством України не передбачено затвердженої форми рахунку-фактури чи рахунку-проформи та вимог щодо їх заповнення.

Відтак вірними є висновки суду першої інстанції про те, що всі подані декларантом документи не містять жодної обставини (розбіжності), за допомогою яких відповідач намагається спростувати достовірність числових значень складових митної вартості придбаних позивачем товарів та їх ціни.

Вірно судом першої інстанції було враховано і те, що зміст винесених митним органом рішень про коригування митної вартості відповідача не містить обґрунтування того, що встановлені ним розбіжності (недоліки) в інвойсах та Договорі поставки (щодо умов оплати) будь-яким чином впливають на митну вартість товару. Відповідач не зазначив і про те, які саме обставини мали б підтвердити документи, які він запропонував позивачу надати додатково, так як умови

Щодо включення до ціни товару витрат й ризиків на транспортування товару та подання цих відомостей митному органу.

Вірно судом першої інстанції було зазначено, що висновок відповідача про те, що декларантом до ціни товару не включено на умовах поставки DAP витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, суперечить самим принципам Incoterms 2010, які чітко регламентують момент передачі прав на товар і усі пов`язані з цим ризики, та визначають, зокрема: хто і за чий рахунок забезпечується транспортування товарів територіями країн продавця, покупця, транзитних країн, морськими та повітряними шляхами; обов`язки сторін щодо страхування вантажів і оформлення комерційних документів; місце і час переходу від продавця до покупця ризиків втрати чи пошкодження товарів. Отже, роль Інкотермс у ціноутворенні полягає саме в тому, що ця система встановлює варіанти розподілу фінансових обов`язків продавця та покупця щодо покриття різних видів витрат на постачання товарів, а відтак формує різні види міжнародних цін, які називають інвойсними (англ. Invoice - накладна, фактура). Інвойсні ціни вказуються в рахунках-фактурах.

На даний час діють Офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП №560, в редакції з 01.01.2011 року Інкотермс-2010, за змістом яких посилання на Інкотермс-2010 в договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов`язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень. Метою Інкотермс є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі. Інкотермс містить міжнародні терміни, які згруповані в чотири категорії за принципом послідовного збільшення обов`язків продавця від мінімального до максимального обсягу і відповідного збільшення його витрат на переміщення товару, що враховується в контрактній ціні товару. І що менший обсяг витрат бере на себе продавець, то менш структурно повною вважається ціна, та навпаки.

Згідно за правилами Інкотермс-2010 за умовами поставки DAP-Дніпро (Поставка в місці призначення), визначених Сторонами і в зовнішньоекономічному Договорі поставки, і Інвойсі, саме Продавець несе всі витрати по доставці товару та приймає на себе всі ризики до моменту доставки товару в країну призначення.

Зокрема, термін DAP-Дніпро визначає, що готовий до розвантаження товар передається Покупцю на прибувшому транспортному засобі в погодженому місці призначення, тобто у м.Дніпро. При цьому, саме Продавець несе всі ризики, пов`язані з доставкою товару у погоджений пункт призначення (визначене місце). І саме Продавець зобов`язаний сплатити витрати, пов`язані з доставкою товару до погодженого Сторонами пункту призначення. При цьому, Продавець не має виконувати митні формальності для ввезення, в том числі, по сплаті імпортного мита.

Таким чином, вірно судом першої інстанції роблено висновок, що наведене свідчить про те, що укладаючи даний зовнішньоекономічний Договір поставки, Сторони погодили всі його істотні умови, до складу яких належить в тому числі і ціна товару, що була погоджена ними з урахуванням наведених вище умов поставки (зокрема, DAP-Дніпро). При цьому Сторони виходили з того, що продажна ціна вже включає в себе вартість товару і витрати, пов`язані з доставкою до погодженого ними пункту призначення. Саме тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.

Відтак, додаткові витрати на транспортування товару позивач не поніс.

Окреме додаткове винесення у Договорі інформації про включення у ціну товару вартості тари та упаковки (п.3.7 Договору поставки) здійснене тільки з тих підстав, що питання їх врахування у ціні товару не регулюється використаними Сторонами умовами поставки DAP-Дніпро (Incoterms 2010), але було погоджене ними при укладанні даного Договору.

Так, відповідно до змісту гр.20 Декларації митної вартості (скорочено - ДМВ) до МД (номер якої наведено у гр.7 ЕМД), яку Позивач також подавав разом в ЕМД, «витрати на транспортування до місця доставки по товарам дорівнюють 0,00 грн.».

При цьому, згідно з Правилами заповнення декларації митної вартості (ДМВ), затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012р. за №984/21296, у гр.20 підлягають відображенню витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, тільки якщо ці витрати відповідно до умов поставки (графа З ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(a) ДМВ).

Отже, відсутність даних у гр.20 додатково свідчить про те, що відповідні витрати були враховані Постачальником у ціні товару.

Виходячи з умов зовнішньоекономічного договору Постачальник не вимагав у Покупця обов`язку відшкодування витрат по застосованим Сторонами умовам поставки (зокрема, витрат на транспортування, тощо). Отже, відсутність такої вимоги свідчить про те, що відповідні витрати були враховані Постачальником у ціні товару.

Щодо включення вартості маркування у ціну товару, судом першої інстанції вірно було встановлено, що такі висновки митниці не відповідає дійсності.

За змістом частини 5 статті 382 Господарського кодексу України права та обов`язки сторін зовнішньоекономічного договору (контракту) визначаються правом місця його укладення, якщо сторони не погодили інше. Порядок визначення права, яке має застосовуватися до договору (контракту) у разі недосягнення згоди сторін стосовно вказаного порядку, встановлюється законом про зовнішньоекономічну діяльність.

Сторони при укладенні зовнішньоекономічного Договору (українські суб`єкти господарювання й іноземні суб`єкти господарської діяльності) мають керуватися Положенням про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), затвердженим наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 06.09.01 №201, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.09.2001р. за №833/6024, яке містить перелік основних та додаткових умов зовнішньоекономічного договору.

За змістом пункту 1.9 зазначеного Положення №201 до основних умов віднесена в тому числі інформація щодо упаковки та маркування тощо.

Отже, відповідно до статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», з урахуванням вимог пункту 1.9 Положення №201, зміст, що викладений у пункті 5.1 зовнішньоекономічного Договору поставки, містить саме ті умови, які визначені основними і повинні бути передбачені в зовнішньоекономічному договорі (контракті-), зокрема -відомості про нанесене відповідне маркування.

Приймаючи до уваги місце укладання даного Договору поставки, судом першої інстанції вірно було зазначено, що жоден з діючих законодавчих чи нормативних документів не зобов`язує Сторони перелічувати у зовнішньоекономічному Договорі поставки, з яких саме елементів витрат Постачальник склав (обчислив, визначив) ціну, за якою він постачає Покупцю товар. Погоджена Сторонами у Договорі ціна є договірною.

За змістом пункту 2.2 даного Договору «назва товару, кількість і ціна зазначаються у рахунках на кожну партію товару відповідно». При цьому, відповідно до змісту пункту 3.1 Договору «загальна сума Договору складається з суми усіх рахунків за цим Договором».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що для визначення повноти інформації про митну вартість та її складові позивач подав всі документи, передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 318, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні технології» до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови а в прийнятті митної декларації залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова у повному обсязі складена 08 квітня 2020 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш