Справа № 200/1206/20-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 р. Справа№200/1206/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 974 від 29.12.2019 року, зобов`язання повторно розглянути заяву з зарахуванням періодів роботи,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення № 974 від 29.12.2019 року, зобов`язання повторно розглянути заяву з зарахуванням періодів роботи.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що 17 жовтня 2019 року звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії згідно ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак після розгляду поданих документів згідно повідомлення № 974 від 29 грудня 2019 року до його пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи з 19.08.2011 року по 20.01.2012 року на підприємстві ТОВ «Донремсервіс», з 01.06.2012 року по 17.03.2014 року на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», з тих підстав, що відсутня пільгова довідка та копія наказів про атестацію. Позивач вважає, що рішення про відмову в призначенні пенсії № 974 від 29.12.2019 р. було прийнято Відповідачем неправомірно.

Просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 974 від 29 грудня 2019 року про відмову в призначенні пенсії відповідно до ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

- зобов`язати Селидівське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву за грудень 2019 р. з зарахуванням до пільгового стажу період роботи з з 19.08.2011р. по 20.01.2012 р. на підприємстві ТОВ «Донремсервіс», з 01.06.2012 по 17.03.2014 р. на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія« «Донецькшахтопроходка».

Ухвалою суду від 10 березня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

01.04.2020 року до суду надійшов відзив на позов, згідно якого до пільгового стажу позивача не зараховано період роботи:

- з 19.08.2011 по 20.01.2012 року на підприємстві ТОВ «Донремсервіс», оскільки підприємство не перереєстровано на підконтрольній українській владі території та відсутня атестація робочих місць в індивідуальній відомості про застраховану особу від 11.12.2019 року;

- з 01.06.2012 по 17.03.2014 року на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія» «Донецьшахтопроходка», оскільки підприємство не перереєстровано на підконтрольній українській владі території та відсутня атестація робочих місць в індивідуальній відомості про застраховану особу від 11.12.2019 року;

- з 01.03.2017 по 24.02.2017 року на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія», оскільки відсутня пільгова довідка та копія наказів про атестацію робочих місць.

До страхового стажу позивача не зараховано період безробіття з 2014 по 2015 рік, так як відсутні дані в індивідуальній відомості застрахованої особи від 11.12.2019 року.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 Ветеранів праці, б. 26, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач - Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Положенням про Пенсійний фонд України», затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

10 грудня 2019 року Позивач звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Пенсійний орган повідомленням № 974 від 29 грудня 2019 року повідомив Позивачу, що йому здійснено призначення пенсії згідно ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак Управлінням під час розрахунку стажу для пенсії не враховано до пільгового стажу перводи роботи з 19.08.2011 по 20.01.2012 року на підприємстві ТОВ «Донремсервіс», оскільки підприємство не перереєстровано на підконтрольній українській владі території та відсутня атестація робочих місць в індивідуальній відомості про застраховану особу від 11.12.2019 року; - з 01.06.2012 по 17.03.2014 року на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія» «Донецьшахтопроходка», оскільки підприємство не перереєстровано на підконтрольній українській владі території та відсутня атестація робочих місць в індивідуальній відомості про застраховану особу від 11.12.2019 року; - з 01.03.2017 по 24.02.2017 року на підприємстві ТОВ «Шахтобудівельна компанія», оскільки відсутня пільгова довідка та копія наказів про атестацію робочих місць.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 вказаного Закону, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року №10 затверджено, зокрема, список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до абз. 1 п. 2 статті 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мають право працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17), оцінюватися судом мають саме підстави, тобто мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.

Орган Пенсійного фонду не зарахував спірні періоди до пільгового стажу, виходячи з того, що підприємства не перереєстровані на підконтрольній українській владі території та відсутня атестація робочих місць в індивідуальній відомості про застраховану особу від 11.12.2019 року.

Судом встановлено, що із записів трудової книжки НОМЕР_1 , яка оформлена на ім`я ОСОБА_1 04.07.1988 року, вбачається, що останній за спірні періоди працював:

- з 19.08.2011 року по 20.01.2012 року на посаді прохідника підземного 4 розряду з повним робочим днем в шахті у ТОВ «Донремсервіс»,

- з 01.06.2012 року по 17.03.2014 року на посаді прохідника з повним робочим днем на підземній роботі у ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка».

Зазначені записи у трудовій книжці виконані належними посадовими особами, засвідчені підписом начальника відділу кадрів та скріплені печатками.

Про те, що у період роботи з 01.06.2012 року по 17.03.2014 року позивач був зайнятий протягом повного робочого дня за професією, що надає право на пільгову пенсію, свідчить також довідка 02/565 від 27.11.2019 року, виписки з наказів про атестацію робочих місць.

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами....

В даному випадку Позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності пільгового характеру роботи.

Крім того, згідно з пунктом 3 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. N 442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Відповідно до пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених Постановою Міністерства праці № 41 від 01 вересня 1992 року періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Оскільки обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено на керівників підприємств, а тому у випадку її не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення, що є неправомірним.

ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» атестацію робочих місць проведено 02.07.2010 року - наказ № 81.

На підставі п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно п.4.7 Порядку, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На підставі викладеного, враховуючи підтвердження наявними матеріалами справи факту виконання Позивачем в період з 19.08.2011 року по 20.01.2012 року, з 01.06.2012 року по 17.03.2014 року роботи, що надає право на призначення пільгової пенсії, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови в зарахуванні спірних періодів не відповідають вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, є протиправними.

Водночас позовна вимога щодо визнання протиправним скасування рішення № 974 від 29 грудня 2019 року про відмову в призначенні пенсії задоволенню не підлягає, оскільки позивачу не було відмовлено в призначенні пенсії, повідомленням пенсійного органу № 974 від 29 грудня 2019 року позивачу було повідомлено про призначення пенсії та не зарахування до пільгового та страхового стажу певних періодів.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З метою ефективного захисту прав Позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Так, суд вважає, що для захисту порушених прав Позивача слід визнати протиправними дії Відповідача щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу позивача періодів роботи з 19.08.2011 року по 20.01.2012 року, з 01.06.2012 року по 17.03.2014 року.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача судового збору у розмірі 840,80 грн. на користь Позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (84500, Донецька обл., м. Селидове, вул. Героїв праці, 6, код в ) про визнання протиправним та скасування рішення № 974 від 29.12.2019 року, зобов`язання повторно розглянути заяву з зарахуванням періодів роботи - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 19.08.2011 року по 20.01.2012 року, з 01.06.2012 року по 17.03.2014 року.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.12.2019 року про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 19.08.2011 року по 20.01.2012 року, з 01.06.2012 року по 17.03.2014 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Череповський