Справа № 826/418/17
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року м. Київ № 826/418/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
доОСОБА_1
простягнення податкового боргу
встановив:

Державна податкова інспекція в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила суд:

- стягнути з ОСОБА_1 кошти в розмірі 25000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до приписів Податкового кодексу України за відповідачем обліковується податковий борг, який у добровільному порядку останнім не сплачено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2017 року, відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку скороченого провадження.

Розпорядженням керівника апарату суду від 27 серпня 2019 року №1131, у зв`язку з відстороненням від здійснення правосуддя судді, в провадженні якого перебувала адміністративна справа №826/418/17 відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу за позовом Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 25000,00 грн. передано на повторний автоматизований розподіл справ між суддями, за результатами якого визначено суддю Шейко Т.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року прийнято справу до свого провадження суддею Шейко Т.І.

Ухвала від 29 серпня 2019 року направлялась на адреси сторін, зазначених в позовній заяві.

Проте від відповідача повернувся конверт з довідкою про причини повернення поштового відправлення, а саме за закінченням встановленого строку зберігання.

Пунктом 1 частини четвертої статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Інші засоби зв`язку відповідача суду не повідомлені.

Таким чином вважається, що відповідач належним чином повідомлений про його права та обов`язки, зокрема про право надати відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову.

Відповідачем у встановлений строк відзив до суду не подано.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом Фізична особа - платник податків ОСОБА_1 перебуває на обліку в контролюючих органах, як платник податків за основним місцем.

Звертаючись до суду позивач вказав на наявність за відповідачем податкового боргу у розмірі 25000,00 грн.

Так зазначена сума податкового боргу виникла у зв`язку несплатою платником податків сум податкових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом згідно винесеного податкового повідомлення-рішення від 09 червня 2015 року №2187-17 на суму 25000,00 грн.

Задля стягнення суми податкового боргу з Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 позивач, у відповідності до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20, пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Згідно з приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, «грошове зобов`язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Позивач надіслав відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №3857-17 від 03 червня 2016 року.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Утім, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09 червня 2015 року №2187-17, яким ОСОБА_1 визначено зобов`язання у розмірі 25000,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2017 року у справі №826/19594/16 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві № 2187-17 від 09 червня 2015 року.

Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2017 року у справі №826/19594/16 набрала законної сили 26 грудня 2017 року.

Відтак підстави для стягнення суми у розмірі 25000,00 грн., визначеної податковим повідомленням - рішенням рішення від 09 червня 2015 року №2187-17 - відсутні, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог контролюючого органу.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідачем оскаржена сума податкової заборгованості та скасована у судовому порядку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги контролюючого органу є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 77, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 коштів в розмірі 25000,00 грн. - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко