Справа № 160/6336/19
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
07 квітня 2020 р.Справа №160/6336/19
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є., розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - Патокіна Миколи Борисовича про забезпечення адміністративного позову по справі № 160/6336/19 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, Державного реєстратора КП «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради Петриченко Кіри Григорівни, третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське товариство із забезпечення інвалідів «Спокій Мадава», про визнання протиправним та скасування наказу, рішень, державної реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії,-
- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-3249/15-18-СГ від 15.08.2018 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в постійне користування;
- визнання протиправним та скасування рішення Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 19.06.2018 року № 3 81-27Л/П «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування для ведення підсобного сільського господарства»;
- визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 42611181 від 20.08.2018 року;
- скасування державної реєстрації державного реєстратора КП «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради Дніпропетровської області Петриченко К.Г. про державну реєстрацію іншого речового права номер запису 27554738 від 16.04.2018 року;
- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області розглянути заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 щодо повторного розгляду заяв згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2018 року.
Ухвалою суду від 30.07.2019 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання
Ухвалою суду від 09.01.2020 року позовні вимоги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в адміністративній справі №160/6336/19 залишені без розгляду.
Згідно ч. 1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленими позовними вимогами, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
У випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.
Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Проте, представником позивачів у заяві про забезпечення позову, вказано на наявність інформації щодо розділу спірної ділянки на декілька дільниць та на можливість виготовлення документів на дані дільниці, при цьому не наведено суду обставин, за яких можливо б було встановити пов`язаність заходів забезпечення позову із предметом спору в даній справі, з урахуванням того, що предметом розгляду даної справи є рішення відповідачів, прийнятих останніми щодо земельної ділянки, яка була надана у користування третій особі, а не рішення або дії відповідачів, прийнятих за результатами повторного розгляду клопотань позивачів щодо надання їм дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.
Таким чином, суд дійшов висновку, що представником позивачів не доведено пов`язаність заходів забезпечення позову безпосередньо із предметом розгляду, що вказує на неспівмірність заходів забезпечення заявленим позовним вимогам та порушуватиме баланс між інтересами позивачів та суспільними інтересами.
Водночас, важливим є зауважити, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.
З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
Заява про забезпечення позову розглянута суддею 07.04.2020 року, оскільки з 01 по 06 квітня 2020 року суддя перебувала у відпустці.
Керуючись ст.ст. 150,151,154,248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - Патокіна Миколи Борисовича про забезпечення адміністративного позову - відмовити.
Відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Н.Є. Сліпець