Справа № 120/3550/19-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3550/19-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Альчук Максим Петрович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

09 квітня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року (рішення прийнято у м. Вінниці, дату складання повного тексту рішення та час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом Споживчого товариства "Техніка" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1. У жовтні 2019 року СТ "Техніка" звернулось до суду з позовом, у якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000166/2 від 18.06.2019.

2. У обґрунтування позову, позивач зазначив, що при здійсненні митного оформлення позивачем для підтвердження митної вартості товару та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту), надано усі передбачені чинним законодавством документи. Однак, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської митниці ДФС України № UA 100000/2019/000166/2 від 18.06.2019 року про коригування митної вартості товарів.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Скаржник, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

4.1. Скаржник апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішенні суду першої інстанції не зроблено жодного аналізу відзиву відповідача на позов, не прийнято до уваги жодного доводу митного органу та не зазначено в рішенні про підстави для коригування митної вартості, які були у митного органу.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. Судом встановлено, що 30.04.2019 між споживчим товариством "Техніка" (Покупець) та "GTV POLAND SP.z o.o. Sp. K" (Продавець) укладено контракт №01/03 від 30.04.2019, за умовами якого визначаються у мови продажу меблевої фурнітури, яка знаходиться в оферті продавця, в асортименті, кількості та згідно ціни зазначеної у погоджених сторонами інвойсах (п.п1.1 п 1 Контракту).

6. Споживче товариство "Техніка" на підставі контракту № 01/03 від 30.04.2019 між споживчим товариством "Техніка" (Україна) та "GTV POLAND SP.z o.o. Sp. K" (Польща), експортного рахунку № від 24.05.2019 на загальну суму 19696 PLN до зазначеного контракту, специфікації до експортного рахунку № від 24.05.2019 на суму 19696 PLN, фактури проформи № 1 905300320 від 16.05.2019 на суму 7158 PLN, фактури проформи № 1 905400009 від 06.05.2019 на суму 12538 PLN, прайс-листа виробника GTV POLAND SP.z o.o. Sp. K від 11.06.2019, експортної декларації фірми № 19PL445010E0712834, експрес накладної 6, платіжного доручення в іноземній валюті № 152 від 14.05.2019 та копії платіжного доручення в іноземній валюті № 154 від 16.05.2019 ввезло на територію України товар - фурнітуру меблеву PV-G10HX400-400шт., PB-G10HX350-1200 шт., направляюча нижнього монтажу з потягом, швидкий монтаж, не повний висув 25 кг MODERN SLIDE.

7. Для митного оформлення товару уповноваженою особою на декларування СТ "Техніка" 18.06.2019 в режимі імпорту товару оформлено та направлено до Київської митниці ДФС України електрону митну декларацію UA100280/2019/077832 від 05.06.2019 за описом товару зазначено: деталі кріплення, фурнітура з недорогих оціночних металів для меблів у загальній кількості 1600 шт, виробник GTV POLAND SP.z o.o. Sp. K, торгової марки GTV, країна виробництва CN.

8. На підтвердження митної вартості товару, визначеного в митній декларації, позивач відповідно до ч.2 ст. 53 МК України разом з ЕМД надав до Київської митниці ДФС необхідні документи, зазначені в графі 44 ЕМД.

9. Під час здійснення перевірки митної вартості товару за митною декларацією UA100280/2019/077832 від 05.06.2019 посадовими особами митного органу за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками встановлено, що документи подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

10. Декларантом додатково на запит органу Державної фіскальної служби для підтвердження заявленої митної вартості надано наступні документи: копію митної декларації країни відправлення №19PL445010E0712834; копії платіжних доручень від 14.05.2019 № 152 та від 16.05.2019 № 154; фактуру-проформу від 16.05.2019 № ; прайс-лист виробника GTV POLAND SP.z o.o. Sp. K від 11.06.2019.

11. Відповідач не погодився із митною вартістю заявленою декларантом та виніс рішення про коригування митної вартості № UA100000/2019/000166/2 від 18.06.2019.

12. З метою уникнення простою та виробничою необхідністю повивач оформив товар за ціною, визначеною митним органом у рішенні про визначення митної вартості товарів.

13. Вважаючи необґрунтованим прийняте Київською митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

14. Позивач зазначив, що про порушення свого права дізнався після отримання висновку спеціалізованої державної установи ДП "Держзовнішінформ" від 13.09.2019. Також наголосив на тому, що декларант (Нова Пошта) без погодження з СТ "Техніка" подав від їх імені нову декларацію, замість того щоб випустити товари у вільний обіг "під гарантією". Крім того, зазначив, що відповідач не навів жодного доводу неможливості застосування декларантом методу визначення митної вартості товару за ціною договору.

15. Скаржник зазначив, що документи, подані декларантом до Київської митниці ДФС, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Також відповідачем зазначено про те, що основою визначення ціни є цінник продавця на сайті. Крім того, зазначив про те, що у фактурі-проформі від 16.05.2019 партія товару не співпадає з тією, що зазначена у рахунку від 24.05.2019. Таким чином, Київською митницею ДФС відкориговано митну вартість товару.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17. Згідно з ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

18. Відповідно до ч.1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

19. Частиною 1 ст. 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

20. Положеннями ст. 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

21. Частинами 1 та 2 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

22. Відповідно до ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень ч. 10 цієї статті.

23. Згідно з ч. 5 ст. 52 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

24. За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

25. Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

26. Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

27. Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

28. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися позивачу відповідно до умов контракту №01/03 від 30.04.2019, уповноваженою особою декларанта разом із митною декларацією №UА100280/2019/077832 від 05.06.2019 подано:

- копію митної декларації країни відправлення №19PL445010E0712834;

- копії платіжних доручень від 14.05.2019 № 152 та від 16.05.2019 № 154;

- фактуру-проформу від 16.05.2019 № ;

- прайс-лист виробника GTV POLAND SP.z o.o. Sp. K від 11.06.2019.

29. Тобто усі наявні у декларанта документи. Таким чином, надані разом із митними деклараціями документи підтверджують заявлену позивачем митну вартість придбаного товару.

30. Частиною 1 ст. 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

31. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

32. Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2- 4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

33. Аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що є обов`язковим наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості товару, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, тощо.

34. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

35. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

36. При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за основним методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

36. Згідно положень ч. 6 ст. 54 МК України підставами для відмови у митному оформленні, серед іншого, є неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 цього Кодексу.

37. Відповідно до ч. 11 ст. 264 МК України орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених ст. 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

38. Як вбачається з матеріалів справи позивачем подано усі наявні документи та проведено ряд консультацій з Київською митницею.

39. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що взяття митним органом за основу визначення ціни задекларованого позивачем товару на підставі цін, зазначених на веб-сайті продавця, є необґрунтованим, оскільки згідно з п.п.1.1 п. 1 контракту № 01/03 від 30.04.2019 ціни товару погоджуються сторонами у інвойсах.

40. Крім того, Митним кодексом передбачено вичерпний список документів, що підтверджують вартість товару у розумінні ст. 53 зазначеного кодексу, згідно якої є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

41. Отже, вказаною статтею митного кодексу не передбачено посилання на те, що при визначені ціни товару митним кодексом має братися до уваги ціна вказана на веб-сайтах продавців.

42. Окрім того, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митним органом має містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості товарів, які вже були розмитненні.

43. Проте відповідачем до суду не надано спростовуючих доказів, які вказували б на те, що на момент продажу товару контрагентом ціна відрізнялась від заявленої у митній декларації. Крім того, матеріали справи містять надану стороною продавця калькуляцію цін від 23.07.2019 на позиції PB-G10HX400, PB-G10HX350, яка також підтверджує зазначене.

44. Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставне твердження митного органу про те, що з копії платіжного доручення від 14.05.2019 №152 не можливо ідентифікувати поставку, оскільки воно містить лише посилання на контракт від 30.04.2019 №01/03, та про те, що у фактурі-проформі від 16.05.2019 № партія товару PB-G10HX350 не співпадає з тією, яка зазначена у рахунку від 24.05.2019 № .

45. Так у процедурі контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу, умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. Окрім того, відповідачем самостійно зазначено про те, що суми за платіжними дорученнями № 152 та № 154 від 14.05.2019 та 16.05.2019 співпадають з сумою 19696 PLN.

46. Відповідно до експортного рахунку № від 24.05.2019 до контракту № 01/03 від 30.04.2019 вартість товару становила 19696 PLN. Відповідно до специфікації вказаного експортного рахунку № від 24.05.2019 позивач придбав меблеву фурнітуру (два артикули PB-G10HX400- 400 шт., PB-G10HX350- 1200 шт). Розбіжність у фактуру-проформі № від 16.05.2019, стосується кількості товару і жодним чином не впливає на його вартість, оскільки фактично позивач купив і сплатив за товар PB-G10HX350 по 11,93 PLN у кількості 1200 шт., суму, що дорівнює 14316 PLN про що свідчать платіжні доручення № 152 та №154 від 14.05.2019 та 16.05.2019.

47. Крім того, відповідачем не доведено, що надані документи містять ознаки підробки чи відсутність у них числових значень складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплаченою за ці товари.

48. Згідно положень ч. 1 - 3 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

49. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

50. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

51. Відповідно до ст. 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень ст. 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

52. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

53. Відповідно до ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

54. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті.

55. Відповідно до п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

56. Колегія суддів зауважує, що Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

57. У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів (в даному випадку, меблевої фурнітури), орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

58. Натомість, Київською митницею ДФС не доведено об`єктивної неможливості визначення митної вартості товару за ціною договору (метод 1) та застосувати жоден із другорядних (попередніх) методів визначення митної вартості товару позивача окрім шостого (резервного) методу.

59. Таким чином, Київська митниця ДФС України не навела жодного доводу, з якого декларант не міг застосувати визначення митної вартості за ціною договору та безпідставно застосував резервний метод визначення митної вартості придбаного позивачем, оминувши інші другорядні (попередні) методи, які один за одним повинні застосовуватися при визначенні ціни ввезеного товару на митну територію України, які передують резервному.

60. Суд першої інстанції правильно зауважив, що оптова закупівля товару великими партіями та у великій кількості впливає на кінцеву ціну товару, яка у більшості випадків зменшується в порівнянні з придбанням того ж товару у меншій кількості.

61. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ціна, яку взято митим органом за основу при коригуванні заявленої митної вартості має інші характеристики, тому збільшення та визначення ціни товару позивача на рівні 23192 PLN при використанні даних ціни на даний товар є безпідставним та необґрунтованим.

62. Крім того, відповідачем не надано для порівняння жодної митної декларації, яка містила б необхідні параметри, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з придбаною позивачем фурнітурою меблевою. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

63. Проте у спірних правовідносинах митним органом такого порівняння не зроблено. Документів, які б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, не подано. Отже, висновок митниці про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості іншого імпортованого товару є недоведеним.

64. Таким чином, в поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.

65. Відповідачем не надано належних доказів виникнення обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих позивачем відомостей про вартість товару, послідовного застосування методів визначення митної вартості товарів або доцільності застосування інших ніж основний методів, причин неможливості застосування основного методу оцінки за ціною договору, для застосування якого позивачем надано усі необхідні для цього документи.

66. З огляду на викладене, прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

67. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

68. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

69. Оскільки судове рішення оскаржується лише в частині позовних вимог, то перевірка законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача судових витрат на професійну правову допомогу апеляційним судом не здійснюється.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

70. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

71. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

72. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

73. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

74. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

75. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.