Справа № 240/10834/19
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10834/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Дмитро Миколайович

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

03 квітня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року (м. Житомир, 06 листопада 2019 року) у справі за адміністративним позовом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору старшого державного виконавця Дідківського А.С. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 19 вересня 2019 року ВП №56791211, з підстав її протиправності.

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року позов задоволено частково: визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення виконавчого збору старшого державного виконавця Дідківського А.С. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 19 вересня 2019 року ВП №56791211 у частині стягнення 300 грн виконавчого збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області перебувало виконавче провадження ВП№56791211 з примусового виконання виконавчого листа №806/1481/18, виданого 09 липня 2018 року Житомирським окружним адміністративним судом, яким зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 05 березня 2018 року про передачу в оренду земельної ділянки та за результатами розгляду прийняти рішення встановленої форми, з врахуванням норм Земельного кодексу України, правових висновків Верховного Суду та встановлених судом обставин.

17 липня 2018 року стягувачем до ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області подано заяву про прийняття до примусового виконання виконавчого документа.

17 липня 2018 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №56791211, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

02 серпня 2018 року до ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області надійшов лист від 01 серпня 2018 року №11-6-0.62-5639/2-18 за підписом в.о. начальника С.Музиченко в якому Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження" просить закрити виконавче провадження. До вказаного листа додано також копію листа від 27 липня 2018 року №Г-1840/0-4105/0/22-18.

19 вересня 2019 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№56791211 у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 та ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Також, 19 вересня 2019 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області винесено постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 16992,00 грн та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 138,02 грн..

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ч. 1 ст. 27 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірної постанови) визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Абзацом 1 ч. 4 цієї ж ст. Закону №1404-VIII встановлено, що Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Тобто, з наведених норм вбачається обов`язок державного виконавця винести постанову про стягнення виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження.

Законодавець також врегулював випадки коли постанову про стягнення виконавчого збору не було прийнято при відкритті виконавчого провадження.

Так, згідно з ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого ч. 9 ст. 27 цього Закону), 11, 14 і 15 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

З матеріалів справи встановлено, що виконавче провадження було відкрито 17 липня 2018 року та надано 10 робочих днів для виконання рішення суду, при цьому 10 робочих днів встановлюються державним виконавцем не для добровільного виконання рішення суду, а зазначаються державним виконавцем, у даному випадку у порядку ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII, як необхідність виконання рішення суду у цей термін у примусовому порядку.

При відкритті виконавчого провадження не було винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Боржник виконав рішення суду 27 липня 2018 року, про що повідомив державного виконавця.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Державний виконавець закінчив виконавче провадження 19 вересня 2019 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII та виніс постанову про стягнення виконавчого збору у порядку ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII, тобто не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа.

Дії державного виконавця є цілком правомірними та відповідають положенням Закону №1404-VIII.

В силу ч. 9 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Оскільки боржником рішення суду було виконано у повному обсязі після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, то виконавчий збір стягнуто з боржника правомірно.

Щодо суми стягнутого виконавчого збору у розмірі 16992,00 грн, слід зазначити наступне.

За змістом ч. 3 ст. 27 Закону №1404-VIII, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Станом на вересень 2019 року мінімальна заробітна плата становила 4173,00 грн.

Оскільки боржником у виконавчому провадженні є юридична особа, то сума виконавчого збору має складати (4173,00 грн х 4) 16692,00 грн.

Разом з тим, як встановлено з оскарженої постанови від 19 вересня 2019 року ВП №56791211 сума виконавчого збору визначена державним виконавцем у розмірі 16992,00 грн., отже є більшою ніж встановлено вимогами ч. 3 ст. 27 Закону №1404-VIII.

Враховуючи встановлену судом правомірність спірної постанови, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги лише у частині стягуваної суми виконавчого збору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.