Справа № 806/3090/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

Справа № 806/3090/17

Головуючий суддя І інстанції - Липа В.А. Суддя-доповідач - Граб Л.С.

09 квітня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Граб Л.С.

суддів: Іваненко Т.В. Сторчака В. Ю.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Радомишльське лісомисливське господарство" до Житомирської митниці Державної фіскальної служби, Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання протиправними бездіяльності, розпорядження, дії та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач-Закарпатська митниця Державної фіскальної служби України подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Крім того, апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового акту, мотивоване тим, що строк пропущено у зв`язку з тим, що першу скаргу на рішення (подану до ЖОАС 16.04.18) апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 14.05.2018 повернув на підставі п.1 ч.4 ст.298 КАСУ (скарга підписана особою, яка не підтвердила свої повноваження щодо підписання скарги).

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2018 року визнано неповажними наведені Закарпатською митницею Державної фіскальної служби причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у справі 806/3090/17 та залишено клопотання про поновлення цього строку без задоволення; відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 р. у справі 806/3090/17.

Постановою Верховного Суду 23 березня 2020 року ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції, надаючи оцінку обставинам, що передували висновку суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження зазначив на неврахуванні судом апеляційної інстанції, що Закарпатською митницею ДФС апеляційну скаргу здано на пошту 23 травня 2018 року, що підтверджується реєстром поштових відправлень від 23 травня 2018 року, реєстром на просту письмову кореспонденцію від 23.05.2018 року та штемпелем митниці, проставленому в лівому кутку апеляційної скарги. Скарга зареєстрована в суді першої інстанції 30 травня 2018 року.

Отже посилання суду апеляційної інстанції на неоперативність подання скарги у зв`язку з поданням її до суду тільки 30 травня 2018 року є помилковим та спростовується вищенаведеними доказами, наданими суду касаційної інстанції.

Неврахування вказаних обставин у сукупності призвело до передчасного висновку суду апеляційної інстанції про неповажність причин пропуску строку звернення до суду та, як наслідок, відмові у відкритті апеляційного провадження і ненадання доступу до суду для оскарження судового рішення в апеляційному порядку.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами

Частиною 1 ст.17 Закону України „Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" визначено, що суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Зокрема, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97 право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

За встановлених вище обставин, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 23 березня 2020 року, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Крім того, Верховним Судом 23 березня 2020 року по даній справі винесено постанову, якою скасовано ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 299 КАС України.

У вищезазначеній постанові Верховний Суд вказав, що суд апеляційної інстанції відмовляючи у відкритті не врахував, що скаржник не звертався до суду апеляційної інстанції зі скаргою на ухвалу суду, яку заборонено оскаржувати окремо від рішення суду, а навпаки, звернувся до суду апеляційної інстанції з однією апеляційною скаргою і на ухвалу суду від 22.03.2018 року і на рішення суду першої інстанції від 22.03.2018 року, що відповідає вищенаведеним вимогам КАС України.

Отже у суду апеляційної інстанції не було підстав для роз`єднання однієї апеляційної скарги, у дві різні скарги. При цьому суд апеляційної інстанції допустив різне ставлення до змісту однієї апеляційної скарги, відмовляючи у відкритті по скарзі на ухвалу суду (з посиланням на те, що не підлягає апеляційному оскарженню), та повертаючи іншу скаргу на рішення суду з посиланням на подання скарги неуповноваженою особою, не врахувавши, що апеляційна скарга на рішення та ухвалу суду подана та підписана однією особою.

Таким чином, при розгляді апеляційної скарги на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у справі 806/3090/17, зареєстрованої в суді першої інстанції 30 травня 2018 року, необхідно враховувати заперечення щодо ухвали від 22.03.2019, викладені в апеляційній скарзі від 18 квітня 2018 року, яка повернута ухвалою суду апеляційної інстанції 14 травня 2018 року.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам статті 296 КАС України, суд вважає, що вказана апеляційна скарга подана з додержанням вищезазначених вимог та відсутні перешкоди для постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 121, 296, 300 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Клопотання Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року задовольнити та поновити останньому процесуальний строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

2. Зупинити дію рішення рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року по даній справі.

3.Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Радомишльське лісомисливське господарство" до Житомирської митниці Державної фіскальної служби, Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання протиправними бездіяльності, розпорядження, дії та зобов`язання вчинити дії.

4. Надіслати учасникам справи копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження у справі.

5. Запропонувати учасникам справи подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Граб Л.С.

Судді Іваненко Т.В. Сторчак В. Ю.