Справа № 560/3656/19
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3656/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

09 квітня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо зменшення позивачу з 01.01.2019 розміру суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, з 90% до 80%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату позивачу з 01.01.2019 щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з 90% суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Указом Президента України № 712/2002 від 13.08.2002 та Постановою Верховної Ради України № 238-VI від 20.03.2008 ОСОБА_1 призначено суддею Господарського суду Хмельницької області.

Рішенням Вищої Ради Правосуддя № 1878/0/15-17 від 27.06.2017 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Господарського суду Хмельницької області у зв`язку із виходом у відставку та наказом Господарського суду Хмельницької області № 19-к від 12.07.2017 та відраховано зі штату господарського суду Хмельницької області 12.07.2017.

Із 13.07.2017 Управлінням Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому ОСОБА_1 призначено довічне щомісячне грошове утримання у розмірі 80% грошового утримання судді Господарського суду Хмельницької області.

При здійснені розрахунку стажу роботи ОСОБА_1 , відповідачем було взято до уваги лише період роботи безпосередньо суддею - 14 років 10 місяців 30 днів, з 13 серпня 2002 року по 12 липня 2017 року.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 05.10.2017 по справі № 686/16953/17, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому щодо призначення довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 80 % без урахування періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та роботи в органах військової прокуратури. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому врахувати період проходження ОСОБА_1 строкової служби в Радянській Армії з 04.05.1986 по 26.05.1988, що становить 2 роки 22 дні, половину строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі Українській юридичній академії з 01.09.1988 по 30.06.1993, що складає 2 роки 5 місяців та період роботи в органах військової прокуратури з 26.03.1994 по 16.01.2002, що становить 7 років 8 місяців до стажу роботи судді, який визначений Законом України Про судоустрій і статус суддів, здійснити перерахунок та призначити щомісячне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 90 % його заробітку (суддівської винагороди), починаючи з 13 липня 2017 року, виплативши різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до вказаного рішення суд зазначив, що позивач набув право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді виходячи зі стажу на посаді судді, до якого також зарахований і період проходження строкової служби в Радянській Армії, половина строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі Українській юридичній академії, період роботи в органах військової прокуратури та прийшов до висновку, що позивач повинен отримувати щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% суддівської винагороди судді.

Із 01 січня 2019 року позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням довідки, виданої Господарським судом Хмельницької області від 11 грудня 2018 року № 02-17/339/18 та здійснено розрахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2019 року який становить: 26430,00 грн. (оклад) + 15858,00 грн. (надбавка за вислугу років - 60 %) = 42288,00 грн. (суддівська винагорода) х 80 % = 38059,20 грн.

У зв`язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та підвищенням посадових окладів суддів позивачу з 01 лютого 2019 року проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням довідки, виданої Господарським судом Хмельницької області від 23 січня 2019 року № 02-16/39/19, який становить 46104,00 грн.

Не погодившись із таким розрахунком, позивач 12 березня 2019 року звернувся до відповідача із заявою щодо розміру щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2018.

Листом від 25 березня 2019 року № 709/М-8 позивачу повідомлено, що щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 обчислено відповідно до норм чинного законодавства та зазначено, що дії на майбутнє зобов`язань, покладених судовим рішенням, виходячи із змісту статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, судом у конкретній справі вирішується спір, предмет якого існує на час розгляду справи. Відповідно до вимог статей 2, 5, 168 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені у майбутньому.

При цьому, відповідач вказав, що при здійсненні перерахунку з 01 січня 2019 року та 01 лютого 2019 року щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 визначено у розмірі 80% суддівської винагороди, що відповідає 14 рокам стажу на посаді судді.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення позивачу з 01 січня 2019 року розміру суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, з 90% до 80% є протиправними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на натупне.

Згідно з ч. 4 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 4 Розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, в редакції, чинній з 16 червня 2017 року (далі - Порядок №3-1), визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Згідно із пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №3-1, до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Таким чином, у зв`язку із зміною складових суддівської винагороди, раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання позивача як судді у відставці підлягає перерахунку.

При визначенні дати перерахунку необхідно керуватися пунктом 4 Порядку №3-1, відповідно до якого перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Як зазначалось, постановою Хмельницького міськрайонного суду від 05.10.2017 по справі №686/16953/17, встановлено, що період проходження строкової служби в Радянській Армії, період роботи в органах військової прокуратури, а також половина строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі Українській юридичній академії повинні зараховуватись позивачу до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, та зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити перерахунок та призначити щомісячне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 90 % його заробітку (суддівської винагороди), починаючи з 13 липня 2017 року, виплативши різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено право ОСОБА_1 на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% від суддівської винагороди, враховуючи необхідність зарахування до стажу роботи період проходження строкової військової служби, половина строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі, період роботи в органах військової прокуратури. Отже, стаж роботи позивача із врахуванням зазначених періодів становить понад 26 років, що у свою чергу дає підстави позивачу для отримання довічного грошового утримання виходячи з 90% суддівської винагороди.

На виконання рішення суду у справі № 686/16953/17 пенсійним органом було проведено розрахунок стажу позивача та визначено довічне грошове утримання в розмірі 90% від грошового утримання працюючого судді Господарського суду Хмельницької області.

Проте, у листі відповідача від 25 березня 2019 року за № 709/М-8 вказано, що при здійсненні перерахунків з 01 січня 2019 року та з 01 лютого 2019 року щомісячне довічне грошове утримання визначено у розмірі 80 % суддівської винагороди, що відповідає 14 рокам стажу на посаді судді.

Відповідач у апеляційній скарзі посилається на те, що до стажу роботи судді зараховується лише стаж роботи на посаді судді, а період проходження військової служби, навчання у навчальному закладі, служба у військовій прокуратурі до стажу роботи на посаді судді не зараховується.

Колегія суддів не погоджується з таким твердженням апелянта та зазначає, що стаж позивача на посаді судді складає 14 років, що менше необхідних передбачених законом 20-ти років. Відповідно, Вища рада правосуддя не повинна була звільняти позивача у відставку, а відповідач взагалі не повинен був призначати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Так, у абзаці 4 п.34 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016 р. із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-УІІІ від 06.12.2016 р. та в редакції Закону № 1798-УІІІ від 21.12.2016 р., який набрав чинності 05.01.2017 р., визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Згідно із абзацем 2 п.25 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. № 1402-УІІІ із змінами і доповненнями, зазначено, що коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р.). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Стаж роботи, який дає право позивачу на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 27 років, 2 місяці, 12 днів, що підтверджується трудовою книжкою та рішенням Вищої ради правосуддя № 1878/0/15-17 від 27.06.2017 р. про достатність для звільнення у відставку стажу роботи, визначеного ст.ст.116, 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», абз.4 п.34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону у редакції Закону України «Про Вищу раду правосуддя», а також Розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, складеного 12.07.2017 р. господарським судом Хмельницької області.

Зазначене підтверджено постановою Хмельницького міськрайонного суду від 05.10.2017 р. по справі № 686/16953/17, якою задоволено адміністративний позов позивача до боржника про зобов`язання врахувати період проходження мною строкової військової служби в Радянській армії із 04.05.1986 р. по 26.05.1988 р., що становить 2 роки 22 дні, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Українській юридичній академії, м.Харків із 01.09.1988 р. по 30.06.1993 р., що складає 2 роки 5 місяців, період роботи (служби) в органах військової прокуратури із 26.031994 р. по 16.01.2002 р. що становить 7 років 8 місяців до стажу роботи судді, який визначений Законом України «Про судоустрій і статус суддів», здійснити перерахунок, призначити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% мого заробітку (суддівської винагороди), починаючи із 13.07.2017 р., виплатити заборгованість по призначеному щомісячному довічному грошовому утриманню, що утворилася внаслідок неправомірного зменшення відповідачем розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, через неправильне встановлення та обчислення відповідачем стажу роботи на посаді судді, за період із 13 липня 2017 року по день виконання рішення суду. Постанова Хмельницького міськрайонного суду від 05.10.2017 р. по справі № 686/16953/17 залишена без змін Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 р.

Встановлені обставини відповідають абз.2 п.25 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-УІІІ із змінами і доповненнями, згідно якого коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але, не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

При цьому відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-УІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 135 Закону № 1402-УІІІ визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Наявний у позивача стаж надає право на встановлення щомісячного довічного грошового у розмірі 90 відсотків (80% + 2% * 5) суддівської винагороди судді обчисленої відповідно до абзацу 2 пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016 року із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-УІІІ від 06.12.2016 та в редакції Закону №1798-УІІІ від 21.12.2016 року, а не 80 відсотки, як це встановлено відповідачем.

Відповідачем на підставі судового рішення було призначено позивачу щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% від суми суддівської винагороди. В подальшому рішення про зменшення такого розміру до 80 % ні судом, ні відповідачем не приймалось, а тому у відповідача не було підстав здійснювати із 01.01.2019 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача із зменшенням відсоткового розміру, без будь-яких для цього підстав. Це підтверджує також і факт відсутності прийняття відповідачем рішення щодо цього, у якому були б зазначені підстави неврахування окремого стажу до стажу роботи.

Більше цього, відповідач виплачує позивачу щомісячне довічне грошове утримання з розрахунку 80% від грошового утримання судді, ігноруючи Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 05.10.2017 р. по справі № 686/16953/17, яка набрала законної сили, чим порушує права позивача і чинне законодавство.

При цьому частиною 4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 05.10.2017р. по справі 686/16953/17, крім іншого, встановлено , що :

- стаж роботи на посаді судді у позивача становить 14 років, 10 місяців;

- проходження строкової військової служби в Радянській армії із 04.05.1986 р. по 26.05.1988 р., що становить 2 роки 22 дні;

- половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Українській юридичній академії, м.Харків із 01.09.1988 р. по 30.06.1993 р.. що складає 2 роки 5 місяців;

- період роботи (служби) в органах військової прокуратури із 26.03.1994 р. по 16.01.2002 р. що становить 7 років 8 місяців;

- розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 90% заробітку (суддівської винагороди).

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Тому обставина щодо розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 90% заробітку (суддівської винагороди) встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили у справі № 686/16953/17 в силу ч.4 ст.78 КАС України не підлягає повторному доведенню.

За таких обставин колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо зменшення позивачу із 01.01.2019 розміру суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, із 90% до 80%, є протиправними, а прийняте судом першої інстанції судове рішення - обгрнутованим і правомірним.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.