Справа № 1.380.2019.003153
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.003153 пров. № А/857/1708/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Судова-Хомюк Н.М., Гуляка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року (головуючий суддя Москаль Р.М., м. Львів) по справі за адміністративним позовом Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі,-

В С Т А Н О В И В :

Національна академія Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до ОСОБА_1 в якому просила стягнути з відповідача на користь академії витрати пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 376610,75 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного 376610 (триста сімдесят шість тисяч шістсот десять) грн. 75 коп. витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що незаконним та необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та суперечливі, тому просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що розгляд справи відбувся без належного повідомлення відповідача про день та час розгляду справи судом. Надіслані за адресою АДРЕСА_1 судові виклики повернуто поштою без вручення. Представник позивача на вимогу суду перевірив ці обставини та повідомив, що відрахований курсант ОСОБА_2 після розірвання контракту не проживає за цією адресою (на території військової частини).

В позовній заяві вказано місце проживання ОСОБА_2 відповідно до відмітки в паспорті громадянина України, що подавався при оформленні контракту ( АДРЕСА_2 ). Надіслані на цю адресу судові виклики за повідомленням пошти вручені адвокату Хромець, який веде справу ОСОБА_2 .

З огляду на те, що відповідач не відреагував на описані вище судові виклики, суд ухвалив також здійснити виклик ОСОБА_2 шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку статті 130 КАС України. Суд двічі розміщував відповідні оголошення (а.с.56. 78), проте відповідач до суду не прибув, по суті заявлених вимог не висловився, заяв чи клопотань процесуального характеру суду не надсилав. З огляду на такі обставини, суд на підставі ст. ст. 162, 205 КАС України ухвалив розглянути справу за наявними матеріалами, без участі відповідача.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та безумовною підставою для скасування судового рішення.

У мотивувальній частині рішення суду зазначено, що 14.01.2019 молодший сержант ОСОБА_2 написав рапорт, просив відрахувати його з числа курсантів Національної академії у зв`язку з розірванням контракту через небажання продовжувати навчання (а.с. 17); в рапорті курсант також зазначив про своє зобов`язанні відшкодувати вартість навчання.

Після спливу 4-х місяців 28.05.2019 відповідач видав наказ №27-КС, відповідно до якого з курсантом навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії ОСОБА_2 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України. Строк на розгляд рапорту про відрахування з чиста курсантів, законодавчо визначений не більше 45 днів. Таким чином, період написання рапорту та прийняття Наказу № 27-КС є таким, що витрати понесені відповідачем у цей період є такими що спричинені не з вини відповідача.

В оскаржуваному рішенні суду першої інстанції зазначено, що Національна академія видала ОСОБА_2 довідку-рахунок №116 від 28.05.2019 на суму 382506 грн. 51 коп. витрат академії, здійснених на утримання відповідача у цьому навчальному закладі. ОСОБА_2 погодився із проведеним розрахунком, про що розписався на цій довідці та зобов`язався оплатити цю суму в касу або на рахунок Національної академії до 28.06.2019. Провівши огляд доказів на які посилається суд, а саме довідки № 116 від 28.05.2019 та порівнявши підпис та текст написаний ОСОБА_2 є очевидно, що слово «Згідний» та підпис під зобов`язанням сплатити до 28.06.2019, вчинено не ним, а іншою особою з наслідуванням його підпису.

Крім того, у рішенні суду зазначено, що як визначено в частині десятій статті 25 Закону №2232-ХП курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу , які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом V в України. Уразі відмови від добровільного від шкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Як визначають пункти 3.4 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Виходячи з вище викладених норм права, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат. Фактичними витратами є такі що дійсно використані курсантом, та підтверджуються наявними первинними бухгалтерськими документами. Відповідно до довідки - розрахунок № 116 від 28.05.2019 до складу витрат віднесено витрати на спожиті комунальні послуги та енергоносії в сумі 8538 грн. 48 коп. Він з першого курсу навчання проживав на орендованій квартирі, де оплачував комунальні послуги та енергоносії, жодних витрат з оплатою за спожиті комунальні послуги позивач не поніс.

Апелянт вважає, що витрати понесені позивачем на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення є значно завищені. Позивач не надав суду першої інстанції доказів отримання цих забезпечень саме в такій сумі, не надано первинних бухгалтерських документів в яких міститься його підпис про отримання грошового, продовольчого, речового, медичного забезпечення. Для доведеності факту понесення витрат на продовольче забезпечення судом з поміж іншого слід було б дослідити не тільки факт отримання обіду чи вечері, а і розрахунок вартості такого, а саме калькуляційні картки на страви. В даних документах зазначено вартість сировини закладеної для приготування готової продукції та порівняти таку ціну з діючими цінами на ринку на час затвердження ціни. Вартість сировини відповідачем завищена в рази, а тому не можна вважати отримання нетрудових доходів понесеними витратами.

У відзиві на апеляційну скаргу Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.07.2015 наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №23-КС ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання до Національної академії. Наказом начальника Національної академії №179 від 04.08.2015 військовослужбовця військової служби за призовом ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення.

04.08.2018 між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії та курсантом молодшим сержантом ОСОБА_2 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. Відповідно до укладеного контракту курсант/солдат зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки; відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання) […] в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

14.01.2019 курсант молодший сержант ОСОБА_2 написав рапорт, просив відрахувати його з числа курсантів Національної академії у зв`язку з розірванням контракту через небажанням продовжувати навчання; в рапорті курсант також зазначив про своє зобов`язання відшкодувати вартість навчання.

28.05.2019 начальник Національної академії видав наказ №27-КС, відповідно до якого з курсантом навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії ОСОБА_2 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого навчального закладу через небажання продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів четвертого курсу та звільнено з військової служби у запас за підпунктом «ж» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). Наказом начальника Національної академії №134 від 28.05.2019 курсанта молодшого сержанта ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу Національної академії та знято з усіх видів забезпечення. Цим же наказом зобов`язано ОСОБА_2 з урахуванням вимог Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006 відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Національна академія видала ОСОБА_2 довідку-рахунок №116 від 28.05.2019 на суму 382506 грн. 51 коп. витрат академії, здійснених на утримання відповідача у цьому навчальному закладі. ОСОБА_2 погодився із проведеним розрахунком, про що розписався на цій довідці та зобов`язався оплатити цю суму в касу або на рахунок Національної академії до 28.06.2019.

29.05.2019 ОСОБА_2 частково погасив заборгованість в сумі 5895,76 грн., станом на 19.11.2019 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 376610,75 грн., що підтверджується довідкою №1304 від 19.11.2019.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до статей 3,15 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 №1934-XII Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»(далі Закон №2232-XII) початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (частина друга статті 24 Закону №2232-XII).

Відповідно до статтею 25 Закону «№2232-XII підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань. З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.

Згідно ч. 10 ст. 25 Закону №2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до статті 25 Закону №2232-XII Кабінет Міністрів України прийняв постанову №964 від 12.07.2006, відповідно до якої затвердив Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах (далі Порядок №964). Згідно з пунктом 1 цього Порядку, такий визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).

Відповідно до пункту 2 Порядку №964 витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Згідно пунктів 3,4 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Відповідно до вимог пункту 3 Порядку №964 спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок). Цей Порядок розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній прикордонній службі України, Управлінню державної охорони України, Службі безпеки України та Державній спеціальній службі транспорту України (далі - міністерства) витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу (далі - ВНЗ), у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) (далі - контракт) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення ВНЗ.

Зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням, зазначається в контракті під час його укладання (пункт 1.2 Положення).

Відповідно до пункту 2.1 Положення відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: - грошове забезпечення; - продовольче забезпечення; - речове забезпечення; - медичне забезпечення; - перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; - оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Відповідно до норм Порядку:

- 2.1.1. Витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання;

- 2.1.2. Витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування;

- 2.1.3. Витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами;

- 2.1.4. Витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях;

- 2.1.5. Витрати на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад визначаються виходячи з фактичних витрат, пов`язаних з оплатою транспортних послуг (вартість квитків, зборів та платежів, постільної білизни тощо);

- 2.1.6. До спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Згідно з пунктом 2.3 Порядку у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби (пункт 8 Порядку №964).

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку (пункт 7 Порядку №964).

З огляд на викладені вище норми, суд першої інстанції правильно вважав, що на курсанта вищого навчального закладу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання покладається обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у закладі, в якому він проходив військову службу/навчання.

ОСОБА_2 подав рапорт та просив відрахувати його з числа курсантів Національної академії у зв`язку з розірванням контракту через небажанням продовжувати навчання (а.с. 17). При цьому, в цьому рапорті курсант засвідчив про обізнаність з вимогами Порядку №964 щодо обов`язку відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, які зобов`язався відшкодувати. Національна академія здійснила розрахунок витрат Академії, здійснених на утримання ОСОБА_2 у цьому навчальному закладі. ОСОБА_2 погодився із проведеним академією розрахунком, що засвідчив особистим підписам та зобов`язався погасити суму 382506,51 грн. на рахунок Національної академії (а.с. 20). Відповідач частково погасив заборгованість в сумі 5895,76 грн., залишок заборгованість складає 376610,75 грн., що підтверджується довідкою №1304 від 19.11.2019 (а.с. 73). Отже, станом на дату розгляду справи ОСОБА_2 не надав доказів відшкодування витрат в сумі 376610,75 грн., пов`язаних із його утриманням у навчальному закладі.

З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позовні вимоги Національної академії є такими, що підлягають до задоволення.

Щодо тверджень апелянта про те, що розрахунок понесених витрат на його утримання під час навчання не відповідає дійсним обставинам та є помилковим, бо не враховано, що він під час навчання проживав в орендованому житлі, а витрати на продовольче забезпечення є значно завищені, не заслуговують на увагу, оскільки ним не подано жодних доказів на спростування зазначеного, а крім того, при звільненні із служби він такий не оспорював, та частково такий сплатив.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року по справі № 1.380.2019.003153 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Н.М. Судова-Хомюк

В.В. Гуляк

повний текст складено 08.04.2020