Справа № 120/142/20-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

31 березня 2020 р. Справа № 120/142/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом:

товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЕКС УКРАЇНА»

до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Вінницькій області

про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» (далі - позивач, товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (далі - відповідач 1), Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач 2), у якому з урахуванням заяви про уточнення просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби України Вінницькій області №1304638/41608515 від 10.10.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 18.07.2019 року, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЕКС УКРАЇНА»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби України у Вінницькій області №1334509/41608515 від 21.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 16.08.2019 року, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЕКС УКРАЇНА»;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 18.07,2019 року та податкову накладну №1 від 16.08.2019, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЕКС УКРАЇНА»;

- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» з Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Вінницькій області солідарно судові витрати у розмірі 9 204,00 гривні.

Представник позивача в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначив наступне. Так, позивачем було подано на реєстрацію до податкового органу податкові накладні. Позивач виконав вимоги, вказані в квитанціях, проте, зазначеними рішеннями Головного управління Державної податкової служби України Вінницькій області було відмовлено у реєстрації цих податкових накладних з підстави «ненадання платником податку копії документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларацій про відповідність, паспортів якості, сертифікатів відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством»

При цьому, які порушення закону були допущені при складені даних документів, або в чому полягає їх недостатність, в даних рішеннях або не зазначено, або зазначено ненадання документів, які або були надані, або які не підлягають наданню, зокрема, видаткові накладні у випадку виписки податкової накладної на суму попередньої оплати.

Ухвалою суду від 20.01.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Також зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для подачі відзиву на позовну заяву, заперечень та пояснень.

У встановлені судом строки представник відповідача 1 надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, вказавши, що аргументи позивача, не відповідають фактичним обставинам справи, так як в реєстрації податкових накладних відмовлено в зв`язку з «ненадання платником податку копії документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларацій про відповідність, паспортів якості, сертифікатів відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством». Тобто, у рішенні чітко зазначено яких документів не вистачало, для реєстрації податкових накладних.

Виходячи з того, що платник податку не надав достатніх документів потрібних для реєстрації податкових накладних, Комісією ГУ ДФС у Вінницькій області прийнято рішення про відмову в реєстрації вищезазначених податкових накладних. Враховуюче вищезазначене, регіональна комісія діяла на підставі, та в спосіб передбачений законодавством.

07.02.2020 року на адресу суду від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, який більшою мірою дублює мотиви та переконання зазначені у відзиві відповідача 1.

28.02.2020 року на адресу суду від представника відповідача 1 надішли додаткові пояснення, у яких останній зазначив, що питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

Ураховуючи вищевикладене, регіональна комісія при прийнятті рішення діяла на підставі та в спосіб, передбачені чинним законодавством.

Ухвалою суду від 31.03.20 року заяву про збільшення розміру позовних вимог ухвалено не приймати до розгляду та повернути заявнику.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» є юридичною особою, основним видом економічної діяльності якої є оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням. Також, товариство являється платником податку на додану вартість.

11 вересня 2019 року TOB «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» було складено податкову накладну №1 від 16.08.2019 року на загальну суму 107 374,72 грн та направлено на реєстрацію до податкового органу.

11 вересня 2019 року ТОВ «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» отримало квитанцію № від 11.09.2019 року від Державної податкової служби України, у якій зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної №1 від 16.08.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". При цьому ТОВ «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» пропонувалося надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» подано до податкового органу пояснення та первинні документи щодо фінансово-господарської діяльності.

21 листопада 2019 року Відповідачем 2 було прийнято рішення №1334509/41608515 від 21.11.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі: ненадання платником податку копії документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларацій про відповідність, паспортів якості, сертифікатів відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

15 серпня 2019 року ТОВ «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» було складено податкову накладну №1 від 18.07.2019 р. на часткову оплату в розмірі у розмірі 66 836,00 грн.

Вказану податкову накладну підприємством подано до Державної фіскальної служби України для проведення реєстрації.

15 серпня 2019 року ТОВ «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» отримало квитанцію № від 15.08.2019 року від Державної фіскальної служби України (далі - ДФС), у якій зазначалось, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної №1 від 18.07.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". При цьому, ТОВ «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» пропонувалося надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Товариством 01.10.2019 року надіслано Повідомлення №1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а саме ПН №1 від 18.07.2019 року з додатками, в якому обґрунтовано правомірність її реєстрації та в додатках надіслано перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі.

10 жовтня 2019 року Відповідачем 1 було прийнято рішення №1304638/41608515 від 10.10.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі: ненадання платником податку копії документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пп. 201.16.1 - 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.17 року №567 затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.6 зазначеного Критерію моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75% загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Цим же наказом затверджений Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.1 Вичерпного переліку документів, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. № 567:

- для критерію, зазначеного у пп.1 п.6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

- для критерію, зазначеного в пп.2 п.6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/при дбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З системного аналізу наведених вище положень видно, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

- реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Згідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст.76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно до п.п.1,3 ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Підприємством було подано до відповідача податкову накладну №1 від 16.08.2019 року, яка прийнята податковим органом, реєстрацію зупинено.

Позивачем були надані до податкового органу пояснення та первинні документи фінансово - господарської діяльності підприємства.

За результатами розгляду документів комісією Головного управління ДПС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення №1334509/41608515 від 21.11.2019 року про відмову у реєстрації податкових накладних.

Матеріали справи свідчать, що підставою для відмов комісією вказано: ненадання платником податку копії документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларацій про відповідність, паспортів якості, сертифікатів відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Проте, на виконання п.п.201.16.2 п.201.16 ст. 201 ПК України Позивачем було надіслано Повідомлення №2 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а саме ПН №1 від 16.08.2019 року з додатками, в якому обґрунтовано правомірність її реєстрації та в додатках надіслано перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, а саме:

- Лист-пояснення №2 від 19.1 1.2019 р. (Документ №31 від 19.11.2019 року);

- копію Договору поставки № 2019/04/19 від 19.04.2019 року (Документ №18 від 19.11.2019 р.);

- копію рахунка-фактури №106 від 05.08.2019 р. [Документ №19 від 19.11.2019 року);

- копію Заключної виписки з рахунку ТОВ «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 16.08.2019 року по 16.08.2019 року №0810-19VU-931-5846 від 08.10.2019 року (Документ №20 від 19.11.2019 року);

- копію видаткової накладної №3 від 16.08.2019 року (Документ №21 від 19.11.2019 року);

- копію контракту №28/03/2019 від 28.03.2019 року (Документ №22 від 19.11.2019 року);

- копію рахунку-проформи №17/Р від 23.05.2019 року (Документ №23 від 19.11.2019 року);

- копію Заключної виписки з рахунку ТОВ «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 01.05.2019 року по 30.06.2019 року №0810-19VU-104 3-2101 від 08.10.2019 року (Документ №24 від 19.11.2019 року);

копію митної декларації №UA305060/2019/005316 від 11.06.2019 року (Документ №25 від 19. 11.2019 року);

- копію Заключної виписки з рахунку ТОВ «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 10.06.2019 pоку по 10.06.2019 року №0810-19VU-104 1-1879 від 08.10.2019 року (Документ №26 від 19.11.2019 року);

- копію договору на транспортне обслуговування №05062019-1 від 04.06.2019 року Документ №27 від 19.11.2019 року);

- копію Заключної виписки з рахунку ТОВ «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 13.06.2019 року по 13.06.2019 року № 0810-19VU-1041-5344 від 08.10.2019 року (Документ №28 від 19.11.2019 року);

- копію Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №71 від 13.06.2019 року (Документ №29 від 19.11.2019 року);

- копію договору оренди №00-02/2019 від 10.02.2019 року (Документ №30 від 19.11.2019 року).

Також, 15 серпня 2019 року ТОВ «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» було складено податкову накладну №1 від 18.07.2019 року у розмірі 66 836,00 грн, яка прийнята податковим органом, реєстрацію зупинено.

Позивачем були надані до податкового органу пояснення та первинні документи фінансово - господарської діяльності підприємства.

За результатами розгляду документів комісією ДПС України яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення №1304638/41608515 від 10.10.2019 року про відмову у реєстрації податкових накладних.

Матеріали справи свідчать, що підставою для відмов комісією вказано: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Проте, на виконання п.п.201.16.2 п.201.16 ст. 201 ПК України Позивачем 01.10.2019 року було надіслано Повідомлення №1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а саме ПН №1 від 18.07.2019 року з додатками, в якому обґрунтовано правомірність її реєстрації та в додатках надіслано перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, а саме:

- Лист-пояснення №1 від 01.10.2019 року (Документ №17 від 01.10.2019 року);

- копію Договору поставки №2019/02/07 від 02.07.2019 р. (Документ №6 від 01.10.2019 року);

- копію рахунку-фактури №103 від 03.07.2019 р. (Документ №7 від 01.10.2019 року);

- копію платіжного доручення №448002 від 18.07.2019 року (Документ №8 від 01.10.2019 року);

- копію Заключної виписки з рахунку ТОВ «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 18.07.2019 року по 18.07.2019 року від 01.10.2019 року (Документ №9 від 01.10.2019 року);

- копію контракту №28/03/2019 від 28.03.2019 року (Документ №3 від 01.10.2019 року);

- копію рахунку-проформи №2 від 18.07.2019 року (Документ №10 від 01.10.2019 року);

- копію платіжного доручення №22 від 20.08.2019 року (Документ №11 від 01.10.2019 року);

- копію Заключної виписки з рахунку ТОВ «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 20.08.2019 року по 20.08.2019 року від 01.10.2019 року (Документ №12 від 01.10.2019 року);

- копію митної декларації №UA305060/2019/008824 від 09.09.2019 року (Документ №13 від 01. 10.2019 року);

- копію платіжного доручення №33 від 09.09.2019 року (Документ №14 від 01.10.2019 року);

- копію платіжного доручення №31 від 06.09.2019 року (Документ №15 від 01.10.2019 року);

- копію Заключної виписки з рахунку ТОВ «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 06.09.2019 року по 09.09.2019 року від 01.10.2019 року (Документ №2 від 01.10.2019 року);

- копію рахунку №151 від 09.09.2019 року (Документ №16 від 01.10.2019 року);

- копію Заключної виписки з рахунку ТОВ «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 10.09.2019 року по 10.09.2019 року від 01.10.2019 року (Документ №4 від 01.10.2019 року);

- копію договору оренди 10-02/2019 від 10.02.19 року;

- копію Заключної виписки з рахунку ТОВ «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 12.09.2019 року по 12.09.2019 року від 01.10.2019 року (Документ №5 від 01.10.2019 року).

Відтак, суд вважає, що надані підприємством документи є достатніми для підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних ПН№1 від 18.07,2019 року та ПН №1 від 16.08.2019 року та, відповідно їх реєстрації. Тому позовні вимоги у частині визнання протиправними та скасування рішень №1304638/41608515 від 10.10.2019 та №1334509/41608515 від 21.11.2019 про відмову у реєстрації податкової накладних за №1 від 16.08.2019 року та №1 від 18.07.2019 року, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕАЕКС УКРАЇНА» підлягають задоволенню.

Також, з метою належного захисту прав Позивача суд вважає за необхідне зобов`язати податковий орган зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних ПН №1 від 18.07,2019 року та ПН №1 від 16.08.2019 року, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЕКС УКРАЇНА»

Щодо, стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн, суд зазначає.

Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Водночас, про витрати на професійну правничу допомогу йдеться у статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 згаданої статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 та 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як встановлено судом, в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 19.12.2019 року №19/12/19, Акт прийому-передачі наданих послуг від 13.01.2020 року, рахунок від 19.12.2019 року №19/12/19, детальний опис робіт виконаних адвокатом, платіжне доручення №45.

Як свідчить договір про надання правової допомоги, його предметом є надання Шевчуком А.А. ("Адвокат") правової допомоги на умовах, передбачених цим договором ТОВ "ДЕЛЕКС УКРАЇНА".

Пунктом 2.1 договору визначено, що розмір гонорару зазначається в акті прийому-передачі наданих послуг.

10.01.2020 року позивачем сплачено 5000 гривень в якості гонорару відповідно до договору від 19.12.2019 року №19/12/19, про що свідчить платіжне доручення від 19.12.2019 року №45.

Водночас, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, містить детальний опис наданих адвокатом послуг, кількість витраченого ним часу та розрахунок вартості таких послуг.

Відтак, на переконання суду, розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що становить 5000 гривень, підтверджується належними доказами, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат в розмірі 5000 грн підлягають задоволенню з урахуванням положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області солідарно.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України №1304638/41608515 від 10.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 18.07.2019 року, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЕКС УКРАЇНА».

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби України у Вінницькій області №1334509/41608515 від 21.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 16.08.2019 року, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЕКС УКРАЇНА».

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 18.07.2019 року та податкову накладну №1 від 16.08.2019 року, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЕКС УКРАЇНА».

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» понесені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України та Головного управління Державної податкової служби України у Вінницькій області - солідарно.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 4204 грн (чотири тисячі двісті чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України та Головного управління Державної податкової служби України у Вінницькій області - солідарно.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЕКС УКРАЇНА» (21029, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Львівське шосе, будинок 2, ЄДРПОУ - 41608515, тел.: 050-31-26-112, електронна пошта: );

Відповідач 1 - Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ЄДРПОУ - 43005393, Тел.: ) електронна пошта: Kabmin );

Відповідач 2 - Головне управління ДПС у Вінницькій області, 21036, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Хмельницьке шосе, будинок 7, ЄДРПОУ - 43142454).

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар