Справа № 320/4225/19
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4225/19 Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Пилипенко О.Є.,

Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року (повний текст складено 26.12.2019, суддя Колеснікова І.С.) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Віта-Текс" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності та дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віта-Текс" звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.04.2019 №UA125000/2019/000311/2;

- визнати протиправною бездіяльність головного державного інспектора Київської митниці ДФС Кононенко Наталії Миколаївни, яка полягала в неприйнятті в строк, відведений статтею 255 Митного кодексу України, рішення про відмову у митному оформленні товарів за митною декларацією від 02.04.2019 ІМ40ДТ №UA125110/2019/405877;

- визнати протиправними дії державного інспектора Київської митниці ДФС Стуса Дмитра Васильовича, які полягали у відмові в застосуванні до товару №1 за митною декларацією від 02.04.2019 ІМ40ДТ №UA125110/2019/405877 другорядного методу визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів з урахуванням прийнятої Київською митницею ДФС ціни договору щодо подібного (аналогічного) товару №1 за митною декларацією від 02.04.2019 ІМ40ДТ №UA125110/2019/401505.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.04.2019 №UA125000/2019/000311/2; визнано протиправною бездіяльність Київської митниці ДФС, яка полягала в неприйнятті в строк, відведений статтею 255 Митного кодексу України, рішення про відмову у митному оформленні товарів за митною декларацією від 02.04.2019 ІМ40ДТ №UA125110/2019/405877; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Київська митниця Держмитслужби (як правонаступник відповідача) подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі Київська митниця Держмитслужби зазначає, що надані позивачем документи для проведення митного оформлення не підтверджують заявлену митну вартість товарів за основним методом (за ціною договору) через відсутність у них певних відомостей щодо складових митної вартості; митним органом у межах та у спосіб, визначених законом повноважень, було витребувано у декларанта додаткові документи з метою усунення сумнівів щодо заявленої митної вартості імпортованого товару, які виникли у митного органу. Таким чином, відповідач наполягає на правильності застосування ним другорядного методу визначення митної вартості товарів.

Апелянт наголошує, що згідно акту митного огляду №UA125110/2019/405521 «товар відповідно до наявного маркування та характерних ознак являє собою пледи в упаковці з написом "НУР-ТЕКС" різного кольору розмір 220 х 240, згідно присутній етикетці на пледі( 100% поліестер) "НУР-ТЕКС" розмір 200 х 220, «НУР- ТЕКС» розмір 160 х 200» - відсутня інформація що товар стоковий, а наданий прайс-лист на сток 2018 року не містить даних щодо дати видачі документу, терміну дії, натомість містить пропозицію, за бажанням покупця, виготовити товар іншої щільності, що не вплине на ціну товару, тобто ще не виготовлений товар наперед вважається стоковим.

Також, апелянт вказує, що в додатково наданих податкових накладних відсутня інформація щодо товару як стокового, кореспондувати надані бухгалтерські документи до попередніх поставок немає можливості, а лист продавця від 09.04.2019 №20190409/01-OUT взято до уваги, однак він має лише інформаційний характер і не може слугувати документом для підтвердження заявленої митної вартості та методу її визначення та даний документ не передбачений ст.53 МКУ.

30.03.2020 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому товариство з обмеженою відповідальністю "Віта-Текс" просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року залишити без змін.

У відзиві позивач зазначає, що і в Додатку №VТ095 від 29 листопада 2018 року до Договору, і в Інвойсі, виставленому продавцем, продавець та позивач чітко та однозначно узгодили, що спірний товар є стоковим, та аналогічне підтвердження приналежності товару до стокового підтвердив і Продавець у своєму листі №20190409/01-ОUT від 09 квітня 2019 року. При цьому Одеська митниця ДФС здійснила огляд спірного товару під час перетину митного кордону України, який був задекларований позивачем у попередній митній декларації від 22 січня 2019 року та в графі 31 якої було зазначено те, що спірний товар позивача є стоковим.

Також, позивач наголошує, що апелянт допустив протиправну бездіяльність, яка полягала в неприйнятті в строк, відведений статтею 255 МК України, рішення про відмову митному оформленні товарів за митною декларацією 405877.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року замінено відповідача - Київську митницю Державної фіскальної служби, на його правонаступника - Київську митницю Держмитслужби.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Віта-Текс» зареєстровано як юридична особа 15.08.2006, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис № 0007898, , місцезнаходження: 03194, м. Київ, бульв. Кольцова, 17-В.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Віта-Текс» (Покупець) та SHAOXING CITY JINQIAO TEXTILE CO., LTD (Продавець), укладено зовнішньоекономічний контракт від 01.12.2015 №VT0112-15, згідно якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця наступні тканини власного виробництва (далі - «Товар»), а Покупець зобов`язується оплатити отриманий від Продавця Товар на умовах, визначених Сторонами в Договорі чи/або відповідних додатках до нього: а) тканина змішана; b)тканина 100% поліестер; c)тканина 100% бавовна; d) тканина декоративна; е) інший товар, зазначений у додатках до цього Договору (а.с.24-26, т.1).

Контрактом, поміж іншого, встановлено, що: найменування, вартість і кількість Товару може змінюватись відповідно до додатків до Договору, які є невід`ємною частиною Договору, якщо інше не передбачено цим Договором (пункт 1.2). Товар відвантажується морським транспортом на умовах CFR Україна (відповідно до Incoterms 2010), якщо інше не передбачено відповідним додатком до цього Договору. При цьому Сторони домовились, що морський порт на митній території України, до якого Продавець зобовя`зується поставити Товар Покупцеві, буде узгоджуватись Сторонами окремо (пункт 2.1). Сторони домовились, що в ціну Товару включається його вартість, упаковка, маркування та доставка (пункт 3.1). Оплата за Товар буде здійснюватись шляхом оплати Покупцем виставленого інвойсу на Товар Продавцем протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дня отримання Товару Покупцем чи його уповноваженим представником на митній території України, якщо інше не передбачено відповідним додатком до цього Договору (пункт 4.1). Сторони домовились, що разом з Товаром Продавець зобов`язується передати вантажоотримувачу Товару наступні документи: товаротранспортні документи на Товар; комерційний рахунок (інвойс) Продавця; пакувальний лист; копію експортної митної декларації Продавця; сертифікат походження Товару (пункт 5.2). Термін дії Договору припиняється після спливу 3 (трьох) років з моменту підписання Договору. При цьому Договір продовжує свою дію навіть після припинення терміну його дії щодо невиконаних зобов`язань Сторін по цьому Договору (пункт 10.5) (а.с.24-26, т.1).

Продавцем і Покупцем підписано додаткову угоду від 23.11.2018 №2 до контракту від 01.12.2015 №VT0112-15, якою пункт 10.5 Договору викладено в новій редакції в частині продовження терміну дії договору до 31.12.2021, а також викладено в новій редакції пункт 5.2 Договору в частині виключення копії експортної митної декларації Продавця з переліку документів, які Продавець зобов`язаний передати разом з Товаром вантажоотримувачу. (а.с.30, т.1).

Відповідно до підписаного між сторонами додатку від 29.11.2018 №VT095 до Договору купівлі-продажу від 01.12.2015 №VT0112-15 Продавець зобов`язується поставити на умовах CFR Одеса, Україна (Incoterms 2010), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити згідно Договору та Додатку наступний товар: a) тканина набивна (100% поліестер, сток) ширина 220 см, товарна позиція 54076190 згідно діючої на момент укладення цього додатку Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, в кількості 25560 кг, 162815 пог. м., по ціні 3,03 долара США за 1 (один) кілограм. Загальна сума до оплати за Товар складає 77446,80 доларів США і відповідно до Інвойсу №SХT3011 оплачується Покупцем згідно пункту 4.1 Договору. (а.с.28, т.1).

Продавцем виставлено Покупцю комерційний інвойс від 30.11.2018 №SХT3011 на суму 77446,80 доларів США. (а.с.29, т.1).

ТОВ «Віта-Текс» подано до митного органу UA125000 (Київська митниця ДФС) попередню митну декларацію від 26.03.2019 ІМ40ЕЕ №UA125000/2019/902895. (а.с.17, т.1).

Відділом митного оформлення №3 митного посту «Одеса Центральний» Одеської митниці ДФС проведено огляд товарів, які переміщаються через державний кордон на підставі вказаної митної декларації, про що складено акт від 01.02.2019 №UA500030/2019/0442 про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, відповідно до якого проведено митний огляд товару з частковим вивантаженням та частковим розкриттям вантажних місць під час якого виявлено товар - тканину у рулонах. Згідно акта зважування від 31.01.2019 №WGT130737 вага брутто вантажу складає 25780 кг, що на 220 кг брутто менше ніж зазначено у ДКД та ТСД. Проведено відбір зразків тканини для встановлення визначальних показників та характеристик для ідентифікації товарів: хімічний склад, матеріал виготовлення. (а.с.18, т.1).

В подальшому позивачем подано до митного органу UA125110 (відділ митного оформлення №1 митного посту «Західний» Київської митниці ДФС) митну декларацію ІМ40ДТ №UA125110/2019/405877, до якої декларантом долучено документи, зазначені в графі 44 митної декларації. Відповідно даних митної декларації, умовами поставки є - CFR, UA Одеса (графа 20), загальна сума за рахунком - 77446,80 доларів США (графа 22), курс валюти 27,570704 (графа 23), задекларована митна вартість товару №1 - 2135262 грн. (графа 45). (а.с.22, т.1).

Листом від 02.04.2019, направленим засобами електронного зв`язку, інспектором Стус Д.В. повідомлено декларанта, що: «пункт 5.2 договору купівлі-продажу від 01.12.2015 №VT0112-15 передбачає надання продавцем копії експортної декларації продавця та сертифіката походження товару, однак до митного оформлення зазначені документи не надано. Пункт 5.1 контракту передбачає приймання товару по якості та відповідності маркуванню та пакуванню, в інвойсі вказано, що імпортований товар є стоковим, тобто залежалим на складі, нереалізованим в період попиту, або таким, що не відповідає певним якісним вимогам, що в свою чергу впливає на ціну товару. Інші документи в підтвердження того факту, що товар є стоковим відсутні. Наданий прайс-лист на сток 2018 року не містить даних щодо дати видачі документу, терміну дії, натомість містить пропозицію, за бажанням покупця, виготовити товар іншої щільності, що не вплине на ціну товару, тобто ще не виготовлений товар наперед вважається стоковим. Зазначене не дає можливості упевнитися в істинності або точності відомостей в документах, поданих до митного оформлення. Також встановлено, що пунктом 4.1 договору купівлі-продажу від 01.12.2015 №VT0112-15 передбачено оплату за товар протягом 60 днів з дати поставки товару. Крім того, пункт 4.3 контракту передбачає можливість здійснення попередньої оплати, проте в інвойсі умови, порядок та термін оплати за товар не зазначені, а банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, відсутні». (а.с. 23, т.1).

На підставі вимог статей 53, 54 Митного кодексу України повідомлено декларанта про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів (за наявності), а саме:банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - виписку з бухгалтерської документації; - копії митної декларації країни відправлення з врахуванням статті 254 Митного кодексу України; - висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вказаних вимог позивачем подано лист від 11.04.2019 №1104/19-01, до якого додатково додано лист SHAOXING CITY JINQIAO TEXTILE CO., LTD від 09.04.2019 №20190409/01-OUT з перекладом, прибуткові, видаткові та податкові накладні, складені ТОВ «Віта-Текс», копію митної декларації від 08.02.2019 ІМ40ДТ №UA125110/2019/401505. Крім того, вказаний лист позивача містить прохання щодо проведення в письмовому вигляді консультації з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, у випадку неможливості визнання митної вартості товару за першим методом, та прохання використати інформацію про митну вартість товару №1 за митною декларацією від 08.02.2019 ІМ40ДТ №UA125110/2019/401505 для визначення митної вартості товару за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів відповідно до статті 60 Митного кодексу України. (а.с.19-21, т.1).

Відповідачем прийнято рішення від 12.04.2019 №UA125000/2019/000311/2 про коригування митної вартості та відмовлено позивачу в митному оформленні (випуску) товару, в зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA125110/2019/00133. (а.с.43-45, т.1).

З метою здійснення митного оформлення товару та випуску товарів у вільний обіг, позивачем 22.04.2019 подано митну декларацію ІМ40ДТ №UA125110/2019/407449 з урахуванням рішення про коригування митної вартості, що призвело до завищення розміру митних платежів на загальну суму 89315,47 грн. (а.с.46, т.1).

Позивач, не погоджуючись з рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо прийняття відмови у митному оформленні з порушенням встановленого Митним кодексом України строку, та вважаючи дії відповідача щодо безпідставного незастосування другорядного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність відповідачем наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документів та відомостей, поданих декларантом контролюючому органу разом з митною декларацією ІМ40ДТ №UA125110/2019/405877, у оформленні якої відповідачем було відмовлено, відтак, суд дійшов висновку про необґрунтованість рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.04.2019 №UA125000/2019/000311/2.

Також, суд першої інстанції погодився з доводами позивача щодо протиправної бездіяльності Київської митниці ДФС, яка полягала в неприйнятті в строк, відведений статтею 255 Митного кодексу України, рішення про відмову у митному оформленні товарів за митною декларацією ІМ40ДТ №UA125110/2019/405877.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Так, переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.04.2019 №UA125000/2019/000311/2, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основним нормативним актом, що регламентує питання митної справи є Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до ч. 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. (ч. 2 ст. 52 МК України).

Частиною 2 статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

- виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

- довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

- розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно статті 54 Митного кодексу України,контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина перша). Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу(частина друга). За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя). Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: - упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; - у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; - у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; - проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; - звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; - застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (частина п`ята). Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста).

Колегія суддів зазначає, що витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, тощо.

Відповідно до ч. 12 статті 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Згідно ч. 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У відповідності до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З огляду на вказані норми, колегія суддів зазначає, що каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копії митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, можуть вимагатися від позивача виключно у випадку наявності цих документів у останнього.

Разом з тим, під час судового розгляду колегією суддів встановлено, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України документи, які були подані позивачем до митного оформлення, а саме: митна декларація ІМ40ДТ №UA125110/2019/405877; зовнішньоекономічний контракт від 01.12.2015 №VT0112-15; додаткова угода від 23.11.2018 №2 до контракту; додаток від 29.11.2018 №VT095 до контракту; комерційний інвойс від 30.11.2018 №SХT3011, не містять у собі будь-яких розбіжностей чи недостовірних відомостей.

Таким чином, вказаних документів було достатньо для визначення ціни, що підлягає сплаті за товари, які ввозяться позивачем.

Водночас, у оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено розбіжності, які, на його думку, ставлять під сумнів достовірність заявленої декларантом митної вартості та не дають можливості визнати заявлену митну вартість товарів за першим методом, а саме: відсутність документів на підтвердження того, що товар є стоковим, незазначення в інвойсі терміну оплати за товар, відсутність у прайс-листі даних щодо дати видачі документа, терміну дії, інформації про артикули товарів.

Колегія суддів зазначає, що такі висновки відповідача є необ`єктивними та не свідчать про наявність розбіжностей, які ставлять під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості.

Так, термін оплати визначений у договорі, надання прайс-листа вимагається лише у разі якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Втім, як вже було встановлено, надані позивачем у відповідності до вимог частини другої статті 53 Митного кодексу України документи не містили у собі будь-яких розбіжностей чи недостовірних відомостей.

Щодо доводів апелянта щодо відсутності документів на підтвердження того, що товар є стоковим, колегія суддів зазначає, що контролюючий орган визначає митну вартість товару виходячи з ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, на підставі наданих декларантом на підтвердження митної вартості документів. В компетенцію контролюючого органу не входить перевірка правильності визначення постачальником / продавцем по зовнішньоекономічному договору ціни товару чи віднесення постачальником такого товару до певних категорій, зокрема до «стокового» товару.

В даному випадку контролюючий орган повинен здійснювати контроль за правильністю віднесення декларантом товару до певної товарної позиції на підставі Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428 «Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України».

При цьому, в розділі XI (групи50-63) «Текстильні матеріали та текстильні вироби» УКТЗЕД відсутня така кваліфікуюча ознака товару як «сток», «стоковий товар», що могло б вплинути на ставки мита на такий товар в залежності від правильності його класифікації. Не містять також жодних роз`яснень щодо понять «сток», «стоковий товар» і «Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності», затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401, а також Митний кодекс України.

Таким чином, колегія суддів приходить висновку про безпідставність тверджень контролюючого органу щодо ненадання декларантом документів на підтвердження того, що задекларований товар є стоковим. Надання таких документів декларантом не передбачено статтею 53 Митного кодексу України.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що підтвердження приналежності товару до стокового міститься у листі продавця № 20190409/01-OUT від 09.04.2019, а також - в інвойсі (а.с. 35, т.1).

При цьому, інвойс виконує роль комерційного документу, який надає вартісну, якісну та кількісну характеристику товару.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що у документальний спосіб доводи позивача про віднесення частини товару до стокового підтвердужуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Натомість, апелянт, поставивши під сумнів ці обставини, жодним чином не довів, що товар не має ознак стокового.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вказану норму, колегія суддів позбавлена можливості тлумачити відсутність вказаних доказів на користь відповідача. Такі докази тлумачаться на користь позивача.

Відтак, колегія суддів висновку про недоведеність відповідачем наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документів та відомостей, поданих декларантом контролюючому органу разом з митною декларацією ІМ40ДТ №UA125110/2019/405877, у оформленні якої відповідачем було відмовлено.

Як убачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів: «у митного органу наявна інформація, що відповідає частині другій статті 64 Митного кодексу України та є підставою для застосування другорядного методу 2ґ - резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару згідно джерела інформації:товар №1 - митна декларація від 11.04.2019 №UA110190/2019/503447, митна декларація від 29.03.2019 №UA100010/2019/325668 (рівень митної вартості товару згідно джерел інформації - 3,51 дол. США/кг)».

З оскаржуваного рішення убачається, що підставою для застосування резервного методу слугували встановлені контролюючим органом розбіжності в документах, які судом спростовано та визнано необґрунтованими. Крім того, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

В порушення наведених норм Митного кодексу України, оскаржуване рішення не містить: обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов їх поставки. Відповідачем не зазначено, митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

При цьому, як вбачається з наданої відповідачем копії митної декларації від 11.04.2019 №UA110190/2019/503447, у декларації відсутній товар, який є аналогічним товару, що декларувався позивачем. В товарній позиції №26 вказаної декларації зазначено тканини з синтетичних комплексних ниток з вмістом не менш як 85 мас. % текстурованих поліефірних ниток, вибивні: тканина меблева (89% поліестер, 12% нейлон) - 15 ANTOU SHINDOKNIT & TEXTILES Co., Ltd. Країна виробництва:CN. Водночас позивачем поставлявся товар з наступним описом: тканина вибивна з синтетичних комплексних текстурованих поліефірних ниток (100%) полотняного переплетення без покриття та без просочення завширшки 220+-1см, щільність 55-75+-7г/м2, не призначена для дитячого асортименту, 162815,0 пог. м., 358193,0 m2, сток. Країна виробництва:CN. Виробник: SHAOXING CITY JINQIAO TEXTILE CO., LTD, CN, що не відповідає опису товару в митній декларації, на яку посилався відповідач у оскаржуваному рішенні.

Відтак, колегія суддів приходить висновку про необґрунтованість рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.04.2019 №UA125000/2019/000311/2, а відтак, погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність такого рішення та наявність підстав для його скасування.

Щодо посилань апелянта на модуль АСАУР (імплементований в базу «Інспектор-2006»), який при внесенні електронної копії митної декларації відобразив про профілі ризиків 105-2, 106-2, колегія суддів зазначає, що наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками певної інформації, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не є підставою для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому, безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, а тому, такі дані, насамперед, є для внутрішнього користування, та не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору.

Щодо доводів апелянта про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправною бездіяльність Київської митниці ДФС, яка полягала в неприйнятті в строк, відведений статтею 255 Митного кодексу України, рішення про відмову у митному оформленні товарів за митною декларацією від 02.04.2019 ІМ40ДТ №UA125110/2019/405877 колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 255 Митного кодексу України встановлено, що митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред`явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335цього Кодексу (частина перша). Строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі: 1) виконання митних формальностей поза місцем розташування органу доходів і зборів відповідно до статті 247 цього Кодексу; 2) підтвердженого письмово бажання декларанта або уповноваженої ним особи подати відповідно до цього Кодексу додаткові документи чи відомості про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару; 3) проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до частини двадцять першої статті 356 цього Кодексу; 4) виявлення порушень митних правил, якщо товари не випускаються відповідно до частини шостої цієї статті; 5) зупинення митного оформлення відповідно до Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»; 6) подання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 цього Кодексу в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні; 7) призупинення митного оформлення відповідно до статей 399 і 400 цього Кодексу (частина друга).

Згідно статті 256 Митного кодексу України, рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Частиною першою статті 29 Митного кодексу України встановлено, що рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Колегією суддів встановлено, що з метою митного оформлення товару позивачем подано до Київської митниці ДФС митну декларацію ІМ40ДТ №UA125110/2019/405877.

Листом від 02.04.2019, направленим засобами електронного зв`язку, інспектором Стус Д.В. позивачу повідомлено про необхідність надання додаткових документів для підтвердження числового значення митної вартості задекларованого товару.

На виконання вимог контролюючого органу позивачем подано лист від 11.04.2019 №1104/19-01, який отримано отримувачем А141.EPD 11.04.2019 о 15:37 год., що підтверджується ідентифікатором повідомлення 7d53a82e-3b30-45c3-8422-59e10890f907.

Відповідно до ідентифікатора повідомлення c174d8ba-0393-46f4-8709-7a, відмову в оформленні митної декларації ІМ40ДТ №UA125110/2019/405877 оформлено відповідачем 12.04.2019 о 15:49 год., тобто після спливу 4 годин з моменту надання позивачем витребуваних контролюючим органом документів.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо протиправної бездіяльності Київської митниці ДФС, яка полягала в неприйнятті в строк, відведений статтею 255 Митного кодексу України, рішення про відмову у митному оформленні товарів за митною декларацією ІМ40ДТ №UA125110/2019/405877.

При цьому, матеріали справи будь-яких доказів існування обставин, встановлених частиною другою статті 255 Митного кодексу України, які є підставою для перевищення встановленого Митним кодексом України чотирьохгодинного строку митного оформлення.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 23.08.2019 №UA125000/2019/000282/2, про визнання протиправною бездіяльності Київської митниці ДФС щодо неприйняття в строк, встановлений статтею 255 Митного кодексу України, рішення про відмову у митному оформленні товарів, підлягали задоволенню.

Відтак, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та спростовують висновків суду першої інстанції, а, відтак, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині відмови у задоволенні позовних вимог, то в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7 , відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.Є. Пилипенко

О.О. Беспалов