Справа № 640/6397/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/200
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 квітня 2020 року № 640/6397/19

За позовом ОСОБА_1

До Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

Про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсії за віком з 20.07.2018 року у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою суду від 18.04.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження згідно ст. 263 КАС України.

16.08.2019 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, останні декілька років проживає в державі Ізраїль.

В період з 05.08.1971 року по 11.08.1999 року позивач працювала на різних посадах та підприємствах та відповідно за вказаний період у неї наявний трудовий стаж, що підтверджується копією трудової книжки.

20.07.2018 року позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві була подана заява про призначення пенсії за віком.

13.08.2018 року листом № 59274/03 Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії за віком, оскільки не дотримано порядок подачі документів, а саме відсутній паспорт громадянина України та документи про місце проживання.

22.11.2018 року позивачем було подано заяву про долучення до поданої 20.07.2018 року заяви необхідних документів.

15.01.2019 року листом № 8868/03 Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві було повідомлено позивача про неможливість прийняття до розгляду документів у зв`язку з порушенням 3-х місячного терміну.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає протиправною таку відмову відповідача у призначенні пенсії за віком, посилаючись на те, що документи були подані без порушення термінів, а тому мали бути прийняті до розгляду.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що відповідно до матеріалів макетної пенсійної справи вбачається долучення документів, а саме копії Витягу зі списку реєстрації населення з перекладом від 22.11.2018р., які не можуть бути прийняті до розгляду у зв`язку з порушенням 3-х місячного терміну, який вийшов 19.10.2018 року.

З огляду на це, повторний розгляд даного питання можливий лише після подання нової заяви з відповідним пакетом документів відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 22-1 від 25.11.2005 року.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058- ІV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - член їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 26 Закону №1058- ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно.

У свою чергу, за приписами статті 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України від 11.12.2003 р. №1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав, в тому числі, права на призначення пенсії.

Виходячи з наведених законодавчих норм, позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1) та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за №1566/11846.

П. 1 Порядку №22-1 передбачено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління за місцем проживання (реєстрації).

Отже передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.07.2018 р. позивачем було подано заяву до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві.

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначенні пенсії за віком, зокрема:

- документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637;

- для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000 (додатки 1, 3 до Положення); за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам;

- документи про місце проживання (реєстрації) особи, та інші.

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання (пункт 2.22 Порядку №22-1). Документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію (пункт 2.23 Порядку №22-1).

Згідно з п. 2.9 Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу), місце її проживання (реєстрації) та вік.

Орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (п. 4.1 розділ IV Порядку №22-1).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви.

П. 4.2 Порядку №22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру, копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно з п. 4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п. 4.7 Порядку №22-1).

Аналізуючи вищенаведені норми права, суд дійшов висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві у листі від 15.01.2019 р. підставою для відмови у призначенні пенсії за вислугу років зазначило про долучення документів з порушенням 3-х місячного терміну, який вийшов 19.10.2018 р.

З приводу вказаного суд зазначає наступне.

Згідно ч.3 п. 1.7 Порядку №22-1, у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Представник позивача зазначає, що лист Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 13.08.2018 р. було отримано представником позивача 23.08.2018 р., відповідно 3-х місячний термін для подання додаткових документів сплинув у грудні 2018 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, представником позивача додаткові документи були подані 22.11.2018 року, тобто без порушення встановленого терміну, та, відповідно, мали бути прийняті до розгляду.

Відповідачем не надано доказів на спростування отримання листа лист Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 13.08.2018 р. раніше, ніж 23.08.2018р.

Таким чином, рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , викладене у листі від 15.01.2019 р., є протиправним та підлягає скасуванню.

Окремо щодо застосування п. 2.9 Порядку №22-1 суд зазначає наступне.

Оскільки позивачка як громадянка України має право на призначення пенсії незалежно від місця проживання, нею до заяви про призначення пенсії може бути додано не лише документ про місце проживання (реєстрації) особи в Україні, а й в іншій країні, якщо він виданий компетентним органом країни проживання.

За таких обставин заява про призначення пенсії має бути розглянута по суті і у випадку надання документ про місце проживання (реєстрації) особи як в Україні, так і в іншій країні.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 20.07.2018 р. у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів, то така вимога є передчасною та задоволенню не підлягає, оскільки умови призначення пенсії за віком визначені ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення пенсійного віку та наявності страхового стажу, проте, відмова відповідача не містить висновків щодо наявності чи відсутності у позивача необхідного стажу роботи для призначення пенсії за віком, не містить висновків щодо повноти поданих документів необхідних для призначення пенсії та визначення її розміру, тощо, у зв`язку чим, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд дійшов висновку про необхідність відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 р. у справі №127/2126/17.

Крім того, ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Оскільки в даному випадку пенсія позивачу не нараховувалася, позовна вимога про виплату пенсії за віком з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів не підлягає задоволенню.

Ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів власних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийнятні (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституції та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку суд вважає за необхідне для ефективного захисту прав, свобод, інтересів вийти за межі позовних вимог і визнати відповідне рішення про відмову у розгляді питання про призначення пенсії.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 241-246, 255, 257-263, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову у розгляді питання про призначення пенсії ОСОБА_1 , викладене у листі від 15.01.2019 р.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 20.07.2018 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, з прийняттям рішення.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Присудити до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код 42098368) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) 384,20 грн. судового збору.

6.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 06.04.2020 р.