Справа № 344/18540/19
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 344/18540/19 пров. № А/857/2448/20

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Заверухи О.Б., Качмара В.Я.

за участі секретаря судового засідання Кітраль Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2020 року (суддя Татарінова О.А., м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Шимонівського Андрія Васильовича, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в жовтні 2019 року звернулася до суду з позовом до головного інспектора будівельного нагляду управління ДАБІ в Івано-Франківській області Шимонівського А.В., Управління ДАБІ в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 03.10.2019 №90/1009/m/2019, якою позивача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною сьомою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем безпідставно та за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2020 року у справі №344/18540/19 заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржило Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, яке із покликанням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що за результатами проведеної позапланової перевірки посадовими особами відповідача встановлено виконання позивачем робіт із реконструкції квартири АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , який є пам`яткою архітектури, без дозвільних документів, що є порушенням пункту 3 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон №3038-VI). Відтак, відповідачем правомірно, за наявності до того підстав, винесено оскаржувану постанову та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3).

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, прийнятим з врахуванням всіх обставини справи та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 19.08.2019 №346-П/1009/1.5/2019 «Про проведення позапланового заходу», направлення для проведення позапланового заходу від 19.08.2019 №346/1009/m.7/2019, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Мандриком І.І. проведено перевірку дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_3 , за результатами якої складено Акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 29.08.2019 №346/1009/m.8/20. Вказаним актом встановлено порушення ОСОБА_1 пункту 3 частини першої статті 34 Закону №3038-VI, оскільки проводиться реконструкція квартири АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , який є пам`яткою архітектури місцевого значення, без дозволу на виконання будівельних робіт, збудовано другий поверх.

За результатами проведеної перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення від 29.08.2019, яким зафіксовано порушення позивачем частини сьомої статті 96 КУпАП, а також складено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29.08.2019, яким позивача зобов`язано усунути виявлене порушення до 29.10.2019 згідно чинного законодавства, про що повідомити Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.

Надалі, за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме акту перевірки від 29.08.2019 №346/1009/m.8/20, протоколу про адміністративне правопорушення від 29.08.2019, припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29.08.2019, головним інспектором будівельного нагляду управління ДАБІ в Івано-Франківській області Шимонівським А.В. прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення від 03.10.2019 №90/1009/m/2019, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною сьомою статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн.

Позивач, вважаючи оскаржувану постанову протиправною, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено час вчинення такого, що має суттєве значення для притягнення особи до адміністративної відповідальності з додержанням вимог статті 38 КУпАП, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази про те, що саме позивачем збудовано другий поверх житлового будинку по АДРЕСА_2 , з огляду на що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, вважає їх помилковими та такими, що не відповідають нормам матеріального права та обставинам справи, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 41 Закону №3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) державний архітектурно-будівельний контроль, як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає «Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі Порядок №553).

Пунктом 5 Порядку №553 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Відповідно до пункту 7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва (пункт 9 Порядку №553).

Згідно вимог пунктів 16, 17 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих або будівельних робіт. У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки. Завірена належним чином копія акта, складеного посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами проведеної на об`єкті будівництва перевірки, щодо невиконання приписів, виданих органом державного архітектурно-будівельного контролю генеральному підряднику (підряднику), стосовно порушень вимог нормативно-правових актів, будівельних норм та нормативних документів у сфері містобудівної діяльності, затверджених проектних рішень під час будівництва об`єктів та/або зупинення підготовчих та будівельних робіт надсилається до апарату Держархбудінспекції як органу ліцензування для прийняття відповідного рішення (пункт 18 Порядку №553).

Відповідно до пункту 20 цього ж Порядку протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно вимог пункту 22 Порядку №553 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, чи через електронний кабінет, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для винесення оскаржуваної постанови стали встановлене з боку позивача порушення ОСОБА_1 пункту 3 частини першої статті 34 Закону №3038-VI, а саме проводиться реконструкція квартири АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 , який є пам`яткою архітектури місцевого значення, без дозволу на виконання будівельних робіт, збудовано другий поверх.

Відповідно до частини п`ятої статті 32 Закону №3038-VI до значних наслідків (СС3) відносяться такі об`єкти: пам`ятки культурної спадщини, визначені відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Згідно пункту 3 частини першої статті 34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3) тягне за собою накладення штрафу від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 , який є пам`яткою архітектури місцевого значення.

З рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 21.07.1998 №287 «Про розгляд матеріалів управління архітектури і містобудування міськвиконкому» встановлено, що пунктом 11.23 дозволено ОСОБА_1 перепланування власної квартири та переобладнання горища над нею під житлові кімнати без зміни форми шатрового даху на АДРЕСА_3 .

Відповідно до визначення, наведеного у «Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 №76 перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Роботи з перепланування або переобладнання квартир у багатоквартирних житлових будинках виконуються тільки за наявності дозволу на таке перепланування або переобладнання виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в іншому випадку перепланування та/або переобладнання являється самовільним.

Відповідно до частини третьої статті 100 Житлового кодексу України, власник (наймач), який здійснив самовільне перепланування або переобладнання жилого або нежилого приміщення у багатоквартирному житловому будинку, зобов`язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан згідно з проектом. Для того, щоб отримати дозвіл на перепланування або переобладнання, замовнику необхідно звернутись до виконавчого комітету міської ради про надання дозволу, окрім того замовник може розпочинати роботи з перепланування або переобладнання згідно з проектом. Після проведення перепланування або переобладнання замовнику необхідно звернутись до бюро технічної інвентаризації комунального підприємства для отримання нового технічного паспорта об`єкта.

Що ж до поняття реконструкції, то це проведення будівельних робіт з метою зміни існуючих техніко-економічних показників об`єкта і підвищення ефективності його використання, що передбачають: реорганізацію об`єкта, зміну габаритів і технічних показників, капітальне будівництво, прибудови, надбудови, розбирання та посилення несучих конструкцій, будівництво та реконструкція інженерних систем і комунікацій.

Станом на сьогодні суттєвих змін у визначенні поняття реконструкція не відбулось, зокрема згідно пункту 3.21 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Окрему увагу слід звернути на ту обставину, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 26.05.1998 загальна площа квартири становить 65,3 кв.м. Згідно проектної документації на «Реконструкцію квартири №1 житлового будинку по АДРЕСА_2 » загальна площа складає 174,2 кв.м. Отже, сама назва документації, а також безпосередня зміна техніко-економічних показників вказують на проведення позивачем робіт із реконструкції.

Крім того, згідно проектної документації - фасад в осях «1»-«3» М. 1:100 затверджено у такому ж вигляді, як і на сайті виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, який не передбачав добудову ще одного поверху, який є по факту.

На підтвердження факту існування спірної добудови у 2000 році, позивачем долучено фотофіксацію та вказано, що такий вигляд мав будинок у 1998 році згідно «фото з сайту пам`яток архітектури», однак дана обставина не відповідає дійсності, оскільки на вказаному сайті у графі «час створення» міститься запис щодо внесення інформації 14.10.2014, отже такий вигляд будинок мав у 2014 році, а не у 1998 році, як це стверджує позивач (витяг наявний в матеріалах справи).

Також з матеріалів справи встановлено, що при здійсненні позапланової перевірки 29.08.2019 проводилась фотофіксація житлового будинку, згідно якої реконструкція проводилась та не була завершена, як про це вказує позивач. Окрім того, відповідно до пункту 6 частини другої статті 41 Закону №3038-VI до участі в перевірці було залучено головного спеціаліста ведення генплану міста, управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради, який підтвердив обставини встановлені в ході перевірки.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказане правопорушення є триваючим, адміністративне стягнення за вчинення якого може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня його виявлення.

При цьому, триваючими адміністративними правопорушеннями є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), які припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Апеляційний суд вважає, що триваючі правопорушення слід розглядати з моменту їх суб`єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення та фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки.

Таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності при триваючому правопорушенні обчислюється з моменту, коли посадовій особі інспекції державного архітектурно-будівельного контролю стало відомо про факт скоєння адміністративного правопорушення, у даному випадку про порушення стало відомо 29.08.2019, що зафіксовано актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та як наслідок притягнено позивача до адміністративної відповідальності 03.10.2019 згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення, тобто двохмісячний термін на притягнення до відповідальності відповідачем не порушено.

Отже, реконструкція житлового будинку є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Разом з тим, безпідставними є висновки суду першої інстанції про те, що в матеріалах адміністративної справи, відсутні будь-які докази, отримані відповідно до вимог діючого законодавства України, про те, що саме позивачем збудовано другий поверх житлового будинку по АДРЕСА_2 , оскільки така обставина визнається позивачем та підтверджена матеріалами справи.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, неправильним є висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно із частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийняв рішення, врахувавши лише позицію позивача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги відповідача є підставними і обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, відтак оскаржуване рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з одночасним прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись частиною третьою статті 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2020 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. Б. Заверуха
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 09 квітня 2020 року.