Справа № 727/1988/13-а
Суддя: Ярема Л. В.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/1988/13-а
Провадження № 2-адр/727/2/20
06 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі: головуючого судді - Яреми Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання рішень (розпоряджень) нечинними та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії (пенсійних виплат), як інваліду війни та дитині війни, відшкодувати завдану шкоду та вчинити певні дії, -
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення в порядку письмового провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.
Згідно ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Згідно ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.02.2020 року позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання рішень (розпоряджень) нечинними та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії (пенсійних виплат), як інваліду війни та дитині війни, відшкодувати завдану шкоду та вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не здійснення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ в розмірі трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, як інваліду війни 2-ї групи відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ в розмірі трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з урахуванням раніше проведених виплат. Допущено негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць, відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Щодо вимоги позивача нарахувати та виплатити у відповідності до статті 22 Закону №2262-ХІІ, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, основний розмір пенсії як інваліду війни 2-ї групи у розмірі трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, встановлених статтею 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з листопада 2015 року по час припинення права на такі виплати, то суд виходить з наступного.
За приписами ст. 22 цього Закону №2262-ХІІ встановлено мінімальні розміри пенсій по інвалідності. Мінімальні розміри пенсій по інвалідності встановлюються: інвалідам війни з числа солдатів і матросів строкової служби I групи - у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, II групи - трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, III групи - двох мінімальних пенсій за віком, іншим інвалідам із числа солдатів і матросів строкової служби I групи - 200 процентів, II групи - 100 процентів і III групи - 50 процентів мінімального розміру пенсії за віком ( в редакції Закону від 23.11.95 ).
Стаття 22 в редакції Закону №2262- ХІІ після рішення Конституційного Суду N10-рп/2008, мінімальні розміри пенсій по інвалідності встановлюються: інвалідам війни з числа солдатів і матросів строкової служби I групи - у розмірі 120 відсотків, II групи - 110 відсотків, III групи - 105 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; ( ст. 22 в редакції Законів N 456/95-ВР від 23.11.95, № 107-VI ( 107-17) від 28.12.2007 - зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду №10-рп/2008 від 22.05.2008 ).
Пунктом 9 Прикінцеві положення Закону України від 28 грудня 2014 року № 80-VIII «Про Державний бюджет України на 2015 рік» (далі - Закон № 80-VIII), серед іншого, установлено, що КМУ затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету ПФУ та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2015 рік; норми і положення, ст.22 Закону №2262-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, з січня 2015 року КМУ надано право визначати порядок та розміри пенсій по інвалідності для осіб, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону № 2262-ХІІ.
Пунктом 11 Прикінцевих положень Закону України від 25 грудня 2015 року № 928-VIII «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено, що норми і положення ч. 1, 2 ст. 9, ст. 14, 22, 36, 37 та 43 Закону № 2262-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та бюджету Фонду соціального страхування України.
З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно ст. 22 Закону № 2262-XII, оскільки відповідачем правомірно виплачувалася позивачу пенсія у порядку та розмірах, встановлених КМУ залежно від фінансових ресурсів ПФУ на 2015-2016 роки.
Закон України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VІІ, що набрав чинності з 01 січня 2017 року, не містить вказівки на те, що у 2017 році норми і положення статі 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Тобто, з 01 січня 2017 року нарахування та виплата позивачу пенсії по інвалідності мала б здійснюватися у розмірі та на підставах, встановлених Законом № 2262-ХІІ.
Виходячи з наведеного вище, у період з 1 січня по 31 грудня 2017 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 згідно із ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» мінімальну пенсію по інвалідності як інваліду війни 2-ї групи в розмірі трьох з половиною мінімальних пенсії за віком, встановлених ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VІІІ, що набрав чинності з 01 січня 2018 року, не містить вказівки на те, що у 2018 році норми і положення статі 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Тобто, з 01 січня 2018 року нарахування та виплата позивачу пенсії по інвалідності мала б здійснюватися у розмірі та на підставах, встановлених Законом № 2262-ХІІ.
Виходячи з наведеного вище, у період з 1 січня по 31 грудня 2018 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 згідно із ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» мінімальну пенсію по інвалідності як інваліду війни 2-ї групи в розмірі трьох з половиною мінімальних пенсії за віком, встановлених ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Закон України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VІІІ, що набрав чинності з 01 січня 2019 року, не містить вказівки на те, що у 2019 році норми і положення статі 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Тобто, з 01 січня 2019 року нарахування та виплата позивачу пенсії по інвалідності мала б здійснюватися у розмірі та на підставах, встановлених Законом № 2262-ХІІ.
Виходячи з наведеного вище, у період з 1 січня по 31 грудня 2019 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 згідно із ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» мінімальну пенсію по інвалідності як інваліду війни 2-ї групи в розмірі трьох з половиною мінімальних пенсії за віком, встановлених ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ, що набрав чинності з 01 січня 2020 року, не містить вказівки на те, що у 2020 році норми і положення статі 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Тобто, з 01 січня 2020 року нарахування та виплата позивачу пенсії по інвалідності мала б здійснюватися у розмірі та на підставах, встановлених Законом № 2262-ХІІ.
Виходячи з наведеного вище, у період з 1 січня 2019 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 згідно із ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» мінімальну пенсію по інвалідності як інваліду війни 2-ї групи в розмірі трьох з половиною мінімальних пенсії за віком, встановлених ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Отже суд приходить до висновку, що слід визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не здійснення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ в розмірі трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 січня 2017 року по 14 лютого 2020 року та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, як інваліду війни 2-ї групи відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ в розмірі трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 січня 2017 року по 14 лютого 2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат.
Не може бути задоволена вимога позивача «по день припинення права на такі виплати», оскільки суд не вирішує позовні вимоги на майбутнє, оскільки право позивача не порушено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 241-246, 252 КАС України, суд, -
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

СУДДЯ Л.В. ЯРЕМА

.