Справа № 420/1496/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 квітня 2020 року

Київ

справа №420/1496/19

адміністративне провадження №К/9901/7867/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б.,

розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі - ГУ ДФС) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "БЕФІНІТ КОМ" до ГУ ДФС, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

16.03.2020 ГУ ДФС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху як така, що подана з порушенням пункту 4 частини другої, частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС): у касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Водночас, згідно з пунктом 3 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України необґрунтоване відхилення судом клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи є підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

В касаційній скарзі відповідач зазначає, що суд не прийняв його доводи, щодо протиправного ненадання позивачем під час перевірки акту про зникнення (знищення) первинних документів відповідно до вимог пункту 6.10 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88.

Однак, це не означає про дотримання відповідачем вимог пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якої в касаційній скарзі повинно бути вказано саме підставу, передбачену частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, та обґрунтування, в чому полягає неправильне застосування судами в оскаржуваних рішеннях норм матеріального права та/чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон України №3674-VI) (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) визначено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 відкрито провадження у цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

За змістом оскаржуваних судових рішень позовна заява містить вимоги майнового характеру, а ціна позову становить 22 027 919,54 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України №3674-VI (у редакції, чинній на час подання позову) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина першої статті 4 цього Закону у редакції, чинній на час подання позову).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на 01.01.2019 встановлено у розмірі 1921,00 грн.

Отже, ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 38 420,00 грн (22 027 919,54 грн х 1,5%) х 200%).

Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що строк, який надається для усунення недоліку позовної заяви, не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон України №540-IX), яким до окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України внесені зміни.

Зокрема, розділ VI «Прикінцевих положень» доповнено пунктом 3 відповідно до якого строк, зокрема, встановлений статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Впродовж встановленого строку відповідачу слід подати касаційну скаргу відповідно до вимог пункту 4 частин першої та четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 248, 332, пунктом 3 розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020 залишити без руху.

Встановити Головному управлінню Державної фіскальної служби в Одеській області строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали з продовженням цього строку на строк дії карантину.

Роз`язнити, що в разі не виконання цієї ухвали, касаційна скарга підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

М.М. Гімон

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду