Справа № 420/578/20
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/578/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Болградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (з урахуванням ухвали суду від 24.03.2020 року) до Болградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить зобов`язати відповідача зарахувати їй період роботи на шахті «Київська» та Шахтарська-Глибока» з 09.06.1986 року по 10.09.1986 року до страхового стажу, щоб провести перерахунок пенсії.

Ухвалою суду від 03.02.2020 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; від 24.03.2020 року: залучено до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області як другого відповідача в порядку ч. 4 ст. 48 КАС України (за фактичною відсутністю згоди позивача на заміну відповідача іншою особою).

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, призначеного на 24.03.2020 року. У позовній заяві позивач просить справу розглянути за його відсутності. (а.с.2) У відзиві на позовну заяву представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області просить справу розглянути без участі відповідача. (а.с.31) Також, 16.03.2020 року від представника відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача по справі. (а.с.26)

Інших заяв з процесуальних питань від сторін до суду не надійшло.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу у письмовому провадженні.

Згідно зі змістом позовної заяви, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов, із зазначенням таких фактичних обставин:

- позивач звернувся до відповідача із заявою про включення періоду роботи до її трудового страхового стажу за період роботи на шахті «Київська». Позивач була прийнята на шахту учнем оператора-котельні з 09.06.1986 року. Цей період роботи позивачу не було включено до її трудового стажу при нарахуванні пенсії - 3 місяці;

- у п. 24 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про періоди, які внесені до довідки, що надаються для підтвердження періоду роботи та повинні містити посилання на первинні документи, на підставі яких вони надані;

- відповідач, аналізуючи довідку про стаж роботи на шахті «Київська» та шахта «Шахтарська-Глибока», видану ОП «Шахта» Шахтарська-Глибока» № 210 від 25.06.2019 року, вказав, що довідка не може бути включена до стажу роботи, у зв`язку з тим, що місто Шахтарськ знаходиться на території непідконтрольній українській владі. З таким висновком позивач не погоджується, оскільки позивач є громадянкою України, працювала ще при Радянському Союзі, трудова книжка була оформлена у 1986 році;

- відповідач повинен нарахувати періоди на шахті «Київська» та шахті «Шахтарська-Глибока» з 09.06.1986 року по 10.09.1986 року - 3 місяці до страхового стажу роботи, щоб провести перерахунок пенсії позивача.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із зазначенням таких фактичних обставин:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.12.2019 року звернулась до Головного управління із заявою довільної форми про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- довідка за період роботи на шахті «Київська» та «Шахтарська-Глибока» Донецької Народної Республіки про стаж за період роботи з 09.06.1986 року по 10.09.1986 року видана ОСОБА_1 не відповідають нормам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та не дають підстави для зарахування даного періоду до розрахунку стажу роботи, оскільки завірені печаткою Російської Федерації, є недійсними та не створюють правових наслідків для управління, тобто є не допустимими доказами по справі у розумінні ст. 77, 78 КАС України;

- згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України від 15.04.2014 року № 1207 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» місто Шахтарськ визнано тимчасово окупованою територією.

У встановлений ухвалою суду від 03.02.2020 року строк відповідач - Болградський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відзив на позовну заяву не подав, станом на 03.04.2020 року - про причини неподання відзиву у встановлений судом строк суд не повідомив, заяву про продовження встановленого судом процесуального строку для подання відзиву, у порядку ч. 2 ст. 121 КАС України, не подав.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що 20.12.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Болградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, вхід. № 2657, у якій просила розглянути довідку про стаж за 1986 рік для перерахунку пенсії. (а.с.124)

Листом Болградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.01.2020 року № 57/02-7 (а.с.14-15) позивача повідомлено, що заява позивача від 20.12.2019 року № 2657 щодо включення періоду роботи до страхового стажу позивача розглянута та зазначено, зокрема, що:

- згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує страховий стаж до 01.01.2004 року, є трудова книжка;

- враховуючи зазначені нормативні документи при зарахуванні до страхового стажу періодів роботи за записами у трудовій книжці працівниками органів Пенсійного фонду звертається увага на таке:

- Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону;

- Усі записи про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу чи розпорядження;

- у випадку відсутності у трудовій книжці записів про роботу або коли записи заповненні з порушенням Інструкції слід керуватися Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637;

- пунктом 24 цього Порядку визначено, що для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідці на підставі документів. Тобто, всі архівні довідки, що надаються для підтвердження періоду роботи, повинні містити посилання на первинні документи, на підставі яких вони видані;

- аналізуючи довідку позивача про стаж роботи на шахті «Київська» та «Шахтарська-Глибока» виданої ОП «Шахта «Шахтарська-Глибока» № 210 від 25.06.2019 року, вона не може бути включена до стажу у зв`язку з тим, що місто Шахтарськ знаходиться на території, непідконтрольній Українській владі;

- згідно ст. 9 Закону України від 15.04.2014 № 1207 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом;

- будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків;

- у разі незгоди з даним рішенням, воно може бути оскаржено у судовому порядку або до органу Пенсійного фонду України вищого рівня. Скарга може бути подана до органу Пенсійного фонду України вищого рівня протягом одного року з моменту прийняття рішення, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення з прийнятим рішенням.

Фактично, не погоджуючись із не зарахуванням позивачу періоду роботи на шахті «Київська» та Шахтарська-Глибока» з 09.06.1986 року по 10.09.1986 року до страхового стажу, позивач звернувся до суду з вищенаведеними позовними вимогами.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії, зокрема (а.с.6-8, 11, 13):

- трудової книжки позивача, НОМЕР_1 , дата заповнення: 10 вересня 1986 року, відповідно до якої, зокрема, у спірні періоди з:

- 09.06.1986 року - прийнята учнем оператора котельної на Шахту «Київська» в/о «Шахтарськантрацит», наказ № 180к від 10.09.86 р.;

- 30.12.1986 року - у відповідності з наказом МУП УРСР у зв`язку з ліквідацією шахти «Київська» передана в штат шахти «Шахтарська-Глибока», наказ № 201 від 30.12.86 р.

- довідки від 25.06.2019 року № 210 за підписом директора ОП «Шахта «Шахтарська-Глибока» ДП «Торезантрацит», відповідно до якої ОСОБА_1 з 09.06.1986 р. по 31.03.1988 р. була учнем оператора котельної ділянки ЕМО-15, наказ № 89к від 10.06.1986 р.;

- Повідомлення Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 18.07.2018 року № 7388/06 про те, що позивачу призначено (перераховано) пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням страхового стажу: 28 р. 7 м. 12 д., починаючи з 10.09.1986 року.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, та на виконання ухвали суду відповідачем суду також надана копія пенсійної справи позивача. (а.с.37-122)

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частинами 1, 4 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): законами України: «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486 (далі - Положення № 28-2), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV, зокрема, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону № 1788-XII, зокрема, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 24 Порядку № 637 для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Відповідно до абз. 3 п. 4.1 Порядку № 22-1 заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

В абз. 1 пункту п. 4.7 Порядку № 22-1 встановлено, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію..

А також, в абз. 2 п. 4.7 Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відповідно до п. 7 Положення № 28-2 управління Фонду зобов`язане у процесі своєї діяльності суворо додержуватися вимог чинного законодавства, законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, а саме:

1. 20.12.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Болградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, вхід. № 2657, у якій просила розглянути довідку про стаж за 1986 рік для перерахунку пенсії.

Листом Болградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.01.2020 року № 57/02-7 позивача повідомлено, що заява позивача від 20.12.2019 року № 2657 щодо включення періоду роботи до страхового стажу позивача розглянута та зазначено, зокрема, що:

- згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує страховий стаж до 01.01.2004 року, є трудова книжка;

- враховуючи зазначені нормативні документи при зарахуванні до страхового стажу періодів роботи за записами у трудовій книжці працівниками органів Пенсійного фонду звертається увага на таке:

- Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону;

- Усі записи про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу чи розпорядження;

- у випадку відсутності у трудовій книжці записів про роботу або коли записи заповненні з порушенням Інструкції слід керуватися Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637;

- пунктом 24 цього Порядку визначено, що для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідці на підставі документів. Тобто, всі архівні довідки, що надаються для підтвердження періоду роботи, повинні містити посилання на первинні документи, на підставі яких вони видані;

- аналізуючи довідку позивача про стаж роботи на шахті «Київська» та «Шахтарська-Глибока» виданої ОП «Шахта «Шахтарська-Глибока» № 210 від 25.06.2019 року, вона не може бути включена до стажу у зв`язку з тим, що місто Шахтарськ знаходиться на території, непідконтрольній Українській владі;

- згідно ст. 9 Закону України від 15.04.2014 № 1207 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом;

- будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків;

- у разі незгоди з даним рішенням, воно може бути оскаржено у судовому порядку або до органу Пенсійного фонду України вищого рівня. Скарга може бути подана до органу Пенсійного фонду України вищого рівня протягом одного року з моменту прийняття рішення, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення з прийнятим рішенням.

З встановленого вбачається, що у заяві, вхід. № 2657 від 20.12.2019 року, позивач просить саме про перерахунок пенсії згідно з довідкою про стаж за 1986 рік.

Зміст поданої позивачем заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника.

З встановленого також вбачається, що фактично порушене позивачем у заяві питання щодо перерахунку пенсії розглянуто по суті, про що позивача повідомлено листом Болградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.01.2020 року № 57/02-7, із зазначенням, що у разі незгоди з даним рішенням, воно може бути оскаржено у судовому порядку або до органу Пенсійного фонду України вищого рівня тощо.

При цьому посилання відповідача на те, що: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.12.2019 року звернулась до Головного управління із заявою довільної форми про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - не спростовує факт розгляду поданої позивачем заяви про перерахунок пенсії по суті порушеного останнім питання.

Відповідач на підставі поданої позивачем заяви від 20.12.2019 року № 2657 рішення щодо перерахунку пенсії не приймав.

Проте, системний аналіз вищезазначених норм права дозволяє дійти висновку, що за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів пенсійний орган ухвалює рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії.

Враховуючи наведене, суд вважає, що підставою для повідомлення про відмову в перерахунку пенсії може бути виключно рішення, прийняте з цього питання.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 6 березня 2018 року у справі № 753/12809/14 (адміністративне провадження № К/9901/1578/18) у подібних правовідносинах.

Фактично, розглянувши заяву позивача від 20.12.2019 року № 2657 листом від 08.01.2020 року № 57/02-7, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року по справі № 748/696/17.

2. Згідно зі змістом листа від 08.01.2020 року № 57/02-7, позивачу, фактично, відмовлено в перерахунку пенсії з таких фактичних підстав:

- аналізуючи довідку позивача про стаж роботи на шахті «Київська» та «Шахтарська-Глибока» виданої ОП «Шахта «Шахтарська-Глибока» № 210 від 25.06.2019 року, вона не може бути включена до стажу у зв`язку з тим, що місто Шахтарськ знаходиться на території, непідконтрольній Українській владі.

Проте, по-перше, відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на не підконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судому в постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а, від 11 липня 2019 року у справі №242/1484/17; від 27 лютого 2020 року у справі № 577/2688/17.

По-друге, документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, оскільки вказана обставина не може слугувати підставою порушення прав громадян України на пенсійне забезпечення, що відповідає правозастосовній практиці в частині застосування так званих «намібійських винятків» Міжнародного суду ООН.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.08.2018 року (справа №175/4336/16-а), від 25.09.2018 (справа № 242/65/17), від 11.07.2019 року (справа № 423/1156/17), від 27 березня 2020 року (справа № 235/5162/17).

При цьому, у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи викладене, можливим є застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 583/392/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 234/3038/17, від 11 грудня 2018 року у справі № 360/1628/17, від 23 грудня 2019 у справі № 235/2773/17, від 4 березня 2020 року у справі № 235/2008/17.

Також, щодо посилання відповідача у листі на те, зокрема, що: згідно ст. 9 Закону України від 15.04.2014 № 1207 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, - слід зазначити таке.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, зокрема, у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.)., відповідно

керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, суд дійшов висновків, що:

- бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за заявою позивача про перерахунок пенсії від 20.12.2019 року, - є протиправною;

- за відсутності рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії, прийнятого у законодавчо визначеному порядку, вимоги позивача про зобов`язання відповідача зарахувати позивачу період роботи на шахті «Київська» та Шахтарська-Глибока» з 09.06.1986 року по 10.09.1986 року до страхового стажу, - є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню у заявлений позивачем спосіб;

- проте, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, діяльність органів державної влади регулюють закони та підзаконні акти, які дають суб`єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

Як вбачається зі змісту Рекомендації №R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо виконання дискреційних повноважень адміністративними органами від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи адміністративного органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень. Завдання правосуддя полягає в гарантуванні дотримання вимог права та контролю за легітимністю прийняття рішень.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Також, відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи із встановлених судом обставин, перевірка яких віднесена до компетенції відповідача та у встановленому законодавством порядку, висновків суду про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення за заявою позивача про перерахунок пенсії, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, для ефективного захисту прав та інтересів позивача у спірних публічно-правових відносинах від порушень з боку відповідача, суд вважає за необхідне також вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії від 20.12.2019 року, та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки питання, щодо якого звернувся позивач, наданої судом у рішенні.

З вищенаведеного вбачається, що часткове задоволення позовних вимог позивача полягає у захисті прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах в іншій ніж заявлено позивачем спосіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію № 3 від 22 січня 2020 року щодо сплати судового збору за подання даного позову в сумі 840,80 грн. (а.с.3)

Виходячи з того, що судом задоволена одна самостійна та одна похідна від неї вимога немайнового характеру, у встановлений судом спосіб, стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись ст.ст. 194, 205, 241-246, 250, 255, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Болградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: просп. Соборний, 149, м. Болград, Одеська область, 68702), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107; ідентифікаційний код юридичної особи: 20987385) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 20.12.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 20.12.2019 року та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки питання, щодо якого звернувся позивач, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова

.