Справа № 520/3352/2020
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

09 квітня 2020 р. справа № 520/3352/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Державної установи «Державний інститут праці та соціально-економічних досліджень» (, м. Харків, пров. Лазьківський, 7) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд, 10 поверх, ) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Державна установа «Державний інститут праці та соціально-економічних досліджень» (далі - ДУ «ДІПСЕД») звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові від 12.02.2020 року ВП №61097188 про стягнення виконавчого збору в сумі 18892,00 грн..

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019 року по справі №520/4523/19 позивач невідкладно організував його виконання, а саме керівником видано наказ від 18.12.2019 року №24, відповідно до якого негайно припинено та заборонено використання нежитлової будівлі за адресою м. Харків, вул. Сумська, буд. 1з метою провадження будь-якої діяльності не пов`язаної з усуненням порушень законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. 17.02.2020 року ДУ «ДІПСЕД» отримано постанову старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2020 року ВП № 61097188 з примусового виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду по справі №520/4523/19 за позовом ГУ ДСНС у Харківській області до ДУ «ДІПСЕД» про зобов`язання усунути порушення у сфері техногенної та пожежної безпеки шляхом зупинення експлуатації будівлі за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 1. Іншими постановами, винесеними в рамках цього виконавчого провадження, які на теперішній час ДУ «ДІПСЕД» не отримано, додатково стягнуто з ДУ «ДІПСЕД» витрати в сумі 69,00 грн., стягнуто виконавчий збір в сумі 18892,00 грн. та нараховано штраф в сумі 5100 грн. Представник позивача зазначив, що при виконанні судового рішення державний виконавець належним чином (взагалі) не дослідив стан фактичного виконання судового рішення, з будь-якими запитами не звертався, внаслідок чого передчасно стягнув виконавчий збір та наклав штраф за невиконання виконаного судового рішення. Позивач не погоджується з вказаними постановами державного виконавця та вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Суд зазначає, що позовною вимогою в межах даної справи позивачем визначено: визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові від 12.02.2020 року ВП №61097188 про стягнення виконавчого збору в сумі 18892,00 грн., відповідно суд досліджує правомірність винесення відповідачем виключно вказаної постанови.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист Харківського окружного адміністративного суду №520/4523/19 від 10.01.2020 року. 29.01.2020 року державним виконавцем винесенно постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору. Вказана постанова отримана боржником, добровільно не виконана, причин поважності невиконання не надано. 12.02.2020 року державним виконавцем згідно статей 3, 27, 40 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. Отже, за виконавчим провадження ВП №61097188 стягненню, відповідно до приписів ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" підлягає виконавчий збір в сумі 18892 грн. за постановою про стягнення виконавчого збору від 12.02.2020 року. З огляду на викладене, відсутні підстави для скасування постанови про стягнення виконавчого збору. Представник відповідача також зазначив, що згідно п.9 статті 27 Закону виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Проте, 12.02.2020 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника м. Харків, вул. Сумська, 1, яким встановлено, що рішення суду боржником не виконано, причин поважності невиконання та обставини, що зумовлюють зупинення чи відкладення проведення виконавчих дій не надано, про що складено акт державного виконавця. На підставі викладеного, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявними матеріалами справи. 08.04.2020 року до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявними матеріалами справи. 07.04.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з положеннями ч.1, ч.3 та ч.9 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі по тексту Закон №1404) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спірні правовідносини склались з приводу правомірності винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, а відтак при розв`язанні спору слід виходити з положень Закону України Про виконавче провадження, згідно зі ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року по справі №520/4523/19 адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до державної установи "Державний інститут праці та соціально-економічних досліджень" про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року по справі №520/4523/19 скасовано з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову. До повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, експлуатацію будівлі державної установи "Державний інститут праці та соціально-економічних досліджень" за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 1, зупинити повністю шляхом її знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв`язку з чим зобов`язати керівництво державної установи "Державний інститут праці та соціально-економічних досліджень" негайно припинити використання цієї будівлі з метою проведення будь-якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Судове рішення набрало законної сили 02.12.2019 року.

Судом встановлено, що представником позивача 10.01.2020 року отримано виконавчий лист від 02.12.2019 року по справі №520/4523/19.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 Закону України Про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно - правовими актами.

З наявних матеріалів справи вбачається, що старшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) постановою від 29.01.2020 року відкрито виконавче провадження ВП №61097188 про примусове виконання виконавчого листа від 02.12.2019 року по справі №520/4523/19, виданого Харківським окружним адміністративним судом 10.01.2020 року, за яким стягувачем є Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, а боржником - державна установа "Державний інститут праці та соціально-економічних досліджень".

Відповідно до вимог ч.5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Суд зазначає, що на виконання вказаної норми, державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження саме зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону, а не постановлено стягнути суму виконавчого збору, що спростовує твердження позивача про подвійне стягнення виконавчого збору за вказаним виконавчим провадженням.

Судом встановлено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження боржнику встановлено строк на виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

12.02.2020 року державним виконавцем було складено акт, яким встановлено, що виходом державного виконавця за адресою м.Харків, вул. Сумська, 1 встановлено, що рішення суду боржником не виконано, причин поважності невиконання та обставини, що зумовлюють зупинення чи відкладення проведення виконавчих дій не надано.

Частинами 1, 3 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

На виконання приписів наведеної норми, державним виконавцем 12.02.2020 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн.

21.02.2020 року позивач звернувся до державного виконавця з заявою №11, в якій повідомив, що державною установою "Державний інститут праці та соціально-економічних досліджень" самостійно виконано рішення суду, ще до відкриття виконавчого провадження ВП №61097188 щодо примусового виконання виконавчого документа від 02.12.2019 року по справі №520/4523/19. Зокрема, керівником підприємства винесено наказ від 18.12.2019 року № 24, яким негайно припинено та заборонено використання нежитлової будівлі за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 1 з метою провадження будь - якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. Серед інших організаційних заходів наказом визначено, що виконання посадових обов`язків працівниками ДУ «ДІПСЕД» належить здійснювати відповідно до встановленого розподілу обов`язків з використанням іншого майна та приміщень Установи. Доручено забезпечити усунення недоліків та належний стан пожежної та техногенної безпеки, а також утримання нежитлової будівлі за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 1 у відповідності до вимог законодавства України. Враховуючи відсутність договірних відносин з постачальниками електроенергії, для підтвердження факту відсутності електропостачання ДУ "Державний інститут праці та соціально-економічних досліджень" та відсутності споживання електроенергії, доручено провести з АК «Харківобленерго» звіряння взаємних розрахунків. Про видання вказаного наказу повідомлено Другий апеляційний адміністративний суд.

В заяві також зазначено, що підприємство не має на теперішній час власних джерел електроживлення, а є субабонентом, оплата постачальникам електроенергії не здійснюється. Працівники не мають доступу до розподільних електроустановок, технічне обслуговування джерел електроживлення за адресою м. Харків, вул. Сумська, 1 відповідачем не здійснюється за відсутності таких обов`язків та відповідної власності, що на думку заявника свідчить про виконання рішення суду.

03.04.2020 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника, яким перевірити виконання рішення суду не виявилось можливим, оскільки вхідні двері були зачинені, про що складено акт державного виконавця.

Суд зазначає, що єдиною підставою в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним було виконано рішення суду до відкриття провадження у справі.

Відповідно до вимог ч.9 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з положеннями пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Однак, позивачем не наведено жодних обґрунтованих обставин, за яких суд може дійти до висновку про фактичне виконання виконавчого листа по справі №520/4523/19, виданого Харківським окружним адміністративним судом 10.01.2020 року.

Суд зазначає, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019 року по справі №520/4523/19 зобов`язано повністю зупинити експлуатацію будівлі державної установи "Державний інститут праці та соціально-економічних досліджень" за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 1 шляхом її знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв`язку з чим зобов`язати керівництво державної установи "Державний інститут праці та соціально-економічних досліджень" негайно припинити використання цієї будівлі з метою проведення будь-якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

В постанові суду викладено ряд порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, виявлених під час перевірки експлуатації будівлі, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 1, які на момент винесення судового рішення підприємством усунуто не було.

Суд зауважує, що наказ ДУ "Державний інститут праці та соціально-економічних досліджень" від 18.12.2019 року № 24 про негайне припинення та заборону використання нежитлової будівлі за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 1 з метою провадження будь - якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, не свідчить про усунення порушень, викладених в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019 року та не є доказом виконання судового рішення.

Зокрема, наказом від 18.12.2019 року № 24 зобов`язано заступника директора з наукової роботи забезпечити усунення недоліків та приведення в належний стан пожежної та техногенної безпеки, а також утримання нежитлової будівлі за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 1 у відповідності до вимог законодавства України.

Проте, заявником до суду не надано будь - яких доказів того, що відповідальною особою на виконання рішення суду забезпечено усунення недоліків, приведено в належний стан пожежної та техногенної безпеки нежитлову будівлю за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 1.

Суд критично ставиться до наданих позивачем доказів щодо відсутності у приміщенні за адресою: м.Харків, вул. Сумська, 1 електропостачання, оскільки вказане не свідчить про опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання та дотримання встановленої судом заборони припинення використання цієї будівлі з метою проведення будь-якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення суду у справі №520/3352/2020 до відкриття виконавчого провадження боржником не виконано, доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" у сукупності надає підстави для висновків, що підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, враховуючи, що виконавче провадження перебуває на виконанні у державного виконавця та останнім вчиняються дії щодо примусового виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця з винесення постанови про стягнення виконавчого збору в повній мірі відповідають приписам Закону №1404, отже є правомірними та такими, що вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, постанова старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові від 12.02.2020 року ВП №61097188 про стягнення виконавчого збору в сумі 18892,00 грн. винесена правомірно, та як наслідок відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Державної установи «Державний інститут праці та соціально-економічних досліджень» (, м. Харків, пров. Лазьківський, 7) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд, 10 поверх, ) про скасування постанови - відмовити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та проголошено 09.04.2020 року.

Суддя Біленський О.О.