Справа № 400/1504/20
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

м. Миколаїв.

09 квітня 2020 р.справа № 400/1504/20
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянув заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю торговий дім "Дункан Ойл", вул. Харчука, 35, м. Новий Буг, Новобузький район, Миколаївська область, 55601

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

провизнання протиправним та скасування Розпорядження від 21 лютого 2020 р. № 45-р "Про видачу ліцензій на зберігання пального та анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним та на зберігання пального"
В С Т А Н О В И В:

ТОВ ТД "Дункан Ойл" подало до суду позовну заяву, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати Розпорядження від 21 лютого 2020 р. № 45-р "Про видачу ліцензій на зберігання пального та анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним та на зберігання пального" (надалі - Розпорядження № 45-р).

08 квітня 2020 року позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити дії спірного Розпорядження № 45-р в частині анулювання трьох ліцензій ТОВ ТД "Дункан Ойл" на право роздрібної торгівлі пальним, до набрання законної сили рішенням суду в даній справі.

В обґрунтування заяви позивач послався на наступні обставини: Розпорядженням № 45-р, яке отримано ним 26 березня 2020 р., відповідач анульував ліцензії, які надавали ТОВ ТД "Дункан Ойл" право здійснювати продаж пального. Відповідно до приписів ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" такі ліцензії вважаються недійсними з моменту отримання позивачем Розпорядження № 45-р. Таким чином, починаючи з 26 березня 2020 р., позивач не має змоги провадити свою господарську діяльність, що призводить до збитків. В той же час, позивач зобов`язаний виплачувати заробітну плату, сплачувати податки і збори, а також орендну плату за користування земельними ділянками, на яких розташовані автозаправні станції. Позивач наголошує, що текст Розпорядження № 45-р взагалі не містить мотивів його прийняття, що, на думку позивача, вказує на очевидність ознак його протиправності. Так як судовий розгляд триває значний час, а діяльність ТОВ ТД "Дункан Ойл" зупинена внаслідок анулювання ліцензій, позивач вимушений буде звільнити працівників. На переконання заявника, невжиття заходів забезпечення позову, взагалі унеможливить ефективний судовий захист.

Відповідно до ст. 154 ч. 1 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частини 2 і 3 наведеної статті передбачають, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суд не вбачає підстав для розгляду заяви про забезпечення позову в судовому засіданні або виклику представника позивача для надання ним пояснень з приводу його заяви, а тому розглядає заяву про забезпечення позову без виклику учасників справи.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 150 ч. 1 і 2 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Фактично доводи позивача зводяться до завдання йому матеріальної шкоди (збитків), які є неминучим наслідком неможливості провадження господарської діяльності через анулювання ліцензії.

Суд відзначає, що матеріальні збитки не є безумовною підставою для забезпечення позову, так як такі наслідки рішення суб`єкта владних повноважень є відворотними і позивач не позбавлений права в наступному стягнути їх з відповідача.

При цьому, суд керується сталою практикою Верховного Суду щодо визначення підстав для забезпечення позову.

Так, у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 р. у справі № 826/10936/18 зазначено наступне: "Зупиняючи дію оскаржуваного наказу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код: 40224921) «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» від 25 квітня 2018 року № 109, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що зупинення будівельних робіт призведе до значних фінансових втрат забудовника, оскільки незалежно від того, чи здійснюються будівельні роботи, забудовник вступив з третіми особами у договірні правовідносини, у зв`язку з чим набув перед цими особами фінансові зобов`язання. Однак, судами не враховано, що фінансові права забудовника можуть зазнати ще більших порушень у разі продовження будівництва з порушеннями будівельних норм та стандартів, якщо в ході судового розгляду справи по суті буде встановлена правомірність винесеного відповідачем рішення. Крім того, застосування таких заходів забезпечення позову, як зупинення дії оскаржуваного наказу про скасування реєстрації декларації про початок будівництва до вирішення спору по суті, фактично надає можливість підрядникам безперешкодно, без жодних обмежень, продовжувати будівництво об`єкта, не зважаючи на встановлені відповідачем порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності".

Аналогічна правова позиція була висловлена у постановах Верховного Суду від 3 жовтня 2018 р. у справі № 826/5233/18 і від 28 лютого 2019 р. у справі № 826/2259/18.

Суд відзначає, що хоча в наведених справах інший відповідач та інший предмет оскарження, але це не змінює правової суті підходу Верховного Суду до вирішення питання, чи є збитки підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Стаття 151 ч. 2 КАС України визначає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

На переконання суду, забезпечення позову шляхом зупинення дії Розпорядження № 45-р, призведе до фактичного вирішення спору без прийняття судом рішення за наслідками розгляду справи по суті та надасть можливість позивачу продовжити здійснювати діяльність з продажу пального, а тому такий захід забезпечення позову є непропорційним до позовних вимог.

Що стосується доводів позивача про те, що Розпорядження № 45-р є вочевидь протиправним, то суд зазначає, що очевидна протиправність може мати місце у випадку, наприклад, прийняття відповідачем рішення поза межами своєї компетенції, невмотивованість же рішення свідчить про його спірність та є обставиною, якою позивач обґрунтовує позовні вимоги, але очевидна протиправність та спірність є суть різними категоріями, які позивач помилково ототожнює.

Окремо суд хотів би зазначити з приводу доводів позивача про тривалість судового розгляду, під час якого господарська діяльність позивача не може продовжуватись.

КАС України містить чіткі підстави для забезпечення позову і тривалість судового розгляду не є юридичною обставиною, яка має оцінюватись судом при розгляді заяви про забезпечення позову.

Прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким фактично продовжені процесуальні строки розгляду справи та набрання судовим рішенням законної сили на час карантину, також не може бути підставою для забезпечення позову.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 256 ч. 2 КАС України, ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Керуючись ст. ст. 154, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю торговий дім "Дункан Ойл" (вул. Харчука, 35, м. Новий Буг, Новобузький район, Миколаївська область, 55601, ) про забезпечення позову, відмовити.

2. Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання.

3. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст. ст. 295-297 та п. 15.5. Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Суддя А. О. Мороз