Справа № 521/19564/19
Суддя: Поліщук І. О.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/40/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Поліщук І.О.,

при секретарі - Шудра А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Одеській області старшого сержанта поліції Попова Владислава Вікторовича, за участю третьої особи: Управління патрульної поліції в Одеській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Одеській області старшого сержанта поліції Попова Владислава Вікторовича, за участю третьої особи: Управління патрульної поліції в Одеській області, з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив суд: визнати дії старшого сержанта поліції Попова Владислава Вікторовича, протиправними щодо постановления постанови серія ЕАК № 1740699 від 13.11.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 255 гривен. Скасувати постанову старшого сержанта поліції Попова Владислава Вікторовича, серія ЕАК№ 1740699 від 13.11.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 255 гривен про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позов обґрунтовано тим, що 13 листопада 2019 року, поліцейським УПП в Одеській області старшим сержантом поліції Поповим Владиславом Вікторовичем відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК№ 1740699.Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАГІ України. Як зазначено в постанові, позивач на своєму автомобілі Хюндай "Азера" д.н.з. НОМЕР_1 , порушив встановлене обмеження руху у населеному пункті рухався зі швидкістю 78 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР. Позивачеві поставлено в обов`язок сплатити грошовий штраф у розмірі 255 грн. Доказом, шо підтверджує дані обставини, є постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК№ 1740699 від 13.11.2019 року. Позивач зазначає, що зазначена постанова винесена безпідставно, є протиправною та з істотним порушенням моїх прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню виходячи з наступного: 13 листопада 2019 року приблизно 10.00 год. позивач прямував на своєму автомобілі Хюндай "Азера" д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Балківська. Попереду позивача, в тому же напрямку рухались інші автомобілі. Усі рухались приблизно з однією швидкістю. З якою саме, позивач казати не може, але однозначно стверджує, що не зі швидкістю 78 км/год., так як він рухався з такою ж швидкістю, як автомобіль, що рухався попереду нього. Поліцейський на початку намагався зупинити рухавшийся попереду нього автомобіль, коли автомобіль, що рухався попереду позивача, зупинився, то і позивач теж зупинився позаду нього. Тоді поліцейський рукою показав водію стоячого попереду позивача автомобілю, щоб він рухався далі, а став зупиняти позивача. Позивач зупинився та попрохав поліцейського пояснити причину зупинки. Поліцейський відповів, що позивач порушив ПДР - рухався зі швидкістю 78 км/год., а повинен був рухатися 50 км/год. Позивач спитав поліцейського, яким чином він визначив с якою швидкість рухався позивач. Поліцейський відповів позивачу, що він визначив швидкість за допомогою приладу ТruCam LTІ 20/20. Позивач спитав поліцейського про те, чи може цей прилад визначати швидкість автомобіля позивача через автомобіль, що рухається попереду нього. Але на це питання поліцейський не надав відповіді позивачу. Далі поліцейський показав позивачу прилад ТruCam LTІ 20/20, згідно, якого нібито визначалась швидкість автомобіля позивача. Но ніякого відео з якою швидкістю рухався автомобіль позивача, йому не показували. Також, позивач спитав поліцейського чому він зупинив автомобіль позивача, а не автомобіль який рухався попереду нього, та який рухався з такою ж швидкістю як і автомобіль позивача. Поліцейський відповів, що він не може зупинити відразу усі автомобілі, які порушили ПДР, а може тільки один автомобіль. Після чого поліцейський наказав позивачу надати йому, документи водія на автомобіль та паспорт. Позивач виконав прохання поліцейського та надав йому всі необхідні документи. Одержавши документи поліцейський став оформлювати постанову про притягнення позивача до адміністративного стягнення. Також, позивач попросив поліцейського надати йому документи на прилад, щоб переконатися у тому що, прилад, має паспорт приладу, сертифікат приладу, докази про те, що прилад ТruCam LTІ 20/20 зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, які можуть використовуватися поліцією, коли, проводилась перевірка приладу. Поліцейський надав позивачу наступні документи: Свідоцтво про державну метрологічну атестацію від 20 грудня 2010 року, яке було засвідчено печаткою. Свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки від 15 січня 2013 року яке не засвідчено ні якою печаткою. Свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки від 09 лютого 2015 року, яке це засвідчено ні якою печаткою. Свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки від 15 листопада 2018 року, яке не засвідчено ні якою печаткою. Пред`явлені документи позивач сфотографував на свій мобільний телефон. З наданих документів можливо зробити висновок, що прилад прилад ТruCam LTІ зав. № ТС 000346 представлявся на перевірку у 2010 році, 2013 році, 2015 році, 2018 році, але тільки один документ належним чином засвідчений печаткою у 2010 році. В 2011 році, 2012 році, 2014 році, 2016 році, 2017 році, прилад ТruCam LTІ зав. № ТС 000346. в загалі не тільки не перевірявся, а навіть не представлявся на перевірку. Ніяких других документів на прилад, на момент складення, відносно позивача, протоколу про адміністративне стягнення 13.11.2019 року, позивачу не були надані. Після чого поліцейський склав протокол про накладення адміністративного стягнення у виді грошового штрафу у розмірі 255 грн. Позивач прямо казав поліцейському, що у нього визиває сумніву, що він рухався зі швидкістю, 78 км/год, позивач був не згоден з постановою про що написав у постанові свою незгоду. Окрім цього позивач вважає, що відповідачем винесено оскаржувану постанову із істотним порушенням його прав та правових гарантій. Так постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» та відразу після того, як правопорушення нібито було вчинено.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що свій позов підтримує з підстав викладених у позовній заяві та просив суд скасувати постановупо справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК№ 1740699 від 13.11.2019 року.

Представник відповідача - Інспектора роти №1 батальйону №4 управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Попова В.В., на адміністративний позов подав відзив, в якому зазначено, що сторона відповідача категорично не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, виходячи з наступного. Так під час несення служби 13.11.2019 року в ході виконання службових обов`язків інспектор роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Попов В.В., за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 117 виявив автомобіль «Hyundai Azera» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, гр. ОСОБА_1 , який рухався зі швидкістю 78 км/год, перевищуючи встановлену законом обмеження максимальної швидкості руху транспортних засобів у населених пунктах на 28 км/год. (правопорушення зафіксовано за допомогою приладу ТruСАМ LТІ 20/20 № TС000346 ), чим порушив пункт 12.4 Правил дорожньою руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, якими визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Дана обставина була зафіксована лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів ТruСАМ LТІ 20/20 № ТС000346 та підтверджується роздруківкою файлу _Q5000_1113_095201.jmf та відеозаписом з даного пристрою. Було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію". Співробітник поліції підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу інспектора, та пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності згідно ст. 268 КУпАП. Інспектор роти №1 батальйону №4 управління патрульної поліції в Одеській області старший лейтенант поліції Попов В.В. виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень, відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, та під підпис вручено копію оскаржуваного документу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС. Крім того, представник відповідача звернув увагу щодо законності використання лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM LTI20/20, зазначивши наступне. Так, на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 р. № 437 затверджено перелік засобів вимірювальної техніки. До вказаного переліку було включено засіб вимірювальної техніки -«Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LT1 20/20 TruCAM». який на підставі вказаного наказу було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. На підставі вищевикладеного 29 серпня 2012 фірмі LaserTechnology, Inc., яка є виробником TruCAM, було видано Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UА-МI/1 -2903-2012. Вищевказана процедура проведення державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки з подальшою реєстрацією таких типів вимірювальної техніки в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки була передбачена положеннями Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 1 1,02.1998 р. № 113/98-ВР, (втратив чинність 01.01.2016 р.) та іншими підзаконними нормативно-правовими актами, які наразі втратили чинність. Так. відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 р. № 113/98-ВР. (втратив чинність 01.01.2016 р.) засоби вимірювальної техніки, призначені для серійного виробництва в Україні або для ввезення на територію України партіями, підлягали державним приймальним та контрольним випробуванням з метою затвердження типів цих засобів або контролю їх відповідності затвердженим типам і обов`язковим вимогам нормативних документів з метрології. Також відповідно до п. 1.3. «Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки», затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 19.02.2002 № 100 (втратив чинність 14.06.2016 п.) сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки видавався на підставі позитивних результатів державних приймальних або державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки іноземним виробникам засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представникам в Україні (далі - іноземні виробники) - для офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх ввезення на територію України партіями. Тобто вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно вироблялися в Україні або ввозити на територію України партіями. Саме на виконання вимог вищевказаних нормативно-правових актів, які наразі втратили чинність, і здійснювалися державні приймальні випробування приладу TruCAM з подальшою реєстрацією останнього в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і виданою Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки. Дійсно, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року 1362 ТruСАМ був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Виходячи з вищевказаних положень, у разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх подальше серійне виробництво або ввезення нових пристроїв на територію України. Однак, засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Крім того, новим законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. № 1314-У1 (набрав чинності 01.01.2016 р.), не передбачено повторного проходження вищезгаданої процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, такої процедури, як «сертифікація», взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України. Також необхідно зауважити, що відповідно до п. 3 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 № 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, внесені в установленому порядку до набрання чинності новим Законом України «Про метрологію га метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01.01.2019. При цьому, так як прилади TruCAM, які знаходяться в розпорядженні та користуванні Департаменту патрульної поліції та його структурних (територіальних) підрозділів були введені в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, то відповідно, їх подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства. Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки.

Відповідно до ст. 17 «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. № 1314- VI (набрав чинності 01.01.2016 р.) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Для всіх законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, згідно наказу Мінекономрозвитку від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочні інтервали. В тому числі це стосується вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних, до яких відноситься і вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM. Міжповірочний інтервал для нього становить 1 рік. Відповідно до відомостей Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13819, виданого ДГІ «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000346 відповідає встановленим законодавством вимогам та є придатним до застосування. Згідно з експертним висновком НДЦ «ТЕЗІС» НТУУ «КПІ» механізми технічного захисту інформації лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 відповідає вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні. Крім того, представник відповідача звертає увагу суду, що додаткове роз`яснення вище наведених тверджень було викладено у відповіді Міністерства економічного розвитку та торгівлі від 23.01.2019 них. № 3423-08/3679-09. Представник відповідача, також, зазначає, що можливість використання виробу TruCAM також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008. який підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AHS відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Лазерний вимірювач TruCAM» LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань, то підтверджується г відповіді Дії «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.10.2019 року виx. № 16289/41/35/02-19. Означене, на думку представника відповідача, підтверджує факт вчиненням позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Проте, Позивачем не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 13.11.2019 року Інспектором роти №1 батальйону №4 управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Поповим В.В., стосовно ОСОБА_1 , винесено постанову ЕАК№ 1740699 по ст. 122 ч. 1 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225 гривень.

Сторонами не оспорюється, що у оскаржуваній постанові інспектором поліції зазначено, що ОСОБА_1 рухаючись по вул. Балківська у м. Одесі рухався на автомобілі зі швидкістю 78 (сімдесят вісім) км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 (двадцять вісім) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до и. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Кодексом України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 р. № 8073-Х (КУпАП), а саме ч. 1 ст. 222 визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Старший лейтенант поліції Попов В.В. представився позивачу та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, згідно яким розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279 КУпАП).

Позивачу було роз`яснено суть його правопорушення, роз`яснено права особи яка притягається до адміністративної відповідальності згідно ст.268 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1, ч. 1, ст. 284 КУпАП старший лейтенант поліції Попов В.В. виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі - 255, 00 гривень.

Частиною 3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері вчення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону ) накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне рушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Документами наданими стороною відповідача підтверджується, що можливість використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управлінь патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано на підставі виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AHS відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Місце розміщення технічних засобів автофіксації було позначено відповідними дорожніми знаками, а саме, дорожній знак 5.70 Додатку 1 ПДР України, "Фото-, відеофіксування порушень ГІДР" з табличкою 7.2.1. (в обидві сторони), що підтверджується вимогою (приписом) від 28 січня 2019 року № 111 з відміткою про виконання 01.02.2019 року.

Органами Національної поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху використовується лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam. Даний прилад отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTІ 20/20 TruCam, який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13779, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 06.12.2018 р. та чинного до 06.12.2009 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam 20/20 № ТС000763, є придатним до застосування.

Відповідно до відповіді Міністерства економічного розвитку та торгівлі від 23.01.2019 року за вих. № 3423-08/3679-09 надано додаткове роз`яснення вище означених тверджень, щодо використання виробу «TruCam 20/20», виробництва Laser Technology Inc.зареєстрованого у Державному реєстрі ЗВТ зп №У3197-12, які введено в експлуатацію з 2012 по 2015 роки, за умови позитивних результатів їх повірки.

Можливість використання виробу «TruCam 20/20», виробництва Laser Technology Inc., підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Відповідно до листа ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.10.2019 року № 16289/41/35/02-19 лазерний вимірювач «TruCam 20/20» відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Суд погоджується з правовою позицією сторони відповідача, що факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, відеозаписом з нагрудного відеореєстратора та показниками лазерного вимірювача швидкості «TruCam 20/20» (серійний номер ТС000763). Після зупинки транспортного засобу водію було оголошено причину зупинки відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», та ознайомлено з наявними фото- та відеодоказами вчиненого ним адміністративного правопорушення, що підтверджує відеозапис.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзд)' пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом приймається до уваги, що у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (винесення постанови) про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, оскільки в адміністративному юрисдикційному процесі використання таких доказів забезпечує його оперативність. Без них працівникам патрульної поліції було б набагато складніше виконувати свої правоохоронні функції та своєчасно впливати на винних.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки суду надані документи, які б могли бути визнані судом як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 293 КпАП України, ст.ст. 90, 77, 227-228, 241-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенніадміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Одеській області старшого сержанта поліції Попова Владислава Вікторовича, за участю третьої особи: Управління патрульної поліції в Одеській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК№ 1740699 від 13.11.2019 року, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду на протязі тридцяти днів.

Повний текст рішення суду виготовлено 08 квітня 2020 року.

Головуючий: І.О. Поліщук

08.04.20