Справа № 360/4709/19
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року справа №360/4709/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сєвєродонецької міської ради на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 р. у справі № 360/4709/19 (головуючий І інстанції суддя Тихонов І.В., у повному обсязі складена 14 лютого 2020 року у м.Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом Сєвєродонецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, -

УСТАНОВИВ:

31 жовтня 2019 року Сєвєродонецька міська рада (далі - позивач) звернулась до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення матеріальної шкоди в сумі 181485 грн. 37 коп.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року закрито провадження в адміністративній справі у зв`язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства України та роз`яснено право на звернення з даним позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин у справі, просив скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду у суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги, посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 19, п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, ст. 1 Закону України «Про державну службу», зазначено, що між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу проходження публічної служби, оскільки підставою для позову зазначено спричинення матеріальної шкоди відповідачем під час проходження державної служби. Крім того, звертає увагу суду, що судом першої інстанції не враховано висновки, викладені в ухвалі Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.10.2019 у справі № 428/11062/19.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, під рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень вважається таке владне рішення, дія чи бездіяльність, які спрямовані на врегулювання тих чи інших суспільних відносин у публічно-правовій сфері, мають обов`язковий характер і породжують певні правові наслідки.

Захисту адміністративним судом підлягають фактично порушені права особи у публічно-правових відносинах з суб`єктом владних повноважень і саме при здійсненні ним чітко визначених чинним законодавством владних управлінських функцій. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.05.2017 у справі №428/4046/19 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.172-7 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу на користь держави у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 3400 грн. (а.с. 37-41).

Постановою Луганського апеляційного суду від 18.07.2019 залишено без змін постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.05.2017 у справі №428/4046/19 про адміністративні правопорушення, які пов`язані з корупцією, що передбачені ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП (а.с. 42-48).

У результаті вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, своїми неправомірними діями (видачою розпоряджень міського голови) спричинив державі в особі Сєвєродонецької міської ради збитків у вигляді незаконного преміювання на загальну суму 181485 грн. 37 коп., що підтверджується довідкою щодо нарахованої премії, та суми матеріальної допомоги від 02.08.2019 № 4378 (а.с.36).

Частинами 1, 3 статті 40 КУпАП визначено, що, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, встановлені обставини в судових рішеннях у справі № 428/4046/19 про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, виключають можливість розгляду позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Сєвєродонецької міської ради матеріальної шкоди у результаті вчинення адміністративного правопорушення у порядку, передбаченому КАС України, а відтак Луганський окружний адміністративний суд не є судом, встановленим законом в даній справі.

Стаття 238 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно пункту частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Посилання позивача на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.10.2019 у справі № 428/11062/19 є неприйнятними, оскільки абзацом другим частини першої статті 319 КАС України передбачено, що порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги. Ухвала місцевого загального суду позивачем не оскаржувалася.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п.24-25 рішення від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України вказав, що фраза встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …. Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, встановленим законом.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини та встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, не підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а підлягають розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сєвєродонецької міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 р. у справі № 360/4709/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 07 квітня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв