Справа № 400/2466/19
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 р. № 400/2466/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О.М., за участю секретаря судового засідання Шакіної А.В.

представника позивача: Ільчик І.С., Пурдик Н.В., представника відповідача: Дідик О. М.,

у відкритому судовому засіданні розглянув адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ", вул. Заводська, 2, Первомайське, Вітовський район, Миколаївська область, 57232

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.05.19 р. №2, №2, №2, №2, № 2, № 2, № 6,

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ» (надалі Позивач, Товариство, ТОВ «ЮШК»), звернулось з позовними вимогами до Головного управління ДФС у Миколаївській області, згідно яких просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15 травня 2019 року:

1) № 2 за формою «Р» про нарахування податку на прибуток в розмірі 274 642 925 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 70 093 509 грн.;

2) № 2 за формою «П» про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 2 269 287 042 грн.;

3) № 2 за формою «Р» про нарахування податку на додану вартість на суму 17 455 195 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 4 363 798,75 грн.;

4) № 2 за формою «В» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 2 419 892 гри. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 604 973 грн.;

5) № 2 за формою «ПН» про застосування штрафу в сумі 721 077 грн. у зв`язку з відсутністю складених та зареєстрованих податкових накладних з податку на додану вартість;

6) № 2 за формою «Р» про нарахування рентної плати за спеціальне використання води на в сумі 362 695 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 90 673,75 грн.;

7) № 6 за формою «С» про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, обіг готівки, РРО на суму 3 703 359 грн.

Ухвалою суду було відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 25.10.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 26.02.2020 року допущено процесуальне правонаступництво в адміністративній справі шляхом заміни Головного управління ДФС у Миколаївській області правонаступником Головним управлінням ДПС у Миколаївській області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки зроблені ревізорами в акті перевірки № 522/14-29-14-02/34539925 від 15.04.2019 є неправомірними та помилковими, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач не погодився з доводами Позивача надав відзив та заперечення на відповідь на відзив, вважає що прийняті ним податкові повідомлення-рішення прийняті відповідно до вимог діючого законодавства України, а Позивачем допущено порушення податкового законодавства.

Суд заслухав думку представників сторін, дослідив наявні в матеріалах справи докази, надав їм правову оцінку та встановив наступне.

15.04.19 р., Головним управлінням ДФС у Миколаївській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.17 по 30.09.18, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.17 по 30.09.18, за результатами якої складено акт перевірки від №522/14-29-14-02/34539925.

За результатами перевірки встановлені порушення:

1. п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, пп.140.5.4 п.140.5 ст.140, з урахуванням пп.14.1.36, пп.14.1.231, пп.14.1.257 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI, зі змінами і доповненнями (далі ПК України), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 274 642 925 грн. за 2017 рік , в тому числі

за півріччя 2017 року на суму 279 206 582 грн.,

за три квартали 2017 року на суму 280 374 036 грн. (в т.ч. III квартал 2017 року 1 167 454 грн), за 2017 рік на суму 274 642 925грн. (в тому числі IV квартал 2017 року «-» 5 731 111грн);

2. п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, пп.140.5.4 п.140.5 ст.140 з урахуванням 14.1.36, п.п.14.1.231, п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування за 3 квартали 2018 року на суму 2 269 287 042 грн.

3. п.188.1 ст.188, пп.«г» п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 з урахуванням пп.14.1.36, п.14.1 ст.14 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 17 455 195 грн. в тому числі:

- лютий 2018 року на суму 963 557 грн.

- березень 2018 року на суму 11 880 085 грн.

- квітень 2018 року на суму 3 209 390 грн.

- травень 2018 року на суму 32 981 грн.

- червень 2018 року на суму 25 145 грн.

- липень 2018 року на суму 37 461 грн.

- вересень 2018 року на суму 1 306 576 грн.

4. п.188.1 ст.188, пп.«г» п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 з урахуванням пп.14.1.36, п.14.1 ст.14 ПК України, в наслідок чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на 2 419 892 грн. за лютий 2018 року.

5. п.201.1, п.201.7, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ» не складено (не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду) та не зареєстровано в Єдиному реєстрі зведені податкові накладні, в яких платник податку повинен був визначити податкові зобов`язання по податку на додану вартість 1 442 154 грн., в тому числі:

Лютий 2018 на суму ПДВ 782 грн.

Квітень 2018 на суму ПДВ 39 209 грн. Травень 2018 на суму ПДВ 32 981 грн. Червень 2018 на суму ПДВ 25 145 грн. Липень 2018 на суму ПДВ 37 461 грн. Вересень 2018 на суму ПДВ 1 306 576 грн.

6. п.255.3 ст.255 ПК України, в результаті чого занижено рентну плату за спеціальне використання води за перевіряємий період на загальну суму 362695 грн. в т.ч за III квартал 2017 року на суму 300560 грн., за IV квартал 2017 року на суму 62135 грн.

п.2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, в частині не оприбуткування готівки в касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів на загальну суму 740671,80 гривень.

На підставі акту перевірки від 15.04.19 ГУ ДФС прийнято податкові повідомлення-рішення: № 2 за формою «Р» про нарахування податку на прибуток в розмірі 274 642 925 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 70 093 509 грн.; № 2 за формою «П» про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 2 269 287 042 грн.; № 2 за формою «Р» про нарахування податку на додану вартість на суму 17 455 195 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 4 363 798,75 грн.; № 2 за формою «В» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 2 419 892 гри. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 604 973 грн.; № 2 за формою «ПН» про застосування штрафу в сумі 721 077 грн. у зв`язку з відсутністю складених та зареєстрованих податкових накладних з податку на додану вартість; № 2 за формою «Р» про нарахування рентної плати за спеціальне використання води на в сумі 362 695 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 90 673,75 грн.; № 6 за формою «С» про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, обіг готівки, РРО на суму 3 703 359 грн.

Щодо податкових повідомлень-рішень № 2 з нарахування податку на прибуток в розмірі 274 642 925 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 70 093 509 грн.; № 2 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 2 269 287 042 грн., суд встановив наступні фактичні обставини та дійшов таких висновків.

Як вбачається з акту перевірки дані рішення прийняті на підставі: висновку про заниження Товариством доходів на суму 3 484 994 880 грн. у зв`язку з визнанням заборгованості за договорами кредитної лінії в іноземній валюті безповоротною фінансовою допомогою; висновку про завищення Товариством доходів на 436 398 261 грн. та завищення витрат на 657 056 828 грн. за рахунок курсових різниць за заборгованістю за кредитними договорами в іноземній валюті; висновку про завищення витрат на 3 925 727 грн. у зв`язку зі сплатою страхових премій за договорами страхування, укладеними з ПрАТ «ПЗУ Україна»; висновку про завищення різниць, на які збільшується фінансовий результат, на 359 506 137 грн.; висновку про завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток минулих податкових років на 81 257 204 грн.; висновку про наявність розбіжностей між даними бухгалтерського обліку та фінансової звітності за статтями «Адміністративні витрати» - 4400 грн., «Інші операційні витрати» - 69 800 грн., «Інші витрати» - 130 000 грн.

Щодо заниження Позивачем доходів на суму 3 484 994 880 грн., як вбачається зі змісту акту перевірки, Відповідач вважає, що кредитні кошти, які отримані Товариством за договором кредитної лінії № 1, укладеним з компанією «Е D & F MAN TREASURY MANAGEMENT PLC» 23.08.2007, та договором кредитної лінії, укладеним з компанією «Eurasia Finance Management Ltd» 20.06.2013, є безповоротною фінансовою допомогою.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість за договором кредитної лінії № 1 від 23.08.2007 станом на 01.04.2017 складала 1 914 866 911 грн., за договором кредитної лінії від 30.06.2013 - 1 570 127 967 грн.

Так з матеріалів справи вбачається, що Позивачем укладено договір кредитної лінії від 23.08.07 №1 з компанією ЕD&F MAN TREASURY MANAGEMENT PLC (Англія). Вид і розмір Кредитної лінії. МТМ погоджується на умовах цього Договору надати Товариству Кредитну лінію у сумі 10 000 000 доларів США, однак, яка час від часу може коригуватися Фінансовим комітетом «І Ді енд Еф Мен Холдінгз Лімітед» (п. 1.1). Договором визначено граничну суму кредиту, цільове призначення та процентну ставку.

Пунктом п. 1.5 Договору визначено, що кредитна лінія надається строком до 23 серпня 2008 року.

Відповідно до п. 1.6 Договору нарахування процентів здійснюється виходячи з 360 днів у році. Проценти будуть сплачені в момент повернення основного боргу.

Пунктом 9.1 Договору передбачено, що цей Договір набирає чинності після його реєстрації у Національному банку України відповідно до вимог законодавства України та діє до моменту повного виконання Сторонами всіх своїх зобов`язань за Договором.

Також, Позивачем укладено договір кредитної лінії б/н від 30.06.13 з компанією «Eurasia Finance Management Ltd». Згідно з п. 1.1 Договору визначено терміни, що мають таке значення:

Дата кредитної лінії - дата, на яку сума кредитної лінії має бути перерахована на рахунок Товариства, вказаний у п. 13 цього Договору;

Дата погашення - дата, вказана в розділі 4 цього Договору, на яку має відбутися повне погашення суми кредитної лінії, а також відсотків, нарахованих за цим Договором;

Відповідно до п.4.1 Договору, сума кредитної лінії і нараховані за нею відсотки мають бути погашені Товариством при настанні будь-якої з наступних подій, яка настане раніше: дата Погашення настане 01 липні 2014 року. Якщо дата погашення припадає на день, який не є робочим в Україні, погашення здійснюється у перший робочий день після Дати Погашення; або припинення дії Договору відповідно до статті 10 цього Договору.

Згідно з п.10.1 Договору, цей Договір набуває чинності з моменту його реєстрації Національним банком України і діє до повного виконання обома сторонами своїх зобов`язань за Договором.

В тому числі, п.2.1, 3.1, 3.2 Договору, «Eurasia Finance Management Ltd» погоджується на умовах цього Договору надати товариству кредитні лінії. Позивач зобов`язується повернути «Eurasia Finance Management Ltd» суму кредитної лінії і нараховані відсотки до або на дату погашення (п.2.1 Договору).

«Eurasia Finance Management Ltd» за цим Договором зобов`язується (згідно п.3.1 Договору):

- надати Товариству кредитну лінію у сумі 120 000 000 (сто двадцять мільйонів) доларів США. враховуючи що: ліміт заборгованості час від часу може коригуватися комітетом Групи «І Ді енд Еф Мен Холдінгз Лімітед»; товариство може використовувати кредитну лінію шляхом отримання, погашення та повторного отримання траншів; цільовим призначенням кредитної лінії за цим Договором є поповнення оборотних коштів для фінансування його господарської діяльності.

Згідно з п. 3.2 Договору Товариство за цим Договором зобов`язується: 3.2.1 погасити повністю суму кредитної лінії, а також нараховані відсотки до або на дату погашення відповідно до положень і умов, викладених у розділі 4 цього Договору.

Пунктом п.4.1 Договору передбачено, що сума кредитної лінії і нараховані за нею відсотки мають бути погашені Товариством при настанні будь-якої з наступних подій, яка настане раніше: дата погашення настане 01 липня 2014 року. Якщо дата погашення припадає на день, який не є робочим в Україні, погашення здійснюється у перший робочий день після дати погашення або припинення дії Договору відповідно до статті 10 цього Договору. Згідно з п.10.1 Договору цей Договір набуває чинності з моменту його реєстрації Національним банком України і діє до повного виконання обома сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Основна сума непогашеного кредиту станом на 01.04.2017 року по договору кредитної лінії №1 від 23.08.2007 складає ,00 грн. та договору кредитної лінії б/н від 30.06.2013 у сумі ,00 грн.

Також відповідачем визначено та підтверджується актом перевірки, що строк повернення кредиту за договором від 30.06.2013 - 01.07.2014, а будь-якими додатковими угодами до договору кредитної лінії б/н від 30.06.2013 новий строк погашення у Національному банку України щодо продовження строку повернення кредитних коштів не передбачено та не зареєстровано. На підставі чого Відповідач зробив висновок, що кредитні кошти по вищезазначеним договорам отримані від пов`язаних осіб-нерезидентів без встановлення строку повернення; строк повернення кредитних коштів по таких договорах в Національному банку України не зареєстрований, а тому є безповоротною фінансовою допомогою, що включається до складу доходу для визначення об`єкту оподаткування з податку на прибуток на складання «Декларації з податку на прибуток».

Відповідно до Указу Президента України від 27.06.1999 «Про врегулювання порядку отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства» встановлено обов`язковість реєстрації кредитних договорів, отриманих від нерезидентів.

Відповідно до абз. 2 п. 1 глави 2 постанови НБУ від 17,06.2004 №270 «Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам» реєстрація Національним банком договорів/унесення змін до реєстрації договорів проводиться на підставі документів, поданих уповноваженим банком - ініціатором проведення реєстраційних дій. Зміни відомостей щодо сторін зареєстрованого договору, суми, валюти, строку кредиту, розміру процентної ставки, комісій, неустойки, інших установлених цим договором платежів, у тому числі тих, що є санкціями за неналежне виконання договору, що впливають на розмір виплат за користування кредитом, потребують обов`язкового внесення відповідних змін до реєстрації договору в порядку, установленому для реєстрації договору.

Відповідно до Додатку 1 зазначеної постанови НБУ, до переліку обов`язкових реквізитів/відомостей, що має містити повідомлення про зміни до реєстрації договору, відносяться граничний строк здійснення резидентом-позичальником платежів за договором (кінцева дата згідно з умовами договору); строк, на який одержується кредит.

Згідно пп. 14.1.258 п.14.1 ст.14 ПК України, фінансовий кредит - кошти, що надаються банком- резидентом або нерезидентом, що кваліфікується як банківська установа згідно із законодавством країни перебування нерезидента, або резидентами і нерезидентами, які мають згідно з відповідним законодавством статус небанківських фінансових установ, а також іноземною державою або його офіційними агентствами, міжнародними фінансовими організаціями та іншими кредиторами- нерезидентами юридичній чи фізичній особі на визначений строк для цільового використання та під процент.

Як встановлено під час перевірки за період з 01.04.17 по 30.09.18 Позивачем сплачено відсотки по кредиту від 23.08.07 №1 у загальній сумі 72 716 942,97 грн, які були нараховані за період з 31.07.2010 року по 30.04.2012 року. Відсотки по договору кредитної лінії б/н від 30.06.2013 та основна сума кредиту за період з 01.04.2017 по 30.09.2018 Позивачем не сплачувались взагалі.

Нараховані відсотки за користування кредитами не вплинули об`єкт оподаткування податком на прибуток, оскільки Позивачем (на таку суму збільшено фінансовий результат до оподаткування через додаток «Податкові різниці», рядок 3.1.1).

Всупереч твердженням Відповідача про відсутність строку повернення кредитних коштів за зазначеними договорами, судом встановлено, що первинною редакцією договору кредитної лінії № 1 від 23.08.2007 було надано кредитну лінію в сумі 10 000 000 доларів США на строк до 23.08.2008. Договір кредитної лінії № 1 від 23.08.2007 було зареєстровано НБУ 05.09.2007, що підтверджується реєстраційним свідоцтвом № 7644.

Протягом 2008-2019 років до договору кредитної лінії № 1 від 23.08.2007 вносились зміни щодо збільшення розміру кредитної лінії, зміни терміну надання кредитної лінії та заміни кредитору, які реєструвались НБУ відповідно до вимог діючого законодавства.

Детальна інформація щодо укладених додатків до договору кредитної лінії № 1 від 23.08.2007, договорів про відступлення прав вимоги та реєстрації змін НБУ наведена в Акті перевірки на стор. 91-106 в розділі 3.2. «Дотримання платником податків вимог податкового законодавства щодо подання (своєчасності подання) звіту про контрольовані операції, повноти включення в звіт всіх контрольованих операцій».

На момент перевірки та на даний момент договір кредитної лінії № 1 від 23.08.2007 є діючим. Строк дії договору - до повного виконання сторонами своїх обов`язків. Термін повернення кредитної лінії, встановлений Додатком № 12 від 30.01.2019 - 10.01.2020, що підтверджується Випискою з відомостями про реєстрацію Національним банком України кредитного договору/договору позики в іноземній валюті, що передбачає виконання резидентом- позичальником боргових зобов`язань перед нерезидентом (на підставі запису з Електронного реєстру повідомлень про договори, що ведеться Національним банком України), за станом на 05.02.2019.

Договором кредитної лінії, укладеним між Товариством та компанією «Eurasia Finance Management Ltd» 30.06.2013, передбачалось надання кредитної лінії в сумі 120 000 000 доларів США на строк до 01.07.2014, який було зареєстровано НБУ 29.07.2013 за № 16847.

Протягом 2013-2019 років до договору кредитної лінії вносились зміни щодо збільшення розміру кредитної лінії, зміни терміну надання кредитної лінії та заміни кредитора, які реєструвались НБУ відповідно до вимог діючого законодавства.

На даний момент договір кредитної лінії від 30.06.2013 є діючим. Строк дії договору - до повного виконання сторонами своїх обов`язків. Термін повернення кредитної лінії, встановлений Додатком № 6 від 30.01.2019, - 10.01.2020, що підтверджується Випискою з відомостями про реєстрацію Національним банком України кредитного договору /договору позики в іноземній валюті, що передбачає виконання резидентом-позичальником боргових зобов`язань перед нерезидентом (на підставі запису з Електронного реєстру повідомлень про договори, що ведеться Національним банком України), за станом на 05.02.2019.

Поняття «безповоротної фінансової допомоги» міститься в підпункті 14.1.257 пункту статті 14 ПК України, згідно я яким безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Підпунктом 14.1.258 пункту 14.1 статті 14 ПК визначене поняття фінансового кредиту, згідно з яким фінансовий кредит, це - кошти, що надаються банком-резидентом або нерезидентом, що кваліфікується як банківська установа згідно із законодавством країни перебування нерезидента, або резидентами і нерезидентами, які мають згідно з відповідним законодавством статус небанківських фінансових установ, а також іноземною державою або його офіційними агентствами, міжнародними фінансовими організаціями та іншими кредиторами - нерезидентами юридичній чи фізичній особі на визначений строк для цільового використання та під процент;

Таким чином, кошти, що отримані за договором кредитної лінії №1 від 23.08.2007 та договором кредитної лінії від 30.06.2013, не відповідають визначенню безповоротної фінансової допомоги, оскільки ними встановлюється строк повернення кредиту.

Зазначені договори містять умови про цільове призначення кредиту, проценти за користування кредитними коштами та порядок їх сплати. Це свідчить, що отримані за договорами кошти мають усі передбачені ПК ознаки фінансового кредиту. Крім того, зазначені договори кредитної лінії мають дійсну реєстрацію НБУ.

Твердження ГУ ДФС про відсутність додаткових угод про зміну строку повернення кредитів та реєстрації договорів та змін до них НБУ, спростовуються інформацією щодо умов договорів, додатків та реєстрації договорів та змін НБУ, яка викладена в розділі 3.2. «Дотримання платником податків вимог податкового законодавства щодо подання (своєчасності подання) звіту про контрольовані операції (далі - КО), повноти включення в звіт всіх КО», тобто змістом цього ж Акта перевірки.

Щодо висновку про завищення Позивачем доходів на 436 398 261 гри. та завищення витрат на 657 056 828 грн. за рахунок курсових різниць суд зазначає таке.

В ході перевірки Відповідачем було встановлено неопераційні курсові різниці за Договорами кредитних ліній б/н від 30.06.2013 та №1 від 23.08.2007, які вплинули на фінансовий результат та на об`єкт оподаткування при складанні «Декларацій з податку на прибуток» за період з 01.04.17 по 30.09.18.

В бухгалтерському обліку ТОВ «ЮШК» неопераційні курсові різниці відображено наступним чином: за період з 01.04.2017 по 31.12.2017: Дт 602 Кт 744 на суму 114 184 175,91 грн., Дт 974 Кт 602 на суму 256 496 534, 99 грн., Дт 6842 Кт 744 на суму 21 407 017,53 грн., Дт 974 Кт 6842 на суму 54 049 458,46 грн., за період з 01.01.2018 по 30.09.2018: Дт 602 Кт 744 на суму 244 744 939,23 грн., Дт 974 Кт 602 на суму 274 853 581,55 грн., Дт 6842 Кт 744 на суму 56 062127,88 грн., Дт 974 Кт 6842 на суму 71 657 252,40 грн.

Відповідно до п. 4 П(С)БО 21, курсова різниця - різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах.

Курсові різниці розраховують лише за монетарними статтями.

Монетарні статті - статті балансу про грошові кошти, а також про такі активи й зобов`язання, які будуть отримані або сплачені у фіксованій (або визначеній) сумі грошей або їх еквівалентів.

Ґрунтуючись на помилковому висновку, що отримання ТОВ «ЮШК» кредитних коштів за договорами від 23.08.07 №1 та б/н від 30.06.2013, якими не встановлено строку погашення (повернення), без реєстрації змін щодо такого погашення в НБУ та такий кредитний договір без встановлення строків повернення є безповоротною фінансовою допомогою та включається в дохід підприємства та враховуючи, що П(С)БО 21 не передбачено нарахування курсових різниць на отриману безповоротну фінансову допомогу, відповідач зробив висновок, що ТОВ «ЮШК» безпідставно віднесено до складу витрат від`ємні курсові різниці по основним сумам кредитів у загальній сумі 531 350 117 грн.; до складу доходів позитивні курсові різниці по основним сумам кредитів у загальній сумі 358 929 115 грн.; до складу витрат від`ємні курсові різниці по нарахованим відсоткам по кредитам у загальній сумі 125 706 711 грн.; до складу доходів позитивні курсові різниці по нарахованим відсоткам по кредитам у загальній сумі 77 469 146 грн.

Помилковість висновків Відповідача щодо безповоротної фінансової допомоги вже оцінено судом.

Крім того, відповідно до частини 1 підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про операції в іноземних валютах та відображення показників статей фінансової звітності господарських одиниць за межами України в грошовій одиниці визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 № 193 (надалі - «П(С)БО 21»).

Пунктом 4 П(С)БО 21 встановлено, зокрема, що курсова різниця це - різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах.

Відповідно до пункту 8 П(С)БО 21, визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах або за всією статтею (відповідно до облікової політики). Курсові різниці від перерахунку грошових коштів в іноземній валюті та інших монетарних статей про операційну діяльність відображаються у складі інших операційних доходів (витрат).

Відповідно до облікової політики Товариства курсові різниці визначаються за монетарними статтями в іноземній валюті на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах. Для визначення курсових різниць на дату балансу застосовується валютний курс на кінець дня дати балансу.

Зазначені вище норми є імперативними, та не встановлюють будь-яких додаткових умов для відображення курсових різниць у податковому обліку суб`єкта господарювання.

Оскільки заборгованість (сума кредиту та нараховані відсотки) за договором кредитної лінії № 1, укладеним з компанією «ЕD&F MAN TREASURY MANAGEMENT PLC» 23.08.2007, та договором кредитної лінії, укладеним з компанією «Eurasia Finance Management Ltd» 20.06.2013, є валютною заборгованістю, вона підлягає перерахунку по курсу НБУ на дату балансу відповідно до зазначених вище норм законодавства.

Таким чином висновки Відповідача про неопераційні курсові різниці за Договорами кредитних ліній б/н від 30.06.2013 та №1 від 23.08.2007, які вплинули на фінансовий результат та на об`єкт оподаткування при складанні «Декларацій з податку на прибуток» за період з 01.04.17 по 30.09.18. та наявність порушення в частині завищення Позивачем доходів на 436 398 261 грн., та завищення витрат на 657 056 828 грн. за рахунок курсових різниць є протиправними.

Стосовно висновку Відповідача про завищення витрат на 3 925 727 грн. у зв`язку зі сплатою страхових премій за договорами страхування № 251.994123316.0045 від 15.05.2017 та № 251.994146691.0045 від 15.05.2018, укладеними з ПрАТ «ПЗУ Україна» суд встановив наступне.

Як вбачається з акту перевірки, ТОВ «ЮШК» укладались договори страхування, відповідно до яких визначалися застраховані суми по об`єктах основних засобів за визначеною вартістю, яка не відповідає вартості окремого об`єкту основних засобів відповідно до даних бухгалтерського обліку.

Згідно Договору страхування № 251.994123316.0045 від 15.05.17, укладеного між ПАТ «Страхова компанія «ПКУ Україна» (страховик) та ТОВ «ЮШК» (страхувальник) предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язанні з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованого майна; можливими додатковими втратами страхувальника пов`язаними з настанням страхового випадку та за умови, що такі збитки є результатом перерви в застрахованій господарській діяльності страхувальника внаслідок знищення, пошкодження або загибелі майна яким він володіє, користується на розпоряджається.

Період страхування - з 00-00 годин 15 травня 2017 року до 24-00 годин 14 травня 2018 року.

Статтею 2.1 договору визначено, що Страхова сума становить: будівлі споруди 265 000 345,00 грн., машинне обладнання 3 047 503 968,00 грн., вміст споруд 1 325 0017,00 грн. Загальна страхова сума по розділу І - 3 325 754 330грн.

Статтею 2.3 договору передбачено, що основою для визначення розміру виплати страхового відшкодування є відновлювальна вартість покритого страхуванням майнам в межах страхових сум і лімітів відшкодування, зазначених у цьому Договору страхування за станом на момент, що безпосередньо передує страховій події. Відновлювальна вартість визначається як сума коштів, необхідна на відновлення покритого страхуванням і загиблого або ушкодженого в результаті настання страхового випадку майна до стану в якому воно було на момент страхової події, тобто сума, необхідна в даній місцевості для нового будівництва, включаючи оплату послуг архітектора, інші витрати по конструюванню, плануванню і будівництву; на придбання або виготовлення майна, цілком аналогічного покритому страхуванням і втраченому в результаті настання страхового випадку.

Одночасно з цим, ст.2.4 та 2.5 договору визначено, що страховий тариф становить 0,09507964% та страхова премія - 3 162 115,25 грн.

Статею 3 договору визначено: ст.3.2 Максимальний період відповідальності -12 місяців, страхова сума-344 500 449грн.- по кожній події та сукупно за рік, страховий тариф -0,090779756 %, страхова премія-312 736,67грн.

Перша страхова премія розрахована від страхової суми майна грн.х0,09507964%=3162115,25), друга від страхової суми події (344500449,00 грн.* 0,090779756%=312736,67 грн.) всього 3 474 851,92 грн.(3 162 115,25+312 736,67).

01.01.2018 складено доповнення № 1 до договору страхування №251.994-123316.0045 якими змінено адресу місцезнаходження майна, страхову суму, страховий тариф. А саме: ст.2.1 Страхова сума Місцезнаходження Україна, Миколаївська область, Вітовський район, селище Первомайське, вул. Заводська,2. Будівлі споруди 265 000 345,00 грн. Машинне обладнання 3 047 503 968,00 грн. Вміст споруд 13 250 017,00 грн. Місцезнаходження Україна, Миколаївська область, м.Миколаїв, вул.Новозаводська ,17. Будівлі (споруди) 34 450 045,00грн. Загальна страхова сума по розділу І - 3 360 204 375,00грн. ст.2.4 Страховий тариф 0,094104848%

Тобто, перша страхова премія розрахована від зміненої страхової суми майна (3 360 204 375,00 грн. 0,094104848%=3162115,22), яка майже не змінилась в результаті збільшення суми майна та зменшення відсоткової ставки, друга від страхової суми події (344500449,00 грн. 0,090779756%=312736,67 грн.) всього 3 474 851,89 грн.(3 162 115,22+312 736,67)

Взаєморозрахунки по договору страхування обліковувались на рахунку 3711 «Розрахунки за виданими авансами». В липні 2017 року перераховано кошти страховій компанії, в серпні 2017 року страхова премія віднесена на рахунок 39 «Витрати наступних періодів» та на протязі 2017-2018 років щомісячно страхові платежі відносились на адміністративні витрати Дт. 92 «Адміністративні витрати».

15.05.2018 укладено Договір страхування№ 251.994146691.0045 між ПАТ «Страхова компанія «ПКУ Україна» (страховик) та ТОВ «ЮШК» (страхувальник). Згідно ст. 1.1 Договору, предмет договору страхування - майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язанні з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованого майна, можливими додатковими втратами страхувальника пов`язаними з настанням страхового випадку та за умови що такі збитки є результатом перерви в застрахованій господарській діяльності страхувальника внаслідок знищення, пошкодження або загибелі майна яким він володіє, користується на розпоряджається.

Період страхування - 00-00 годин 15 травня 2018 року до 24-00 годин 14 травня 2019 року. Договір набирає чинності з початку періоду страхування (ст. 1.5). ст.2.1 містить страхову суму, Місцезнаходження Україна , Миколаївська область, Вітебський район, селище Первомайське. вул. Заводська ,2. Будівлі споруди 262 150 000,00 грн., Машинне обладнання 1 966 125 000,00грн., вміст споруд 13 107 500,00 грн. Місцезнаходження Україна, Миколаївська область,, м. Миколаїв, вул.Новозаводська ,17. Будівлі (споруди) 34 079 500,00грн., загальна страхова сума по розділу І - 2 275 462 000,00грн.(вартість основних засобів). ст.2.4 Страховий тариф 0,088077673%. ст.2.5 Страхова премія 2 004 17-4,00 грн.

Статтею 3 договору визначено: максимальний період відповідальності -12 місяців; страхова сума-131 075 000,00 грн.- по кожній події та сукупно за рік; страховий тариф -0,080475514 %; страхова премія-105 483,28 грн. Загальна по договору 6 553 750,00 грн. Загальна страхова премія за договором 2 109 657,28 грн.

Відповідно до вищевказаних договорів страхування вартість застрахованого майна визначена у сумі 3 325 754 330 грн. (Договір від 15.05.2017 № 251.994123316.0045), 3 360 204 375,00 грн. (зміни внесені 01.01.2018 № 1 до договору від 15.05.2017 № 251.994123316.0045), 2 275 462 000,00 грн. (Договір від 15.05.2018 №251.994146691.0045).

На підставі наведеного Відповідач вважає, що Товариством неправомірно віднесено до складу витрат 3 162 115 грн., сплачених ПрАТ «ПЗУ Україна» за договором страхування №251.994123316.0045 від 15.05.2017 та 763 611 грн. за договором страхування № 251.994146691.0045 від 15.05.2018 (копії договорів додаються), оскільки страхова сума за зазначеними договорами перевищує балансову вартість основних засобів Товариства.

Суд вважає такі висновки неправомірними, виходячи із наступного.

В Акті перевірки вказується на те, що при укладенні договорів страхування Товариством безпідставно визначено вартість об`єктів страхування, що вплинуло на розмір страхових платежів, чим занижено об`єкт оподаткування податком на прибуток. При цьому ГУ ДФС безпідставно порівнює страхову суму, що зазначена в договорах, з первісною вартістю основних засобів.

Відповідно до статті 9 Закону про страхування страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхова сума може бути встановлена по окремому страховому випадку, групі страхових випадків, договору страхування у цілому. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом.

Згідно з Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92 (надалі - «П(С)БО 7»), первісна вартість - історична (фактична) собівартість необоротних активів у сумі грошових коштів або справедливої вартості інших активів, сплачених (переданих), витрачених для придбання (створення) необоротних активів.

Відповідно до пунктів 1.1. договорів страхування від 15.05.2017 та 15.05.2018 (які є аналогічними за змістом) предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з: володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим майном; можливими додатковими втратами страхувальника, пов`язаними з настанням страхового випадку та за умови що такі збитки є результатом перерви в застрахованій господарській діяльності страхувальника внаслідок знищення, пошкодження або загибелі майна, яким він володіє, користується та розпоряджається.

Згідно з пунктом 2.2. договорів у випадку настання страхових випадків також покриваються та відшкодовуються: витрати на розчищення завалів; додаткові витрати; витрати на послуги пожежної бригади; витрати на послуги експертів.

В пунктах 2.3 договорів зазначено, що основою для визначення розміру виплати страхового відшкодування є відновлювальна вартість покритого страхування майна в межах страхових сум і лімітів відшкодування, зазначених в цьому договорі страхування за станом на момент, що безпосередньо передує страховій події.

Відновлювальна вартість визначається як сума коштів, необхідна: на відновлення покритого страхування і загиблого або ушкодженого в результаті настання страхового випадку майна до стану, в якому воно було на момент страхової події, тобто сума необхідна в даній місцевості для нового будівництва, включаючи оплату послуг архітектора, інші витрати по конструюванню, плануванню і будівництву; на придбання або виготовлення майна, цілком аналогічного покритому страхуванням і втраченому в результаті настання страхового випадку.

Таким чином, відповідно до умов договорів, страховик, у випадку настання страхового випадку, відшкодовує Товариству не тільки безпосередньо вартість пошкодженого або втраченого майна, а усі переховані вище супутні витрати в межах страхової суми.

В статті 627 Цивільного кодексу України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Таким чином, договори страхування були укладені у відповідності до вимог діючого законодавства.

Твердження ГУ ДФС про те, що надані до перевірки документи, які підставою для бухгалтерського та податкового обліку операцій зі страхування, не відповідають вимогам законодавства, є необґрунтованими.

Отже, ототожнення страхової суми, що зазначена в договорах, с первісною вартістю основних засобів є безпідставним.

Стосовно висновку Відповідача про завищення різниць, на які збільшується фінансовий результат на 359 506 137 грн., суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до даних акту перевірки Відповідач дійшов висновку про безпідставність та протиправність відображення в додатку РІ до декларацій з податку на прибуток за 2017-2018 рік відсотків за кредитами в іноземній валюті в сумі 359 506 137 грн.

Так, перевіркою було встановлено, що ТОВ «ЮШК», згідно статей 138, 139, 140, 141 ПК України, по рядку 03 Податкової декларації «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -)» за 1 квартал 2017 року відображає у сумі «-» грн., тобто задекларовано від`ємне значення різниць, яке отримано в результаті виведення різниці між рядками 01 та 02 додатку РІ до податкових декларацій по податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2017 року. Вказане від`ємне значення було зменшене за результатами попередньої перевірки на суму 81 257 204 грн.

Перевіркою встановлено відхилення: за півріччя 2017 року в сумі 81 257 204 грн., що виникло внаслідок врахування результатів попередньої перевірки, якою було зменшено вказаний рядок за 1 квартал 2017 року, за три квартали 2017 року в сумі 81 257 204 грн. виникло внаслідок врахування результатів попередньої перевірки, якою було зменшено вказаний рядок за 1 квартал 2017 року, за 2017 рік в сумі 81 257 204 грн. виникло внаслідок врахування результатів попередньої перевірки, якою було зменшено вказаний рядок за 1 квартал 2017 року.

В акті перевірки зазначено, що за результатами перевірки від 05.09.17 №79/28-10-49 14/34539925, з урахуванням висновків акту переперевірки від 31.10.17 №102/28-10-49-14/34539925, було складено податкові повідомлення рішення від 1-4,11.17 № (Форма «П»), яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі: 85297586грн. Вказана сума 85 297 586 грн. складається з сум 81 257 204грн. (сума зменшення -різниць, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -) (рядок 03) та 4 040 382 грн. (фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+, -) (рядок 02 декларації) за результатами акту попередньої перевірки.

Суд дійшов висновку про помилковість висновків Відповідача, оскільки відповідно до пункту 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Попередня документальна планова перевірка Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства проводилась ОВПП, за наслідками якої було складено акт № 79/28 10-49-14/34539925 від 05.09.2017.

На підставі Акта № 79/28 10-49-14/34539925 від 05.09.2017 ОВПП було прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.11.2017 № за формою «П» про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток. Згідно із зазначеним рішенням від`ємне значення об`єкта оподаткування за І квартал 2017 року (період, який передує періоду даної перевірки), було зменшено на 85 297 586 грн., а не на 81 257 204 грн. як це заначено в Акті перевірки. 81 257 204 грн. - це сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2016 рік, що була визначена ОВПП, так яка ймовірно була зазначена в Акті перевірки помилково.

З матеріалів справи вбачається, що податкове повідомлення-рішення від 14.11.2017 було отримано Товариством 21.11.2017 року. Скарга на зазначене рішення була подана до ДФС України 30.11.2017 за вих. № 1147.

Згідно з пунктом 56.17 статті 56 ПК скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Оскільки ДФС України згідно з рішенням № 3374/6/99-99-11-01-02-25 від 01.02.2018 залишила повідомлення-рішення без змін, Товариство 16.02.2018 звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування ППР від 14.11.2017.

На підставі позовної заяви Товариства Миколаївським окружним адміністративним судом 21.02.2018 було відкрите провадження в адміністративній справі № 814/476/18. Згідно з пунктом 56.18 статті 56 ПК при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, податкові зобов`язання, що визначені на підставі попередньої планової документальної перевірки, на час складення Акта перевірки та подання Товариством податкових декларацій за періоди, що перевірялись, були неузгодженими, та Позивач не мав законних для їх врахування у податковій звітності.

Наявність рішення суду яке набрало законної сили від 05.02.2020 року в справі №814/476/18 5-го апеляційного адміністративного суду не могла бути підставою для висновків в акті перевірки № 522/14-29-14-02/34539925 від 15.04.2019.

Крім того, такі дії ГУ ДФС можуть привести до того, що об`єкт оподаткування податком на прибуток, може бути двічі збільшений на суму, що визначена за результатами попередньої перевірки, що є прямим порушенням статті 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Щодо висновку про наявність розбіжностей між даними бухгалтерського обліку та фінансової звітності суд встановив таке.

Як вбачається з акту перевірки № 522/14-29-14-02/34539925 від 15.04.2019 Відповідачем виявлено розбіжності між даними бухгалтерського обліку та відображеними показниками в фінансовій звітності, внаслідок чого Товариством були завищені витрати, а саме: адміністративні витрати» - 4 400 грн. - 9 місяців 2018 року; «Інші операційні витрати» - 69 800 грн. (9 місяців 2017 року. - 11 800 грн., 9 місяців 2018 року - 58 000 грн.); «Інші витрати» - 130 000 грн. (9 місяців 2018 року).

Суд дійшов висновку про протиправність таких висновків з огляду на наступне.

Зазначені розбіжності виникли внаслідок помилок, які були припущені Товариством під час подання квартальної звітності, але були виправлені при складанні річної фінансовій звітності.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», звітним періодом для складання фінансової звітності є календарний рік. Проміжна звітність складається щоквартально наростаючим підсумком з початку звітного року в складі балансу і звіту про фінансові результати. Баланс підприємства складається станом на кінець останнього дня кварталу (року).

Згідно з пунктом 4.2 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1999, помилки поточного року в первинних документах та регістрах можуть виправлятися методом «червоне сторно», додаткових бухгалтерських проводок або коректурним. Оскільки невірний запис в обліковому регістрі був виявлений Товариством після подачі фінансової звітності за 9 місяців 2018 року, для виправлення помилок був застосований метод «червоного сторно». Під час здійснення перевірки представникам ГУ ДФС були надані відповідні бухгалтерські довідки.

Розбіжностей між даними бухгалтерського обліку та Звітом про фінансові результати за 9 місяців 2018 року, а саме за рядками «Адміністративні витрати», «Інші операційні витрати» «Інші витрати», були виправлені при складані Звіту про фінансові результати за 2018 рік.

Аргументація ГУ ДФС, що річна звітність за 2018 рік не була прийнята до уваги ревізорами оскільки перевірявся період з 01.04.2017 по 30.09.2018, не може бути прийнята до уваги. На час проведення перевірки Звіт про фінансові результати за 2018 рік було складено та надано.

Розбіжність між даними бухгалтерському обліку та Звітом про фінансові результати за 9 місяців 2017 року, а саме рядок «Інші операційні витрати», на суму 11 800 грн., на яку також вказується в Акті перевірки, була відкоригована в Звіті про фінансові результати за 2017 рік.

Таким чином, розбіжності між квартальною фінансовою звітністю та даними бухгалтерського обліку, які були встановлені під час перевірки, були самостійно виправлені Товариством у річній фінансовій звітності, та мали вплив на річний фінансовий результат.

З огляду на викладене, судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення №2 з нарахування податку на прибуток в розмірі 274 642 925 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 70 093 509 грн., та № 2 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 2 269 287 042 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 15.05.19 року № 2, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач в акті перевірки встановив, що відповідно до договору від 28.03.2018 з компанією ТОВ «Нексія ДК» оцінювальні послуги», було проведено оцінку основних засобів, які знаходяться на балансі товариства. По результатам проведеної оцінки ТОВ «ЮШК» було надано звіт про незалежну оцінку справедливої вартості необоротних активів. У вересні 2018 року ТОВ «ЮШК» відповідно до наказу товариства від 28.09.2018 № 188 «Про проведення переоцінки основних засобів на підприємстві» (далі - наказ №188) було здійснено переоцінку основних засобів станом на 30.09.2018 року на суму 91 001 336 грн., а саме наступних груп з кореспонденцією рахунків: Дт.975 «Уцінка необоротних активів і фінансових інвестицій» Кт.ІОЗ «Будинки та споруди» на суму 41 301 929,40 грн.; Дт.975 «Уцінка необоротних активів і фінансових інвестицій» Кт.104 «Машини та обладнання» на суму 45 6-49 722,08 грн.; Дт.975 «Уцінка необоротних активів і фінансових інвестицій» Кт.105 «Транспортні засоби» на суму 2 317 781,80 грн.; Дт.975 «Уцінка необоротних активів і фінансових інвестицій» Кт.1051 «Легкові автомобілі» на суму 735 983,59 грн.; Дт.975 «Уцінка необоротних активів і фінансових інвестицій» Кт.106 «Іструменти, прибори, інвентар» на суму 231 570,01 грн.; Дт.975 «Уцінка необоротних активів і фінансових і^в^е^-тицій» Кт.109 «Інші (другие) основні засоби» на суму 7-42 721,11 грн.; Дт.975 «Уцінка необоротних активів і фінансових інвестицій» Кт. 1093 «Інші (прочие) основні засоби» на суму 21 628,01 грн.; За рахунок суми уцінки, яка обліковувались на рахунку 975 товариством сформовано витрати в рядку 2270 «Інші витрати» Звіту про фінансові результати за 9 місяців 2018 року та одночасно вони були зменшені по додатку РІ до податкової декларації з податку на прибуток .фінансового результату до оподаткування податком на прибутку (не зменшила оподатковуваний прибуток). Товариством не нараховано ПДВ на розмір здійсненої уцінки вартості необоротних активів основних засобів та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкові накладні на суму 1 306 576 грн., чим порушено вимоги пункту 198.5 статті 198 ПК.

Суд вважає такі висновки неправомірними з таких підстав.

Відповідно до норм пункту 16 П(С)БО 7 при дотриманні деяких умов на дату балансу підприємство може переоцінювати об`єкти основних засобів. За своїм економічним змістом переоцінка - це приведення теперішньої вартості основних засобів у відповідність з їх реальною (справедливою) вартістю. При цьому механізм переоцінки, встановлений П(С)БО 7, передбачає перегляд саме залишкової вартості об`єкта, оскільки саме цей показник зіставляється зі справедливою вартістю. Відповідно, необхідна умова для проведення переоцінки - залишкова вартість об`єкта основних засобів істотно відрізняється від його справедливої вартості на дату балансу.

Справедлива вартість - сума, за якою можна продати актив або оплатити зобов`язання за звичайних умов на певну дату.

Оскільки залишкова вартість основних засобів Товариства на дату балансу суттєво відрізняється від справедливої вартості, було прийнято рішення щодо проведення їх переоцінки.

Відповідно до договору від 28.03.2018 з компанією ТОВ «Нексія ДК. Оцінювальні послуги» було проведено оцінку основних засобів, які знаходяться на балансі Товариства. По результатам проведеної оцінки Товариству було надано звіт про незалежну оцінку справедливої вартості необоротних активів ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ». На підставі звіту та наказу генерального директора ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ» № 188 від 28.09.2018 «Про проведення переоцінки основних засобів на підприємстві» (копія додається) було проведено в обліку переоцінку основних засобів станом на 30.09.2018, в результаті якої вартість основних засобів Товариства зменшилась на 91 315 547 грн. Відповідно на зазначену суму був збільшений фінансовий результат.

Згідно із пунктом 1 статті 189 ПК у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (при відсутності обліку необоротних активів - виходячи зі звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

В свою чергу, згідно з пунктом 198.5 статті 198 ПК платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами / послугами, необоротними активами (для товарів / послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - в разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), в разі якщо такі товари і послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, які не є об`єктом оподаткування згідно зі статтею 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділом 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу, та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, в тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, які не є господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, ПК не передбачає обов`язок платника податків нараховувати податкові зобов`язання у зв`язку з проведенням операцій з переоцінки (уцінки) основних засобів.

Внаслідок переоцінки склад основних засобів та їх призначення - використання в господарської діяльності не змінилися. В господарській діяльності може використовуватися або не використовуватися основний засіб, а не його «частина вартості». Таким чином, висновки Відповідача щодо необхідності нарахування ПДВ на суму зменшення вартості необоротних активів основних засобів внаслідок переоцінки в розмірі 1 306 576 грн. є безпідставним.

Також, Перевіркою встановлено порушення п.188.1 ст.188 ПК України, а саме ТОВ «ЮШК» занижено базу оподаткування ПДВ при реалізації необоротних активів, тобто ТОВ «ЮШК» здійснено реалізацію необоротних активів за ціною, яка є нижчою від балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, в якому проводилась така реалізація, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ на суму 135 578 грн.

Протягом перевіряємого періоду з 01.04.2017 по 30.09.2018, встановлено факти реалізації основних засобів нижче ніж залишкова вартість, а саме: В лютому 2018 року фізичній особі Пітря Самір Олегович, згідно договору к/п № 200218 від 20.02.18, реалізовано автомобіль FORD TRANSIT № НОМЕР_1 , складено видаткову накладну №3 та податкову накладну №108 від 20.02.2018 на суму 24600 грн. в т.ч. ПДВ 4100 грн., вартість без ПДВ складає 20500 грн., акт приймання-передачі від 20.02.2018року. Перевіркою встановлено, що відповідно до бухгалтерського рахунку 105 «Основні засоби-транспортні засоби»(Дт) балансова вартість автомобіля станом на 01.02.2018 складає 72332 грн., відповідно до бухгалтерського рахунку 1315 «Амортизація необоротних активів-знос транспортних засобів»(Кт) знос складає 47919,95 грн., тобто залишкова вартість складає 24412,05 грн. що і є базою оподаткування ПДВ. Тобто, перевіркою донараховано ПДВ за лютий 2018 року в сумі 782,41 грн.(24412,05грн.*20%-4100грн).

В квітні 2018 покупцю ТОВ «Агро діло» згідно договору купівлі продажу № 2404-КП від 24.04.2018 реалізовано Кругові зрошувальні системи Valley різних моделей в кількості 20шт., складено видаткову накладну № 8 та податкову накладну № 143 від 27.04.2018 на суму 22 949 715,00 грн. в тому числі ПДВ 3 824 952,50 грн., вартість без ПДВ 19 124 762,50 грн., акт приймання-передачі №А-2404/2 від 27.04.2018 (Додаток № 2 до договору). Перевіркою встановлено, що відповідно до бухгалтерського рахунку 10 «Основні засоби»(Дт) балансова вартість вказаних систем станом на 01.04.2018 складає 22 722 479,16 грн., відповідно до бухгалтерського рахунку 13 «Амортизація необоротних активів»(Кт) знос складає 3 401 670,06 грн., тобто залишкова вартість складає 19 320 809,10 грн. що і є базою оподаткування ПДВ. Тобто перевіркою донараховано ПДВ за квітень 2018 року в сумі 39209,32грн. (19 320 809,10грн.*20%-3 824 952,50грн). В травні 2018 покупцю ТОВ «Агро діло» згідно договору купівлі продажу №2404-КП від 24.04.18 реалізовано Асіметричні, фронтальні, круглові іригаційні системи зрошення Valley різних моделей в кількості 8шт., складено видаткову накладну № 9 та податкову накладну № 142 від 29.05.2018 на суму 20 929 973,03 грн. в тому числі ПДВ 3488328,84 грн., вартість без ПДВ 17 441 644,19 грн., акт приймання-передачі № A-2404/Звід 29.05.2018 (Додаток №3 до договору). Перевіркою встановлено, що відповідно до бухгалтерського рахунку 10 «Основні засоби» (Дт) балансова вартість вказаних систем станом на 01.05.2018 складає 19 788 497,46 грн., відповідно до бухгалтерського рахунку 13 «Амортизація необоротних активів»(Кт) знос складає 2 181 949,14 грн., тобто залишкова вартість складає 17 606 548,32 грн. що і є базою оподаткування ПДВ. Тобто перевіркою донараховано ПДВ за травень 2018 року в сумі 32980,83 грн. (17606548,32грн.*20%-3488328,84грн). В червні 2018 покупцю ТОВ «Агро діло» згідно договору купівлі продажу №2040-КП від 24.04.2018 реалізовано Круглові системи зрошення Valley різних моделей в кількості 11шт., складено видаткову накладну № 13 та податкову накладну № 209 від 27.06.2018 на суму 16 885 727,44 грн. в тому числі ПДВ 2 814 287,91 грн., вартість без ПДВ 14 071 439,53 грн., акт приймання-передачі № А-2404/3 від 27.06.2018 (Додаток № 4 до договору). Перевіркою встановлено, що відповідно до бухгалтерського рахунку 10 «Основні засоби»(Дт) балансова вартість вказаних систем станом на 01.06.2018 складає 15 087 293,84 грн., відповідно до бухгалтерського рахунку 13 «Амортизація необоротних активів»(Кт) знос складає 890126,86 грн., тобто залишкова вартість складає 14 197 166,98 грн. що і є базою оподаткування ПДВ. Тобто перевіркою донараховано ПДВ за червень 2018 року в сумі 25145,49 грн. (14 197 166,98грн.*20%- 2 814 287,91грн). В липні 2018 покупцю ТОВ «Агро діло» () згідно договору купівлі продажу №2404-КП від 24.04.2018 реалізовано Круглові системи зрошення Valley різних моделей в кількості 14шт., складено видаткову накладну № 15 та податкову накладну № 145 від 24.07.2018 на суму 23 834 272,85 грн. в тому числі ПДВ 3 972 378,81 грн., вартість без ПДВ 19 861 894,04 грн., акт приймання-передачі № А-2404/5 від 24.07.2018 (Додаток № 5 до договору). Перевіркою встановлено, що відповідно до бухгалтерського рахунку 10 «Основні засоби»(Дт) балансова вартість вказаних систем станом на 01.07.2018 складає 21 001 378,56 грн., відповідно до бухгалтерського рахунку 13 «Амортизація необоротних активів»(Кт) знос складає 952 177,41 грн., тобто залишкова вартість складає 20 049 201,15 грн. що і є базою оподаткування ПДВ. Тобто перевіркою донараховано ПДВ за червень 2018 року в сумі 37461,42 грн.(20049201,15грн.*20%-3972378,81грн). З урахуванням вищенаведеного, встановлено заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 135 578 грн.

Суд вважає такі висновки неправомірними з таких підстав.

операції з продажу основних засобів здійснюються відповідно до Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 27 «Необоротні активи, утримувані для продажу, та припинена діяльність», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2003 № 617 (надалі - «П(С)БО 27»).

Так, відповідно до пункту І розділу II П(С)БО 27об`єкти основних засобів (надалі - «03»), щодо яких прийнято рішення про продаж, підлягають переведенню зі складу 03 в необоротні активи, утримувані для продажу.

Необоротні активи та група вибуття визнаються утримуваними для продажу у разі, якщо: економічні вигоди очікується отримати від їх продажу, а не від їх використання за призначенням; вони готові до продажу в їх теперішньому стані; їх продаж, як очікується, буде завершено протягом року з дати визнання їх утримуваними для продажу; умови їх продажу відповідають звичайним умовам продажу для подібних активів; здійснення їх продажу має високу ймовірність, зокрема якщо керівництвом підприємства підготовлено відповідний план або укладено твердий контракт про продаж, здійснюється їх активна пропозиція на ринку за ціною, що відповідає справедливій вартості.

Таким чином, при дотриманні вищезазначених умов об`єкт 03 відноситься до особливої групи активів - необоротних активів, утримуваних для продажу.

Відповідно до пункту 29 П(С)БО 7 нарахування амортизації припиняється з місяця, наступного за місяцем вибуття об`єкта основних засобів.

Отже, останній раз амортизація нараховується на вартість об`єкта, який продається, в місяці його переведення до складу необоротних активів, утримуваних для продажу.

Необоротні активи, які визнані утримуваними для продажу, відображаються за кредитом рахунків обліку відповідних необоротних активів і дебетом субрахунку 286 "Необоротні активи та групи вибуття, утримувані для продажу".

Якщо такі активи ще не реалізовані і продовжують враховуватися, то в подальшому на кожну дату балансу їх відображають у бухобліку за найменшою з двох величин - балансовою вартістю або за чистою вартістю реалізації (пункт 9 розділу II П(С)БО 27).

Відповідно до вимог Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30.11.1999 № 291, дохід від продажу таких необоротних активів відображається за кредитом субрахунку 712 "Дохід від реалізації інших оборотних активів", а їх собівартість - за дебетом субрахунку 943 "Собівартість реалізованих виробничих запасів".

Товариством в 2018 році було прийнято рішення продати об`єкти основних засобів, що раніше використовувались в господарській діяльності, а саме: в лютому 2018 року - автомобіль Ford Transit за 24 600 грн.; на дату реалізації первісна вартість складала 72 332 грн., нарахована амортизація - 48 824,10 грн., залишкова вартість - 23 507,9 грн. Проте, оскільки відповідно до П(С)БО 27 активи, утримувані для продажу, відображаються у бухгалтерському обліку за найменшою з двох величин - балансовою або за чистою вартістю реалізації, то автомобіль був відображений в обліку за чистою вартістю реалізації; в квітні 2018 року - іригаційне обладнання на суму 22 949 715 грн., в т.ч. ПДВ - 3 824 952,5 грн.; на дату реалізації первісна вартість складала 22 722 479,16 грн., нарахована амортизація (з урахуванням амортизації, нарахованої в місяці продажу об`єкту) - 3 597 725,62 грн., залишкова вартість якого склала 19 124 753,54 грн. Тобто, вартість реалізації без урахування ПДВ дорівнює балансовій (залишковій) вартості обладнання, згідно оборотно-сальдової відомості по рах. 286 за квітень 2018 р.; в травні 2018 року - іригаційне обладнання на суму 20 929 973,03 грн., в т. ч. ПДВ - З 488 328,84 грн.; на дату реалізації первісна вартість складала 19 788 497,46 грн., нарахована амортизація (з урахуванням амортизації, нарахованої в місяці продажу об`єкту) - 2 346 853,27 грн., залишкова вартість - 17 441 644,19 грн. Тобто, вартість реалізації без урахування ПДВ дорівнює балансовій (залишковій) вартості обладнання, згідно оборотно-сальдової відомості по рах. 286 за травень 2018 р. ; в червні 2018 року - іригаційне обладнання на суму 16 885 727,44 грн., в т. ч. ПДВ - 2 814 287,91 грн.; на дату реалізації первісна вартість складала 15 087 293,84 грн., нарахована амортизація (з урахування амортизації, нарахованої в місяці продажу об`єкту) - 1 015 854,31 грн., залишкова вартість - 14 071 439,53 грн. Тобто, вартість реалізації без урахування ПДВ дорівнює балансовій (залишковій) вартості обладнання, відповідно до оборотно-сальдової відомості по рах. 286 за червень 2018 року; в липні 2018 року - іригаційне обладнання на суму 23 834 272,85 грн., в т.ч. ПДВ - З 972 378,81 грн., на дату реалізації первісна вартість складала 21 001 378,53 гри., нарахована амортизація (з урахування амортизації, нарахованої в місяці продажу об`єкту) - 1 139 484,49 грн., залишкова вартість - 19 861 894,04 грн. Тобто, вартість реалізації без урахування ПДВ дорівнює балансовій (залишковій) вартості обладнання, що підтверджується оборотно-сальдовою відомостю по рах. 286 за липень 2018 року.

Оскільки, визнання необоротним активом утримуваним для продажу, і сам факт продажу здійснені Товариством в одному місяці, амортизація в податковому та бухгалтерському обліку нарахована з урахуванням місяця продажу. Різниця між ціною реалізації та балансовою вартість, на яку ТУ ДФС нарахувала податкові зобов`язання, дорівнює сумі амортизаційних відрахувань за місяць, в якому було здійснено продаж.

При реалізації основних засобів були нараховані податкові зобов`язання з ПДВ та складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні, що досліджувались під час перевірки та є в матеріалах справи.

Таким чином, висновки Відповідача про порушення Позивачем пункту 188.1 статті 188 пп. «г» п. 198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 ПК України є безпідставними.

Крім того Відповідачем було прийнято податкове повідомлення рішення № 2 про застосування штрафу у зв`язку з відсутністю складених та зареєстрованих податкових накладних на підставі висновків щодо необхідності нарахування ПДВ та складання податкових накладних на суму уцінки основних засобів - 1 306 576 грн. та на різницю між балансовою вартістю основних засобів та ціною реалізації, що складає 135 578 грн.

З огляду на те, що суд вже встановив безпідставність та протиправність таких висновків Відповідача податкове повідомлення рішення № 2 відповідно є протиправним та підлягає скасуванню.

Також Відповідач дійшов висновку про завищення Позивачем податкового кредиту з ПДВ на 18 432 932 грн. та на цій підставі прийняв Податкові повідомлення рішення № 2, № 2 за формою «В» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 2 419 892 гри. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 604 973 грн.

Як вбачається з акту перевірки Товариством в деклараціях з ПДВ, починаючи з квітня 2017 року, не враховані результати попередньої планової перевірки, які викладені в Акті від 05.09.2017, а саме завищено від`ємне значення ПДВ попередніх податкових періодів на 18 432 932 грн. Завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду встановлено внаслідок наступного: не враховано результати попередньої перевірки та зменшено від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду на суму 18 432 932 грн. А саме, попереднім актом перевірки від 05.09.17 №79/2/-10-49-14/34539925, з врахуванням результатів акту перевірки від 31.10.17 № 102/2/-10-49-14/34539925, було встановлено порушення ТОВ «ЮШК» в результаті чого завищено від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 18432932 грн.

Дані висновки Відповідача є протиправними з огляду на наступне.

На підставі Акту від 05.09.2017 було прийняте податкове повідомлення-рішення за формою «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ та застосування штрафних санкцій № від 14.11.2018, яке було оскаржене Позивачем в адміністративному, а потім - в судовому порядку (адміністративна справа № 814/476/18).

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 ПК при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, податкові зобов`язання, що визначені на підставі попередньої планової документальної перевірки, на час складення Акта перевірки та подання Товариством податкових декларацій за періоди, що перевірялись, були неузгодженими, та Позивач не мав законних для їх врахування у податковій звітності.

Наявність рішення суду яке набрало законної сили від 05.02.2020 року в справі №814/476/18 5-го апеляційного адміністративного суду не могла бути підставою для висновків в акті перевірки № 522/14-29-14-02/34539925 від 15.04.2019.

Оскільки судове рішення по вказаній справі на час подання Товариством декларацій з ПДВ за періоди, що перевірялись ГУ ДФС, не набрало законної сили, відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК грошове зобов`язання, що визначено ППР, вважалось неузгодженим, та у Товариства не було жодних підстав для його врахування у податковій звітності.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення № 2, № 2 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо податкового повідомлення рішення №2, яким здійснено нарахування рентної плати за спеціальне водокористування в сумі 362695 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 90673,75 грн., суд встановив таке.

Відповідно до акту, перевіркою достовірності відображених показників у поданих деклараціях за період з 01.04.17 по 30.09.18 в сумі 302295,52 грн. встановлено, що підприємство сплачувало рентну плату за спеціальне використання води у зв`язку із використання води для здійснення промивки технічних засобів при вироблені власної продукції.

Водний об`єкт № 11 Засільське водосховище на б. Белозірка, б.р.Дніпро в межах території Первомайської с/ради Вітовського району ТОВ «ЮШК» орендує на підставі договору оренди земельної ділянки від 21.07.2008 терміном 25 років. З постачальником води який поповнював водосховище ТОВ «ЮШК» було складено наступні договори: з Управлінням каналів Інгулецької зрошувальної системи () (виконавець) 10.05.2017 було складено договір № 88 про надання послуг з подачі води. Предметом договору є подача води для заповнення водоймища (став) в 2017 році, а також розрахунків за послуги з її подачі. Відповідно до п. 3.1 Договору подача-приймання води здійснюється в точках виділу і реєструється щодня в журналі подачі приймання води, що ведеться як Виконавцем так і Замовником. Облік обсягів поданої води здійснюється засобом вимірювальної техніки, чкий Замовник встановив за власний рахунок у точці водозабору та забезпечує його повірку. Відповідно до п. 3.3 Договору при відсутності у замовника засобу вимірювальної техніки облік обсягів поданої води може вестися засобами вимірювальної техніки Виконавця, за атестованими методиками виконання вимірювань. Відповідно до додатку № 2 до договору назва точки водовиділу МК ПК 285, спосіб водообліку - гідравлічний розрахунок (контрольні заміри витрат води у точку водовиділу здійснюються методом «швидкість -площа» за допомогою гідрометричної вертушки). Строк дії Договору - набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобовязань; з Управлінням каналів Інгулецької зрошувальної системи () (виконавець) 08.05.2018 було складено договір № 88 про надання послуг. Предметом договору є подача та вилучення води з водних обєктів із використанням водних споруд Виконавця для заповнення водоймища (ставка). Відповідно до п. 3.2 Договору подача-приймання води здійснюється в точках виділу і реєструється щодня в журналі подачі приймання води, що ведеться як Виконавцем так і Замовником. Облік обсягів поданої води здійснюється засобом вимірювальної техніки, який Замовник встановив за власний рахунок у точці водозабору та забезпечує його повірку. Відповідно до п. 3.4 Договору при відсутності у замовника засобу вимірювальної техніки облік обсягів поданої води може вестися засобами вимірювальної техніки Виконавця, за атестованими методиками виконання вимірювань. Відповідно до додатку № 2 до договору назва точки водовиділу МК ПК 285, спосіб водообліку - гідравлічний розрахунок (контрольні заміри витрат води у точку водовиділу здійснюються методом «швидкість -площа» за допомогою гідрометричної вертушки). Строк дії Договору - набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань.

На виконання умов договору Управлінням каналів Інгулецької зрошувальної системи в 2017 році було поставлено води в обсязі 750 тис.м.куб.

Перевіркою встановлено порушення п.255.3 ст.255 ПК України, а саме до об`єкту оподаткування товариством не включено обсяг води 365,6тис.м.куб отриманий від Управління каналів Інгулецької зрошувальної системи який використано в орендованому ставку для безперебійної роботи насосного обладнання. В результаті перевіркою донараховано рентної плати за спеціальне використання води за вересень 2017 550 000м.куб-134 000м.куб=416тис.м.куб.х72,25/100=300560грн.; жовтень 2017 200 000м.куб-114 000м.куб=86 тис.м.куб.х72,25/100=62135грн., всього 362695 грн.

Суд дійшов висновку про неправомірність таких висновків Відповідача з таких підстав.

Згідно з деклараціями збору за спеціальне використання води за 9 місяців 2017 року (квітень-грудень) Товариство використало в господарської діяльності за сплатило рентну плату за 384,4 тис. куб. метрів води, за 9 місяців 2018 року (січень-вересень) - 44,4 тис. куб. метрів.

Позивач не заперечує той факт, що відповідно до Договору про надання послуг з подачі води №88, укладеному Товариством з Управлінням каналів Інгулецької зрошувальної системи 10.05.2017, в 2017 році було подано в Засільське водосховище 750 тис. куб метрів води: 550 тис. куб. метрів - в вересні, та 200 тис. куб. метрів - в жовтні.

Крім фактично оплаченого рентного збору за використання 384,4 тис. куб. метрів води, ТУ ДФС вважає що Товариство повинне сплатити рентний збір за використання ще за 502 тис. куб. метрів. Таким чином, загальна кількість води, що на думку ТУ ДФС була використана Товариством в 2017 році, складає 886,4 тис. куб. метрів, що перевищує кількість що була поставлена Управлінням каналів Інгулецької зрошувальної системи - 750 тис. куб. метрів.

Суд звертає увагу на те, що згідно з умовами договору № 88 від 10.05.2017 Управління каналів Інгулецької зрошувальної системи надає Товариству виключно послуги з подачі води, тобто переміщення обсягів води з допомогою гідротехнічних споруд з метою заповнення Засільського водосховища, з якого Товариство має можливість здійснювати забір води для господарських потреб.

Відповідно до пункту 255.3 статті 255 ПК об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі.

Згідно з підпунктом 255.11.10 пункту 11 статті 255 ПК обсяг фактично використаної води обчислюється водокористувачами самостійно на підставі даних первинного обліку згідно з показаннями вимірювальних приладів.

Утримання лічильного обладнання у справному стані та надання звітів з використання води є умовами спеціального водокористування.

Таким чином звіти подачі, тобто фактичного використання обсягів води для господарських потреб є підставою для визначення обсягів фактично використаної води та розрахунку суми рентного збору, що відповідає об`єкту оподаткування пункту 255.3 статті 255 ПК.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення №2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 6 за формою «С» про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, обіг готівки, РРО на суму 3 703 359 грн., суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту перевірки контролюючим органом було встановлено порушення ТОВ «ЮШК» пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 в частині неоприбуткування готівки в касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів на загальну суму 740671,80 гривень.

Зазначена сума складається з: неоприбуткування готівки у касовій книзі на підставі прибуткового касового ордеру від 11.11.2017 року №595 на суму 154850,00 гри., в якому відсутній обов`язковий реквізит, передбачений Положенням №637, підпис головного бухгалтера Пурдик Н.В., про що перевіряючими було вчинено відповідні записи, безпосередньо у даному ордері (копія ПКО без підпису гол. бухгалтера додавалась до першого примірнику акту перевірки); неоприбуткування готівки в касовій книзі ТОВ «ЮШК» на підставі прибуткових касових ордерів за 06.11.2017 на суму 168065,00 грн., за 07.11.2017 на суму 182300,00 грн. та за 08.11.2017 року на суму 235456,80 грн., а саме: під час перевірки встановлено, що особами, уповноваженими на підписання касових документів ТОВ «ЮШК» були директор підприємства Палієнко Володимир Вікторович, головний бухгалтер Пурдик Наталія Володимирівна та касир (згідно табелю бухгалтер) ОСОБА_1 Юріївна. Інших осіб, уповноважених на підписання касових документів підприємства за період з 01.04.2017 по 30.09.2018 не було, про що свідчить надана до перевірки бухгалтерська довідка від 14.03.2019, яка складена та підписана особисто головним бухгалтером ТОВ «ЮШК» Пурдик Н.В.

Відповідно до пункту 7.15 Положення 637 уся готівка, що потрапляє в касу підприємства або його відокремленого підрозділу, має бути своєчасно та у повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткування готівки - проведення підприємствами обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі (пункт 1.2 Положення 637).

Прибутковий касовий ордер № 595 від 11.11.2017 був виписаний на оприбуткування виручки від продажу продукції власного виробництва, а саме - жому бурякового, від відокремленого підрозділу «Каса 1», який був створений на підставі наказу генерального директора № 970 від 14.10.2013 (копія додається).

11.11.2017 року була здійснена реалізація жому бурякового, та отримана виручка від реалізації продукції власного виробництва.

Пунктом 3.1 Положення № 637 передбачено, що касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням платіжних карток, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Відповідно до зазначених вимог законодавства на кожного покупця були складені прибуткові касові ордери, підписані та внесені до касової книги та до журналу реєстрації прибуткових та видаткових касових ордерів Каси 1 (копії виписки з касової книги та ордерів за 11.11.2017 додаються).

Відповідно до касової книги загальна сума обороту за день по підрозділу «Каса 1» склала 155 048,80 грн.

В касову книгу також внесений видатковий касовий ордер № 212 від 11.11.2017 на суму 154 850 грн., який підтверджує передачу грошових коштів з підрозділу «Каса 1» до головної каси підприємства. Касир головної каси підприємства ОСОБА_2 прийняла зазначені грошові кошти в повному об`ємі, виписала прибутковий касовий ордер № 595 від 11.11.2017 та надала касиру ОСОБА_3 квитанцію до прибуткового касового ордеру № 595 від 11.11.2017 року та зробила відповідний запис до касової книги та журналу реєстрації прибуткових та видаткових касових.

13.11.2017 року на підставі видаткового касового ордеру № 706, який занесено в касову книгу, та супровідної відомості до сумки з готівковою виручкою (копії додаються), через інкасаторів зазначена виручка була здана до відділення КБ «Приватбанк» м. Миколаєва (відповідно до пункту 3.8 Положення 637), що безумовно підтверджує факт оприбуткування готівки.

Відповідно до пункту 2.6 Положення № 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Таким чином, наявність у касовій книзі та прибуткових касових ордерах записів про надходження готівки є достатньою підставою для того, щоб ця готівка вважалась оприбуткованою.

Висновки Акта перевірки про не оприбуткування готівки в касі ґрунтуються на тому, що касир та головний бухгалтер, підписи яких містяться на прибуткових касових ордерах за 06.11.2017, 07.11.2017 та 08.11.2017, у ці дні були відсутні на роботі і начебто не могли складати та підписувати ні касові ордери, ні аркуші касової книги: головний бухгалтер - у зв`язку з відрядженням, а касир - у зв`язку з перебуванням у відпустці за станом здоров`я, що підтверджується табелем обліку робочого часу.

При цьому не враховано, що згідно з листком непрацездатності серії АДЖ 208332 (копія додається) ОСОБА_2 перебувала не в стаціонарному режимі лікування, а в амбулаторному режимі, що не перешкоджало їй виходити на роботу. Згідно із заявою касира від 06.11.2017 (копія додається), вона мала змогу виходити на роботу у ці дні і робила це у зв`язку з виробничою необхідністю.

Таким чином, касир ОСОБА_2 06.11.2017, 07.11.2017 та 08.11.2017 мала змогу приймати готівкові грошові кошти, оформляти касові ордери і здійснювати записи про це у касовій книзі і фактично робила ці всі дії. Крім того, що її підписи є на аркушах касової книги та прибуткових касових ордерах, вони є також і на квитанціях, за якими відбувалася інкасація готівкових грошових коштів у КБ «Приватбанк» м. Миколаєва, які скріплені штемпелями банку та підписами інкасаторів, що є безспірним доказом виконання ОСОБА_2 обов`язків касира у ці дні (виписки з касової книги, копії видаткових ордерів та квитанцій про інкасацію з підписами інкасаторів та штемпелів банку додаються).

В зазначені дати, а саме 06-08.11.2017 головний бухгалтер ОСОБА_4 дійсно перебувала у відрядженні, але оскільки відрядження було до населеного пункту з щоденним поверненням до виконання своїх обов`язків (про що свідчить наказ № 1653К від 03.11.2017, копія якого додається), тому фактично мала реальну можливість підписувати касові документи, що було підтверджено нею як представником Позивача безпосередньо в судовому засіданні.

Повноваження головного бухгалтера, у тому числі щодо права підпису касових ордерів, інший особі на час відрядження не передавалися.

Суми, які були інкасовані 06.11.2017, 07.11.2017 та 08.11.2017 цілком відповідають даним касової книги за кожен з перелічених днів щодо залишку готівки в касі на початок дня, її надходження протягом дня та залишку на кінець дня після.

Немає жодних підстав вважати, що готівка, отримана протягом цих днів не була оприбуткована в касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів, оскільки інформація для таких висновків була отримана ревізорами саме із цих документів - касової книги та прибуткових касових ордерів.

Відповідно до підпункту 37.3.4 пункту 37.3 статті 37 ПК підставою для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб.

Згідно з пунктом 36.1 ПК податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Крім того, податкове повідомлення-рішенням№ 6 було отримано Товариством 16.05.2019. Процедуру адміністративного оскарження Товариство розпочало 24.05.2019 шляхом подання скарги до ДФС України.

Згідно з пунктом 56.15 статті 56 ПК скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до підпункту 56.17.3 пункту 56.17 статті 56 ПК процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до останнього абзацу пункту 56.17 статті 56 ПК день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Рішення ДФС України №35687/6/99-99-11-04-01-25 від 26.07.2019 про залишення податкових повідомлень-рішень, без змін Товариство отримало 30.07.2019.

Таким чином, днем узгодження податкових зобов`язань, визначених спірним податковим повідомленням рішенням № 6, є 30.07.2019, та саме з 30.07.2018 у Товариства мав виникнути податковий обов`язок щодо їх сплати.

№ 6 прийнято на підставі указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995.

Однак Указ № 436/95 втратив чинність з 23.06.2019 відповідно до указу Президента України № 418/2019 від 20.06.2019.

Таким чином, податковий обов`язок стосовно сплати штрафних (фінансових) санкцій, визначених № 6 , на момент його виникнення було припинено на підставі підпункту 37.3.4 пункту 37.3 статті 37 ПК у зв`язку із скасуванням Указу № 436/95.

Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення № 6 є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, Відповідач не довів наявності порушення Позивачем п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, пп.140.5.4 п.140.5 ст.140, з урахуванням пп.14.1.36, пп.14.1.231, пп.14.1.257 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI, зі змінами і доповненнями (далі ПК України), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 274 642 925 грн. за 2017 рік , в тому числі за півріччя 2017 року на суму 279 206 582 грн., за три квартали 2017 року на суму 280 374 036 грн. (в т.ч. III квартал 2017 року 1 167 454 грн), за 2017 рік на суму 274 642 925грн. (в тому числі IV квартал 2017 року «-» 5 731 111грн); п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, пп.140.5.4 п.140.5 ст.140 з урахуванням 14.1.36, п.п.14.1.231, п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування за 3 квартали 2018 року на суму 2 269 287 042 грн.; п.188.1 ст.188, пп.«г» п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 з урахуванням пп.14.1.36, п.14.1 ст.14 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 17 455 195 грн.; п.188.1 ст.188, пп.«г» п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 з урахуванням пп.14.1.36, п.14.1 ст.14 ПК України, в наслідок чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на 2 419 892 грн. за лютий 2018 року.; п.201.1, п.201.7, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ» не складено (не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду) та не зареєстровано в Єдиному реєстрі зведені податкові накладні, в яких платник податку повинен був визначити податкові зобов`язання по податку на додану вартість 1 442 154 грн.; п.255.3 ст.255 ПК України, в результаті чого занижено рентну плату за спеціальне використання води за перевіряємий період на загальну суму 362695 грн. в т.ч за III квартал 2017 року на суму 300560 грн., за IV квартал 2017 року на суму 62135 грн.; п.2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, в частині не оприбуткування готівки в касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів на загальну суму 740671,80 гривень, тому податкові повідомлення-рішення від від 15 травня 2019 року № 2, № 2, № 2, № 2, № 2, №2, № 6 - є протиправними та підлягають скасуванню

На підставі норм ст. 139 КАС України, судовий збір сплачений Позивачем в сумі 19360,00 грн. (платіжне доручення № 883 від 02.08.2019 року) підлягає стягненню з Відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ" (вул. Заводська, 2, Первомайське, Вітовський район, Миколаївська область, 57232, ідентифікаційний код 34539925) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 ідентифікаційний код 43144729) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 травня 2019 року № 2 за формою "Р" про нарахування податку на прибуток в розмiрi 274 642 925 грн. та штрафних (фiнансових) санкцій на суму 70093509 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 травня 2019 року № 2 за формою "П" про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 травня 2019 року № 2 за формою "Р" про нарахування податку на додану вартість на суму 17455195 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 4363798,75 грн.

5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 травня 2019 року № 2 за формою "В" про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 2419892 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 604973 грн.

6. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 травня 2019 року № 2 за формою "ПН" про застосування штрафу в сумі 721077 грн.

7. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 травня 2019 року № 2 за формою "Р" про нарахування рентної плати за спеціальне використання води на суму 362695 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 90673,75 грн.

8. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 травня 2019 року № 6 за формою "С" про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, обіг готівки, РРО на суму 3703359 грн.

9. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ" (вул. Заводська, 2, Первомайське, Вітовський район, Миколаївська область, 57232 ідентифікаційний код 34539925) судові витрати в розмірі 19360,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник

повний текст складено 06.04.2020 р.