Справа № 640/559/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 року м. Київ №640/559/20

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Вєкуа Н.Г., суддів: Васильченко І.П., Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Кабінету Міністрів України

про визнання неправомірними дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з позовом до Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ), в якому просить суд:

- визнати дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 року №1088 неправомірними;

- визнати підпункт 1 пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України №1088 від 24.12.2019 року протиправним та нечинним;

- винести окрему ухвалу стосовно порушення Кабінетом Міністрів України основного Закону - Конституції України під час прийняття постанови №804 від 14.08.2019 року та № 1088 від 24.12.2019 року;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України вчинити дії по відновленню дії постанови Кабінету Міністрів України № 45 "Про затвердження порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 від 08.02.2008 року, у редакції станом на 01.01.2016 року в повному обсязі;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України не вчиняти дії, які порушують Конституцію України при прийнятті нормативно-правових актів, спрямованих на перерахунок пенсій , призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Позовні вимоги мотивовано тим, що 24.12.2019 Кабінетом міністрів України було прийнято постанову №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян», яка встановлює складові пенсійного забезпечення військовослужбовців лише з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа замала на дату звільнення зі служби та прийнята відповідачем не зважаючи на те, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визнано протиправними та нечинними. Таким чином, незважаючи на вищезазначені судові рішення, відповідачем вдруге грубо порушено статтю 22 Конституції України, якою встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 13.02.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті колегією суддів на 18.03.2020.

У зв`язку з неявкою у судове засідання 18.03.2020 всіх сторін по справі фіксування судового засідання не здійснювалось, суд на підставі ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Станом на 06.04.2020 відповідач письмового відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Розглянувши позивачем матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

ОСОБА_1 у січні 2005 року звільнений з військової служби у запас та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

До 01 січня 2018 року пенсія позивачу виплачувалась у відповідності до вимог пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року (в редакції до 21 лютого 2019 року), згідно яких враховувались: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання; щомісячні надбавки, доплати та підвищення; інші щомісячні надбавки, доплати, тобто без будь-яких обмежень у відсотках суми підвищення пенсії та з врахуванням не тільки посадового окладу, окладу за військовим званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також інших щомісячних надбавок.

У подальшому, 21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №103 «Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103), пунктом 1 якої визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Пунктом 2 вказаної Постанови врегульовано, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) слід проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах:

з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

При цьому, Постановою №103 також внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема: у Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженому Постановою КМУ №45, та пункт 5 викладено в такій редакції: «Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням».

Крім того, додаток 2 до Порядку №45 викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

У відповідності до листів Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, останнє виплачує позивачу пенсію, починаючи з 01 січня 2018 року у розмірах, визначених Постановою №103.

У той же час, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/3858/18 від 12 грудня 2018 року за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №826/3858/18 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року залишено без змін.

В подальшому, 24.12.2019 Кабінетом міністрів України було прийнято постанову №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян», підпунктом 1 пункту 1 якої установлено, що з 1 січня 2020 р. виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374), здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 р.

Так, на переконання позивача, п.п. 1 п. 1 вказаної постанови Кабінету міністрів України встановлено складові пенсійного забезпечення військовослужбовців лише з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсотком надбавки за вислугу років за відповідною,або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби, а відтак, порушено право позивача на отримання перерахованої пенсії у повному розмірі з урахуванням надбавок, доплат та підвищень.

Вважаючи протиправними дії Кабінету міністрів України щодо прийняття постанови №1088, а також протиправним та таким, що підлягаю визнанню нечинним підпункт 1 пункту 1 вказаної постанови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані позивачем докази, аналізуючи наведені міркування, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 113 Конституції України передбачено, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Так, повноваження Кабінету Міністрів України у спірних правовідносинах врегульовано Законом України «Про Кабінет Міністрів України» від 27 лютого 2014 року № 794-VII (далі - Закон № 794-VII), Регламентом Кабінету Міністрів України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 2007 року № 950 та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 49 вказаного Закону Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України.

Як було зазначено вище, 24.12.2019 Кабінетом міністрів України було прийнято постанову №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян», підпунктом 1 пункту 1 якої установлено, що з 1 січня 2020 р. виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374), здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 р.

При цьому, суд звертає увагу, що зі змісту постанови Кабінету міністрів України від 21.02.2018 №103, яка регулює порядок перерахунку пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (в редакції від 01.01.2020) вбачається, що пункти 1, 2, 3 вказаної постанови виключено саме на підставі оскаржуваної постанови КМУ №1088 від 24.12.2019.

Згідно картки документа - Постанови КМ №1088 від 24.12.2019 на офіційному сайті Верховної Ради України за посиланням https://zakon.rada.gov.ua/laws/main/l472190p6, вказана постанова №1088 відсилає саме до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.

Тобто, з наведеного вбачається, що постанова КМУ від 24.12.2019 №1088 була прийнята з метою врегулювання питань щодо перерахунку та виплати пенсії, які визначались п. 1, 2, 3 постанови КМУ від 21.02.2018 №103 та були скасовані рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019.

Так, аналіз оскаржуваної Постанови №1088 в частині підпункту 1 пункту 1 свідчить про те, що Урядом встановлено порядок виплати перерахованих пенсій, виходячи лише з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли у даній справі, суд зазначає, що статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, вказана норма статті 43 Закону безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій.

При цьому, порядок перерахунку пенсій врегульований розділом VIII «Порядок перерахунку пенсій» Закону № 2262-XII.

Частиною четвертою статті 63 закріплено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, з аналізу вказаних правових норм вбачається, що перерахунок раніше призначених пенсій визначений статтею 63 Закону № 2262-XII. Кабінету Міністрів України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених вказаною статтею.

У той же час, обчислення пенсії встановлюється статтею 43 Закону, яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру як призначуваних пенсії, так і для перерахунку останніх, що є однорідними правовідносинами, виходячи зі змісту процитованого Закону.

Законодавець делегував Уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, під «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.

Під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методу здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Величина грошового забезпечення, як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення «розміру» перерахунку пенсій. При цьому орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені статтею 43 Закону № 2262-XII.

При цьому, до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року набрало законної сили 05 березня 2019 року.

Крім того, постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №826/3858/18 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року залишено без змін.

Приймаючи вказану постанову, Верховний Суд виходив з того, що зміна умов чи норм пенсійного забезпечення (зокрема, визначення видів грошового забезпечення для перерахунку пенсій) підзаконними нормативно-правовими актами є порушенням закону, тому п. 1 Постанови №103 підлягає скасуванню.

Слід зазначити, що приймаючи 24.12.2019 Постанову №1088 Кабінет Міністрів України знову ж таки не врахував всіх складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій, зокрема, надбавок, доплат, підвищень і премій, які отримував військовий пенсіонер під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій, здійснивши вказівку лише на розмір окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти) - чим звужено зміст та обсяг існуючих прав і свобод.

Частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, підпункт 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №1088 всупереч вимогам частини третьої статті 1-1, статті 43, частини четвертої статті 63 та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», змінює умови і норми пенсійного забезпечення військовослужбовців, зокрема, позивача.

Отже, суд приходить до висновку, що приймаючи 24.12.2019 постанову №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» (в частині, що стосується п.п. 1 п. 1) Кабінет Міністрів України знову ж таки не врахував всіх складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій, зокрема, надбавок, доплат, підвищень і премій, які отримував військовий пенсіонер під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій, здійснивши вказівку лише на розмір окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти) - чим звузив зміст та обсяг існуючих прав і свобод, зокрема, позивача.

Відповідно до частини дев`ятої статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та не чинним повністю або в окремій його частині.

Відповідно до частини другої статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Підпунктом 1 пункту 1 оскаржуваної Постанови №1088, як і раніше визнаними протиправними та нечинними пунктами 1, 2 Постанови №103, всупереч вимогам частини третьої статті 1-1, статті 43, частини четвертої статті 63 та Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", змінено умови і норми пенсійного забезпечення військовослужбовців, зокрема позивача, а відтак така постанова, в частині пп. 1 є протиправною та підлягає визнанню нечинним, при цьому,дії відповідача щодо прийняття постанови №1088 в оскаржуваній її частині також є протиправними, враховуючи встановлені вище судом обставини.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання Кабінету Міністрів України вчинити дії по відновленню дії постанови Кабінету Міністрів України №45 "Про затвердження порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 від 08.02.2008 року, у редакції станом на 01.01.2016 року в повному обсязі, суд зазначає наступне.

Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» затвердив Порядок № 45.

Відповідно до п. 1 і 5 Порядку №45 у редакції, що діяла до 24.02.2018, передбачалося наступне. Перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:

посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;

надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання "заслужений" чи "народний", службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;

інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію;

щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах "С", у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром "Байконур", якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення із служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 р. для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.

При цьому, додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

В подальшому, 21.02.2018 Кабінетом Міністрів України на виконання вимог ст. 63 Закону №2262-ХІІ була прийнята Постанова №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою були внесені зміни до Порядку №45.

Так, за змістом п. 1 Порядку №45 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103) пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 1 п. 5 Порядку №45 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103) було визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі №826/3858/18, були визнані протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, внесені такою Постановою Уряду.

Постановою Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №826/3858/18 (адміністративне провадження №К/9901/10882/19) вказані судові рішення були залишені без змін.

Поряд з цим, Постановою Кабінету міністрів України від 20 червня 2018 року №497 було внесено зміни до пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", доповнивши його абзацами такого змісту:

"Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які на день звільнення з органів внутрішніх справ мали спеціальне звання внутрішньої служби (крім підрозділів виконання покарань та Державної фельд`єгерської служби), перерахунок пенсії починаючи з 1 січня 2018 р. проводиться:

особам начальницького складу - з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту, та схеми тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту (додаток 6), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374);

особам рядового складу - з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту, та тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (додаток 1), затверджених зазначеною постановою.".

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №784 було внесено зміни до зазначеного вище Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, доповнивши пункт 5 Порядку абзацом такого змісту:

"Особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо із займаних посад у зазначених органах, установах, до яких вони були відряджені, грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за аналогічними або відповідними посадами в органі, з якого вони були відряджені. За бажанням особи грошове забезпечення враховується за посадою, яку особа займала до відрядження для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств.".

Зазначені вище постанови Кабінету міністрів України від 20 червня 2018 року №497 та від 21 серпня 2019 року №784, якими внесено зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 є чинними, судові рішення, які б набрали законної сили щодо визнання вказаних постанов нечинними -відсутні.

Таким чином, до Порядку №45 починаючи з 01.01.2016 неодноразово вносились зміни, шляхом прийняття Кабінетом міністрів України відповідних постанови, які є чинними та продовжують наразі свою дію, а відтак, позовні вимоги про зобов`язання Кабінет міністрів України відновити дію постанови Кабінету Міністрів України №45 "Про затвердження порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 від 08.02.2008 року, у редакції станом на 01.01.2016 року в повному обсязі є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Кабінету Міністрів України не вчиняти дії, які порушують Конституцію України при прийнятті нормативно-правових актів, спрямованих на перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", необхідно зазначити, що вказані вимоги спрямовані на майбутнє, в той час, як захисту підлягають лише порушені права та інтереси фізичних або юридичних осіб, відповідно до вимог КАС України.

Окрім того, суд наголошує,що судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявнику, звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах, порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів позивача.

Натомість, вимога позивача про зобов`язання Кабінету Міністрів України не вчиняти дії, які порушують Конституцію України при прийнятті нормативно-правових актів не відповідає змісту та завданню адміністративного судочинства, враховуючи наведені вище судом обставини, а відтак підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

У відповідності до частин першої та другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини першої статті 6 цього Кодексу суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За нормами частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками вирішення спору у даній справі відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів перед судом обґрунтованість, правомірність та доцільність підпункту1 пункту 1 Постанови №1088. В той час, як позивач навів переконливі докази на підтвердження порушення своїх прав щодо належного отримання грошового забезпечення.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню частково.

Частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору..

Відповідно до частин першої, третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно статті 135 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Позивач поніс витрати, пов`язані з прибуттям до суду та просив їх відшкодувати.

На підтвердження понесених витрат позивач надав належним чином завірені копії проїзних документів АГ №595432, АГ №595431, БЄ №221779, БЄ №221778 на загальну суму 426,20 грн., при цьому, в подальшому позивачем повідомлено суд, що ому повернуто вартість квитка БЄ №221779 в розмірі 83, 64 грн., тобто понесені позивачем витрати склали - 342, 56 грн.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені в частково, у відповідності до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, понесені витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 171, 28 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 9, 14, 72-74, 77, 90, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) - задовольнити частково.

2. Визнати дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 року №1088 в частині підпункту 1 пункту 1 неправомірними.

3. Визнати підпункт 1 пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1088 «Деякі питання виплати пенсії окремим категоріям громадян» протиправним та нечинним.

4. В іншій частині позову - відмовити.

5. Зобов`язати Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта у відповідні частині протиправним та нечинним у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Кабінету Міністрів України (01008, вул. Грушевського, 12/2, код ЄДРПОУ відсутній) понесені витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 171, 28 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя Вєкуа Н.Г.

Судді: Васильченко І.П.

Мазур А.С.