Справа № 580/3772/19
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3772/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року (розглянута у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, м. Черкаси, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2019 року, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області (далі - відповідач), в якому просить: зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу середнього заробітку за час затримки у поновленні на посаді за період з 03.05.2019 по 30.10.2019 включно в розмірі 107003 грн. 58 коп.; зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу невиплаченої заробітної плати за період з 02.01.2019 по 11.01.2019 включно (час відсторонення від роботи, коли заробітна плата не нараховувалась і не виплачувалась) у розмірі 4518 грн. 67 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 у справі №2340/4999/18 позивача поновлено на посаді начальника відділу освіти Чигиринської районної державної адміністрації з 12.01.2019, однак відповідачем фактично поновлено позивача на роботі наказом від 31.10.2019 №51-к та протиправно не нараховано і не виплачено позивачу середнього заробітку за час затримки у поновленні на посаді за період з 03.05.2019 по 30.10.2019 включно в розмірі 107003 грн. 58 коп. Крім того, оскільки розпорядження відповідача від 15.11.2018 №61-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 », на підставі якого позивача відсторонено від посади за період з 02.01.2019 по 11.01.2019, також скасовано рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 у справі №2340/4999/18, то позивач вважається таким, що не притягувався до дисциплінарної відповідальності, тому у відповідності до положень ст. 72 Закону України «Про державну службу» має право на нарахування та виплату заробітної плати за період відсторонення від роботи, коли заробітна плата не нараховувалась і не виплачувалась у розмірі 4518 грн. 67 коп.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить частково скасувати рішення суду першої інстанції в частині, що стосується зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу невиплаченої заробітної плати за період з 02.01.2019 по 11.01.2019 включно (час відсторонення від роботи, коли заробітна плата не нараховувалась і не виплачувалась) у розмірі 4518 грн. 67 коп. та змінити його у даній частині як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Згідно ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню, а постанова суду - частковому скасуванню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що 15 листопада 2019 року дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ апарату Чигиринської райдержадміністрації складено висновок і подання, в яких комісія, розглянувши всі наявні матеріали в дисциплінарній справі, вирішила пропонувати голові райдержадміністрації закінчити дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що в її діях виявлено дисциплінарний проступок, а саме: за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків; прийняти рішення про винесення догани ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладених обставин розпорядженням Чигиринської районної державної адміністрації від 15.11.2018 №61-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 » оголошено догану ОСОБА_1 за неналежне виконання своїх службових обов`язків. Підстава: подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ апарату Чигиринської районної державної адміністрації від 15.11.2018.

Крім того, розпорядженням Чигиринської районної державної адміністрації від 10.01.2019 №3-к «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено із займаної посади 11 січня 2019 року за порушення Присяги державного службовця. Підстава: подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ апарату районної державної адміністрації від 09.01.2019.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 в адміністративній справі №2370/4999/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019, позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправним та скасовано розпорядження Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області від 15 листопада 2018 року № 61-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 »; визнано протиправним та скасовано розпорядження Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області від 10.01.2019 № 3-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області з 12 січня 2019 року; стягнуто з Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.01.2019 по 02.05.2019 в сумі 44338 грн. 50 коп. за вирахуванням всіх обов`язкових відрахувань у вигляді податків та зборів згідно чинного законодавства; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На підставі вищевказаних рішень судів першої та апеляційної інстанцій Чигиринською районною державною адміністрацією Черкаської області прийнято розпорядження від 31.10.2019 №51-к, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Чигиринської районної державної адміністрації з 12.01.2019. Згідно п. 5 вказаного розпорядження зобов`язано відділ освіти, молоді та спорту райдержадміністрації нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час затримки у поновленні на посаді за період з 03.05.2019 по 30.10.2019.

На виконання вказаного наказу, відділом освіти, молоді та спорту Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області нараховано та виплачено позивачу середній заробіток за час затримки у поновленні на посаді за період з 03.05.2019 по 30.10.2019, що становить 77296 грн. 26 коп. (125 (робочі дні затримки в поновлені на посаді) х 618 грн. 37 коп. (середньоденна заробітна плата позивача станом на 2019 рік), що підтверджується доданими копіями платіжних доручень.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Нарахування та виплата заробітної плати є обов`язком роботодавця.

Положеннями ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Сплата коштів за вимушений прогул є гарантією особи та виконує компенсаторну функцію у відносинах незаконного її звільнення, впливає на відносини соціального захисту, право на що визначено ст.46 Конституції України. Здійснити нарахування у таких правовідносинах самостійно без отримання судового рішення щодо такого питання роботодавцю не заборонено.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що не заперечується апелянтом у справі, а саме що стосується вимог позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу середнього заробітку за час затримки у поновленні на посаді за період з 03.05.2019 по 30.10.2019 включно в розмірі 107003 грн. 58 коп., та зазначає наступне.

Процедура нарахування середнього заробітку працівника визначається за правилами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Згідно з абз. 3 п. 2 Порядку №100 збереження заробітної плати «у всіх інших випадках», до яких відноситься вимушений прогул, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 3 Порядку №100 встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками - почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Відповідно до пункту 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

За правилами пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 у справі №2340/4999/18 позивача поновлено на посаді начальника відділу освіти Чигиринської районної державної адміністрації з 12.01.2019, однак відповідачем фактично поновлено позивача на роботі наказом від 31.10.2019 №51-к.

За загальним правилом ч. 1 ст. 52 КЗпП України для працівників установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями.

На підставі ч. 1 ст. 67 цього Кодексу при п`ятиденному робочому тижні працівникам надаються два вихідних дні на тиждень.

З урахуванням визначених ч. 1 ст. 73 КЗпП України святкових днів та вихідних днів, загальна кількість робочих днів у період з 03.05.2019 по 30.10.2019 становила 124 робочих днів, тому помилковим є посилання позивача на те, що кількість днів за час затримки у поновленні на посаді за період з 03.05.2019 по 30.10.2019 становить 181 календарний день.

Із наданих відповідачем документів щодо розрахунку середнього заробітку за час затримки у поновленні ОСОБА_1 на посаді вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача з урахуванням коефіцієнта підвищення становить 618 грн. 37 коп., таким чином сума середнього заробітку за час затримки у поновленні, яка виплачена позивачу з відрахуванням відповідних податків та зборів на доходи фізичних осіб, сплата яких є обов`язковою у встановленому законом порядку, становить 77 296 грн. 26 коп. (618 грн. 37 коп. х 125 (кількість робочих днів вимушеного прогулу згідно відомостей відповідача) = 77 296 грн. 26 коп.).

Отже, відповідачем нараховано та виплачено позивачу середньоденний заробіток за час затримки у поновленні на посаді за період з 03.05.2019 по 30.10.2019, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки вимогам позивача в частині, що стосується зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу невиплаченої заробітної плати за період з 02.01.2019 по 11.01.2019 включно (час відсторонення від роботи, коли заробітна плата не нараховувалась і не виплачувалась) у розмірі 4518 грн. 67 коп., та зазначає наступне.

14 листопада 2018 року відділом організаційного забезпечення, документообігу та контролю апарату райдержадміністрації здійснено моніторинг стану виконавської дисципліни відділів і управлінь райдержадміністрації, за результатами якого складено доповідні записки за порушення виконавської дисципліни. З початку року складено декілька доповідних записок про порушення виконавської дисципліни відділом освіти райдержадміністрації.

Відповідно до розпорядження Чигиринської районної державної адміністрації від 15.11.2018 №60-к відкрито дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків.

15 листопада 2018 року на засіданні дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ апарату Чигиринської райдержадміністрації вирішено, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення, передбачене п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме: неналежне виконання своїх службових обов`язків, які і стали підставою для відкриття дисциплінарного провадження; рекомендовано застосувати до ОСОБА_1 захід дисциплінарного впливу, передбачений чинним законодавством, у вигляді оголошення догани (протокол №1 дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ апарату Чигиринської райдержадміністрації).

15 листопада 2019 року дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ апарату Чигиринської райдержадміністрації складено висновок і подання, в яких комісія, розглянувши всі наявні матеріали в дисциплінарній справі, вирішила пропонувати голові райдержадміністрації закінчити дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що в її діях виявлено дисциплінарний проступок, а саме: за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків; прийняти рішення про винесення догани ОСОБА_1

Розпорядженням Чигиринської районної державної адміністрації від 15.11.2018 №61-к оголошено догану ОСОБА_1 за неналежне виконання своїх службових обов`язків. Підстава: подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ апарату Чигиринської районної державної адміністрації від 15.11.2018.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 в адміністративній справі №2370/4999/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019, позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправним та скасовано розпорядження Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області від 15 листопада 2018 року № 61-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 .

На підстав вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що стягнення на користь особи середньої заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов`язків - це тотожне поняття поняттю середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений змоги працювати. Вимушений прогул працівника має місце при незаконній відмові у прийнятті його на роботу або при несвоєчасному укладенні трудового договору, незаконному відстороненні від роботи, незаконному звільненні або незаконному переведенні на іншу роботу, затримці видачі трудової книжки, неправильному формулюванні в трудовій книжці причини звільнення, якщо воно перешкоджало працевлаштуванню його.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено: якщо буде встановлено, що на порушення ст. 46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст. 235 КЗпП).

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому, враховується положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 року у справі № 2340/4999/18 було встановлено, що оголошення позивачеві догани, а потім і звільнення з роботи було проведено відповідачем незаконно, а отже, в свою чергу, і відсторонення від роботи із зупиненням виплати заробітної плати було здійснене в цей період також без законних підстав для цього.

Розпорядженням голови Чигиринської РДА № 63-к від 19.11.2018 року ОСОБА_1 була відсторонена від виконання своїх посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження.

Відсторонення відбулось у період з 02 січня 2019 року по 11 січня 2019 року включно.

Проте, у вказаний період позивач весь час перебувала у фактичних трудових відносинах з відповідачем, та дотримувалась Правил внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до табелю обліку використання робочого часу за січень 2019 року позивачеві ставили відпрацьовані години за вказаний період (табель міститься в матеріалах справи).

Відповідно до розпорядження голови РДА Клименка В.А. від 10.01.2019 № 3-к «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача було звільнено з роботи.

Згідно відповіді відділу освіти Чигиринської РДА, лист від 08.01.2019 року № 16/09, ОСОБА_1 заробітна плата за період з 02.01.2019 року по 11.01.2019 року не нараховувалась.

Окрім вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на відповідь відділу освіти, молоді та спорту Чигиринської РДА від 28.10.2019 року № 429/09, що була надана на адвокатський запит, що за час відсторонення від роботи з 02 січня 2019 року по 11 січня 2019 року включно заробітна плата ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку щодо зобов`язання відповідача у справі здійснити нарахування та виплату за вказаний вище період, у розмірі 4 518,67 грн., за вирахуванням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску.

Згідно ч.4 ст. 72 Закону України «Про державну службу» у разі закриття дисциплінарного провадження без притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності йому оплачується у розмірі середньої заробітної плати час відсторонення від виконання посадових обов`язків в установленому порядку.

Так, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 року у справі № 2340/4999/18, визнано протиправним та скасовано розпорядження Чигиринської РДА Черкаської області від 15.11.2018 року N2 61-К «Про оголошення догани ОСОБА_1 », від 10.01.2019 року № 3-К «Про звільнення ОСОБА_1 .

У зв`язку із вище зазначеним ОСОБА_1 вважається такою, що не притягувалась до дисциплінарної ні плові дальності, а не виплата мені заробітної плати за час відсторонення від роботи з 02 січня 2019 року по 11 січня 2019 року включно є безпідставною та незаконною.

Отже, роботодавець із власної ініціативи, без законних на те підстав відсторонив працівника від роботи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачка неодноразово зверталась до Чигиринської РДА про добровільну виплату заробітної плати за вказаний вище період, проте відповідач надавав відповідь від 19.11.2019 року № Н-249/022-02 «Щодо виконання рішення суду у справі 2340/4999/18» про відмову у нарахуванні і виплаті заробітної плати за час відсторонення від роботи з 02 січня 2019 року по 11 січня 2019 року включно.

Зазначає, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 року у справі № 2340/4999/18 питання щодо нарахування і виплати заробітної плати за час відсторонення мене від роботи з 02 січня 2019 року по 11 січня 2019 року не вирішувалось, оскільки воно не було предметом судового розгляду.

Конституція України, проголосивши Україну соціальною і правовою державою, визначила обов`язок держави щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав і свобод людини. Складовою цього обов`язку є забезпечення державою соціальної спрямованості економіки, створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею і своєчасно одержувати винагороду за працю (статті 13, 43 Конституції України).

Конституційний Суд України в Рішенні від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене.

Відповідно до статей 43, 55 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю працівник може захистити в суді.

У зв`язку із зазначеним вище та у зв`язку із тим, що відповідачем не правомірно порушено Конституційні права позивача щодо виплати та отримання заробітної плати за час відсторонення від роботи, колегія суддів приходить до висновку щодо зобов`язання Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області нарахувати та виплатити заробітну за період з 02.01.2019 по 11.01.2019 включно (час відсторонення від роботи, коли заробітна плата не нараховувалась і не виплачувалась) у розмірі 4 518 грн. 67 коп., за вирахуванням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року - скасувати частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області про зобов`язання вчинити певні дії - задоволити частково.

Зобов`язати Чигиринську районну державну адміністрацію Черкаської області нарахувати та виплатити заробітну за період з 02.01.2019 по 11.01.2019 включно (час відсторонення від роботи, коли заробітна плата не нараховувалась і не виплачувалась) у розмірі 4 518 грн. 67 коп., за вирахуванням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль