Справа № 480/3093/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 квітня 2020 року

Київ

справа №480/3093/19

адміністративне провадження №К/9901/8885/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б.,

розглянувши касаційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020, адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA205110/2019/000420/2 від 19.04.2019; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205110/2019/0042.

Волинська митниця Державної фіскальної служби подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього кодексу розглядаються за правилами загального провадження) крім випадків якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пунктів 6, 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є: справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом позову у цій справі є визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. З огляду на обставини, встановлені судами, позивачем визначена митна вартість товару (автомобіль) у розмірі 284 000,00 крон (у гривневому еквіваленті 819 000,05) за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору). Митна вартість відкоригована митницею за резервним методом на рівні 39 400,00 Євро (у гривневому еквіваленті становить 1 189 580,05). Отже, різниця митної вартості товарів між задекларованою позивачем і відкоригованою митницею за спірним рішенням складає 370 580,51 грн.

З огляду на різницю митної вартості, різниця митних платежів не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на момент звернення позивача до суду (192100 грн). Такий алгоритм розрахунку ціни позову викладений в постанові Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 1.380.2019.001962 (касаційне провадження К/9901/30593/19).

Посилання відповідача в касаційній скарзі на постанову Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №804/16271/15 є необґрунтованим, оскільки підставами для відмови в задоволенні позову у цій справі послугував факт не надання позивачем переліку документів, необхідних для визначення митної вартості за першим методом, натомість подані документи були недостатніми та такими, що у своїй сукупності не спростували сумніви митного органу у достовірності наданої інформації.

Однак, у справі № 480/3093/19 таких обставин судами попередніх інстанцій не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення прийняті у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини відсутні, ці судові рішення не підлягають касаційному оскарженню, відповідно у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Волинської митниці Державної фіскальної служби на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

М.М. Гімон

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду