Справа № 728/534/20
Суддя: Пархоменко П. І.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 728/534/20
Номер провадження 2-а/728/10/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Пархоменка П.І.

за участі:

секретаря судового засідання - Горбач Н.Д.

Номер справи 2-а/728/10/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі справу:

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до

відповідача поліцейського СРПП № 4 Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Гнідовського Сергія Дмитровича

вимоги позивача: про оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення

учасники справи:

від позивача - ОСОБА_1 , адвокат Ковалюх В.М. (ордер серії ЧН № 098243)

від відповідача - Гнідовський С.Д. (посвідчення ЧГП № 003241)

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. 30 березня 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП Бахмацького відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області Гнідовського С.Д. (далі відповідач), в якому просить скасувати постанови серії БАА № 753630 від 21 березня 2020 року та БАА № 753631 від 21 березня 2020 року.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваними постановами позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. (п`ятсот десять гривень 00 копійок) та за частиною п`ятою статті 121 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. 00 коп. (п`ятдесят гривень 00 копійок).

3. Позивач вважає, що вказані постанови не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

4. Зокрема, постанови, які вона оскаржує, складені у її відсутність, порушень правил дорожнього руху вона не допускала, оскільки 21 березня 2020 року її навчав водінню транспортного засобу її свекор ОСОБА_3 , який має водійський стаж 33 роки.

5. В момент, коли підійшли працівники поліції, вона не керувала транспортним засобом, але була пристебнута ременем безпеки.

6. Навчання здійснювалось на лісовій дорозі, а не на вулиці Міщенка як вказано в постанові. Протипоказань до водіння легкових автомобілів вона не має.

7. Будь-які докази вчинення нею правопорушень відсутні. Крім того, в постановах відсутні її підписи та дані про направлення їй копії постанови.

8. У поданому відзиві (а.с.19-21) відповідач просив відмовити в задоволені позову, оскільки водій порушила пункти 2.1. (а) та 2.3. (в) Правил дорожнього руху України, а працівник поліції діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

9. Ухвалою суду (а.с.15-16) було постановлено проводити розгляд справи з врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (стаття 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС)), які встановлені параграфом 2 Глави 11 КАС.

ІІІ. Пояснення учасників справи.

10. Позивач та її представник позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позовній заяві, позивач не заперечувала, що керувала транспортним засобом і не мала при собі посвідчення водія, оскільки її свекор здійснював навчання водінню транспортним засобом.

11. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з мотивів викладених у відзиві (див. пункт 8).

ІV. Обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

12. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА № 753630 від 21 березня 2020 року (а.с.5) позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. (п`ятсот десять гривень 00 копійок).

13. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА № 753631 від 21 березня 2020 року (а.с.6) позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. 00 коп. (п`ятдесят гривень 00 копійок).

14. Виходячи із змісту оскаржуваних постанов, особою, яка її винесла, було встановлено, що 21 березня 2020 року о 15 годині 15 хвилин позивач в с. Курінь Бахмацького району Чернігівської області по вулиці Міщенка, буд. 23 керував автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_2 без посвідчення водія, не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив підпункт 2.1 (а) Правил дорожнього руху України.

15. Також 21 березня 2020 року о 15 годині 15 хвилин позивач в с. Курінь Бахмацького району Чернігівської області по вулиці Міщенка, буд. 23 керував автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_2 , обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив підпункт 2.3 (в) Правил дорожнього руху України.

16. Супровідним листом Бахмацького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 24 березня 2020 року за № 4060/124/44-2020 (а.с.7) підтверджується направлення на адресу позивача копій постанов про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 753631, 753630 від 21 березня 2020 року.

17. Згідно медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом серії МДО № 635958 від 27 березня 2020 року (а.с.8) позивач протипоказань до водіння легкових автомобілів не має.

18. Посвідченням водія серії НОМЕР_3 (а.с.9) підтверджується, що ОСОБА_3 має право на управління всіх категорій транспортних засобів з 30 квітня 1987 року.

19. На фотокартках (а.с.10-11) зображений транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_2 .

20. Згідно із відеозаписом (а.с.22), який було переглянуто в судовому засіданні працівниками поліції було зупинено транспортний засіб НОМЕР_2 , позивач відмовилась надати будь-які пояснення і отримати оскаржувані постанови.

V. Оцінка Суду.

А. Загальні принципи.

21. Виходячи із змісту частини другої статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

22. А, згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

23. Загальний характер спірних правовідносин свідчить, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 121 КУпАП та частиною другою статті 126 КУпАП (див. пункти 12-13).

24. На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень було надано копії оскаржуваних постанов та відеозапис (див. пункти 12-16, 20).

25. З іншої сторони, в спростування своєї вини ОСОБА_1 надала заперечувальні пояснення, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом серії МДО № 635958 від 27 березня 2020 року, посвідчення водія ОСОБА_3 та фотокартки (див. пункти 17-19).

Б. Щодо обґрунтованості притягнення до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 121 КУпАП.

26. Суд звертає увагу, що частина п`ята статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

27. А згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

28. Отже, в даних правовідносинах, як зі сторони обвинувачення, так і зі сторони захисту, в підтвердження та спростування винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 121 КУпАП надано два докази - копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (див. пункт 13) та пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності (див. пункт 5).

29. Із відеозапису наданого відповідачем (див. пункт 20) неможливо встановити обставини про те, чи порушила позивач правила користування ременями безпеки, оскільки мається лише запис щодо спілкування працівників поліції з позивачем, яка вже вийшла із транспортного засобу.

30. В такій ситуації Суд знаходить, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належними доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійними беззаперечними доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

31. Відповідно до частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

32. Таким чином, Суд звертає увагу на те, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

33. На можливість застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення звернув увагу Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 «справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» (пункт 4).

34. Тому в силу дії вказаного конституційного принципу всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

35. Названі обставини не дають змоги Суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 121 КУпАП.

36. Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

37. Таким чином, на підставі викладеного, Суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 121 КУпАП підлягає скасуванню.

В. Щодо обґрунтованості притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП.

38. Частина друга статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

39. В ситуації, що розглядається позивач керувала транспортним засобом і не мала при собі посвідчення водія (див. пункт 10), що визнається учасниками справи і Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, а тому вони не підлягають доказуванню відповідно до частини першої статті 78 КАС.

40. Проте доводи позивача зводяться до того, що вона була особою, як навчалась керуванню транспортним засобом і керувала ним на лісовій дорозі (див. пункти 4,6).

41. Вказану позицію Суд не враховує, як таку, що може слугувати підставою для задоволення позову, оскільки відповідно до примітки до статті 126 КУпАП положення частин першої та другої цієї статті не застосовуються до осіб, які у встановленому порядку навчаються водінню транспортного засобу.

42. Порядок навчання водінню транспортним засобом передбачений Правилами дорожнього руху України.

43. Так, пунктом 24.5. Правил встановлено, що навчальна їзда на дорогах дозволяється тільки в присутності спеціаліста з підготовки водіїв і за достатніх початкових навичок водіння у того, хто навчається. А пунктом 24.8. Правил закріплено, що транспортні засоби (за винятком мотоциклів, мопедів та квадроциклів), на яких проводиться навчання, повинні мати розпізнавальні знаки «Учбовий транспортний засіб» відповідно до вимог підпункту «к» пункту 30.3 цих Правил.

44. Проте, в правовідносинах, що розглядаються як з фотокарток наданих позивачем (див. пункт 19), так і відеозапису наданого відповідачем (див. пункт 20), видно, що транспортний засіб перевозив вантаж та не мав розпізнавального знаку «Учбовий транспортний засіб».

45. Також не можна твердити, що ОСОБА_1 здійснювала навчальну їзду в присутності спеціаліста з підготовки водіїв, оскільки наявність посвідчення водія у ОСОБА_3 (див. пункт 18) не свідчить, що він має навички навчання і є відповідним спеціалістом.

46. При цьому Судом враховується, що підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, що експлуатуються на вулично-дорожній мережі загального користування, проводяться акредитованим у визначеному законодавством порядку закладом, що зареєстрований в територіальному сервісному центрі МВС за його місцезнаходженням (пункт 3 Порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 487 ).

47. Таким чином, за обставинами справи ОСОБА_1 не була особою, яка у встановленому порядку навчалась водінню транспортного засобу і відповідно на неї не можна розповсюджувати дію примітки до статті 126 КУпАП, що як наслідок не звільняє останню від адміністративної відповідальності, оскільки вона здійснювала керування транспортним засобом, але не мала права керування ним.

48. Також Суд враховує, що виходячи із відеозапису позивач відмовилась надати пояснення працівникам поліції, невідома особа висловлювалась в їх адресу з погрозами та зробила вказівку ОСОБА_1 сідати в машину, що спростовує її твердження про процесуальні порушення при винесені постанов.

49. Відповідно до частини першої статті 9 КАС, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

50. Таким чином, надані відповідачем докази спростовують незаконність його дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП, у зв`язку із чим відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову в цій частині.

З цих підстав,

керуючись статтями 1-3, 77, 241-246, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 4 Бахмацького відділу ГУНП в Чернігівській області Гнідовського Сергія Дмитровича про оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 753631 від 21 березня 2020 року, винесену поліцейським СРПП № 4 Бахмацького відділу ГУНП в Чернігівській області Гнідовським Сергієм Дмитровичем за частиною п`ятою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

3. В іншій частині позовних вимог про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 753630 від 21 березня 2020 року за частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 - відмовити.

Судове рішення за наслідками розгляду справи набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги на судове рішення можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: поліцейський СРПП № 4 Бахмацького відділення Головного управління національної поліції в Чернігівській області Гнідовський Сергій Дмитрович, місцезнаходження вулиця Шевченка, б. 44 м. Бахмач Чернігівської області.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області П.І. Пархоменко