Справа № 520/10693/19
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

09 квітня 2020 р. № 520/10693/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКД-Трейд" (вул. Польова, буд. №140, м. Харків, 61140, ) до Державної податкової служби у Харківській області (, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХКД-Трейд" (вул. Польова, буд. №140, м. Харків, 61140) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить суд:

- скасувати прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 13.06.2019 р. № 2 про донарахування 223 602,00 грн. податку на прибуток та застосування 55 900, 50 грн. штрафних санкцій і № 2 про донарахування податку на додану вартість у сумі 21 727,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що судження контролюючого органу про відсутність фактичного здійснення господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХКД-Трейд" (далі за текстом ТОВ "ХКД-Трейд") та контрагентами не відповідають дійсності. Висновки відповідача, зроблені на підставі зібраної податкової інформації без врахування фінансово-господарських документів контрагентів-постачальників щодо формування ними податкового кредиту чи зобов`язань, є необґрунтованими. Позивач наголосив на тому, що всі господарські операції мають реальний характер. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 р. позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 р. було прийнято рішення про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 р. було продовжено підготовче провадження та відкладено підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач у позовній заяві не зазначає про встановлене порушення та не наводить жодних підстав для скасування податкового повідомлення-рішення. Окрім того, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, щодо контрагента Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрім Євро Трейд" наявний вирок суду у кримінальному провадженні. Щодо інших контрагентів, то контролюючому органу не були надані документи, які б підтверджувати реальність господарських операцій. На підставі викладеного відповідач просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення. Всі господарські операції мали реальний характер. На підставі викладеного просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Протокольною ухвалою від 12.03.2020 р. було закрито підготовче провадження та прийнято рішення про перехід до розгляду справи по суті. Розгляд справи призначено на 24.03.2020 р.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання. Зазначене підтверджується інформацією, яка міститься в повідомленнях про вручення поштових відправлень.

Позивач в судове засідання, призначене на 24.03.2020 року не прибув, про дату, час та місце розгляду справи представник позивача повідомлений своєчасно та належним чином, надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, без його участі.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 24.03.2020 року, не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 р. суд перейшов до розгляду справи №520/10693/19 в порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України та беручи до уваги клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними матеріалами справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

В той же час приписами статті 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, керуючись приписами чинного адміністративного процесуального законодавства та здійснюючи розгляд справи в порядку письмового провадження, суд зазначає наступне.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, ТОВ "ХКД-Трейд" зареєстроване в Департаменті реєстрації Харківської міської ради, реєстраційний номер №0033044 від 07.02.2007 р.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі направлень № 5117 та № 5118 від 23.05.2019 р., п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1 ст. 41. п. 61.1, п. 61.2 ст. 61, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу головного управління ДФС у Харківській області №3692 від 23.05.2019 р. та висновку про розгляд заперечень ТОВ "ХКД-Трейд" до акта перевірки від 19.04.2019 р. №1339/20-40-14-12-09/34859931, контролюючим органом в період з 24.05.2019 р. по 30.05.2019 р. була проведена документальна позапланову виїзна перевірка ТОВ "ХКД-Трейд".

За результатами перевірки контролюючим органом був складений акт №1954/20-40-14-12-09/34859931від 06.06.2019 р. "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКД-Трейд" (код за ) з питань, що стали предметом оскарження акту про результати документальної планової виїзної перевірки від 19.04.2019 р. №1339/20-40-14-12-09/34859931" (т. 1 а.с. 26 96).

Перевіркою були встановлені наступні порушення ТОВ "ХКД-Трейд":

- п.п.44.1 ст.44, п.п.14.1.36, п.п.14.1.54, п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1. п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, із змінами та доповненнями, з урахуванням, п.7, п.8 П(С)БО 15 "Доходи", (затвердженого наказом Міністерства фінансів Україну від 29 листопада 1999 року №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року за №860/4153), підприємством безпідставно завищено суму доходів в частині реалізації товару, без встановлення реальності факту (законного джерела) походження товарів в загальному розмірі 46 418 705 грн., в т.ч.:

· за півріччя 2016 року на суму 2 564 840 грн.,

· за 9 місяців 2016 року на суму 4 554 420 грн.,

· за 2016 рік на суму 9 904 345 грн.,

· за 2017 рік на суму 15 642 555 грн.,

· за 2018 рік на суму 20 871 805 грн.;

- п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ, із змінами та доповненнями, п.ІІ П(С)БО 16 "Витрати" (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за №27/4248), ТОВ "ХКД-Трейд" безпідставно завищено суму витрат, визначених за правилами бухгалтерського обліку в загальному розмірі 47 660 938 грн., в т.ч.:

· за півріччя 2016 року на суму 3 665 817 грн.,

· за 9 місяців 2016 року на суму 5 088 078 грн.,

· за 2016 рік на суму 10 518 776 грн.,

· за 2017 рік на суму 15 720 987 грн., .

· за 2018 рік на суму 21 421 175 грн.;

- п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) - занижено податок на прибуток на загальну суму 223 602 гри., в т.ч.:

· за півріччя 2016 року на суму 178 573 грн.,

· за 9 місяців 2016 року на суму 96 058 грн.,

· за 2016 рік на суму 110 598 грн.,

· за 2017 рік на суму 14 118 грн.,

· за 2018 рік на суму 98 886 грн.;

- п.п. 185.1 ст. 185 та п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VІ (із змінами і доповненнями) в результаті завищено податкові зобов`язання на суму ПДВ 9 283 741 грн., у тому числі на 97 891 грн. за квітень 2016 року, на 265 050 грн. за травень 2016 року, на 150 027 грн. за червень 2016 року, на 95 504 за липень 2016 року, на 168 285 грн. за серпень 2016 року, на 134 127 грн. за вересень 2016 року, на 401 768 грн. за жовтень 2016 року, на 435 389 грн. за листопад 2016 року, на 232 828 грн. за грудень 2016 року, на 154 507 грн. за січень 2017 року, на 202 355 грн. за лютий 2017 року, на 362 186 грн. за березень 2017 року, на 254 867 грн. за квітень 2017 року, на 422 242 грн. за травень 2017 року, на 363 651 грн. за червень 2017 року, на 303 160 за липень 2017 року, на 190 219 грн. за серпень 2017 року, на 181 442* грн. за вересень 2017 року, на 165 525 грн. за жовтень 2017 року, на 235 710 грн. за листопад 2017 року, на 292 647 грн. за грудень 2017 року, на 440 225 грн. за січень 2018 року, на 432 253 грн. за лютий 2018 року, на 302 536 грн. за березень 2018 року, на 288 115 грн. за квітень 2018 року, на 413 111 грн. за травень 2018 року, на 361 213 грн. за червень 2018 року, на 270 445 грн. за липень 2018 року, на 314 916 грн. за серпень 2018 року, на 392 124 грн. за вересень 2018 року, на 326 481 грн. за жовтень 2018 року, на 358 570 грн. за листопад 2018 року та на 274 372 грн. за грудень 2018 року;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198 п.201.1, п. 201.7 ст.201 Розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VІ, із змінами та доповненнями, ТОВ "ХКД-Трейд" безпідставно завищено суму податкового кредиту на загальну суму 9 320 274 грн., у тому числі на 112 697 грн. за квітень 2016 року, на 270 509 грн. за травень 2016 року, на 116 160 грн. за червень 2016 року, на 93 124 за липень 2016 року, на 78 127 грн. за серпень 2016 року, на 135 085 грн. за вересень 2016 року, на 411 964 грн. за жовтень 2016 року, на 426 435 грн. за листопад 2016 року, на 217 772 грн. за грудень 2016 року, на 149 065 грн. за січень 2017 року, на 183 609 грн. за лютий 2017 року, на 403 377 грн. за березень 2017 року, на 247 137 грн. за квітень 2017 року, на 366 705 грн. за травень 2017 року, на 340 378 грн. за червень 2017 року, на 359 031 за липень 2017 року, на 239 836 грн. за серпень 2017 року, на 194 889 грн. за вересень 2017 року, на 155 029 грн. за жовтень 2017 року, на 68 748 грн. за листопад 2017 року, на 300 864 грн. за грудень 2017 року, на 452 362 грн. за січень 2018 року, на 404 072 грн. за лютий 2018 року, на 284 108 гри. за березень 2018 року, на 378 142 грн. за квітень 2018 року, на 541 306 грн. за травень 2018 року, на 377 359 грн. за червень 2018 року, на 266 186 за липень 2018 року, на 351 955 грн. за серпень 2018 року, на 392 034 грн. за вересень 2018 року, на 324 691 грн. за жовтень 2018 року, на 369 828 грн. за листопад 2018 року та на 307 690 грн. за грудень 2018 року;

- п. 200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) внаслідок заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету на суму 420 886 грн., у тому числі на 3 219 грн. за травень 2016 року, на 20 891 грн. за березень 2017 року, на 47 945 за липень 2017 року, на 49 617 грн. за серпень 2017 року, на 1З 447 грн. за вересень 2017 року, на 8 217 грн. за грудень 2017 року, на 12 137 грн. за січень 2018 року, на 43 639 грн. за квітень 2018 року, на 128 195 грн. за травень 2018 року, на 16 146 грн. за червень 2018 року, на 33 150 грн. за серпень 2018 року, на 10 965 грн. за листопад 2018 року та на 33 318 грн. за грудень 2018 року;

- п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VІ (зі змінами та доповненнями) внаслідок завищення суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету на суму 399 159 грн., у тому числі на 4 533 грн. за червень 2016 року, на 3 953 за липень 2016 р. на 17 921 грн. за серпень 2016 року, на 18 943 грн. за вересень 2016 року, на 7 646 грн. за жовтень 2016 року, на 34 829 грн. за листопад 2016 року, на 18 964 грн. за грудень 2016 року, на 18 698 грн. за січень 2017 року, на 15 422 грн. за лютий 2017 року, на 7 730 грн. за квітень 2017 року, на 49 576 грн. за травень 2017 року, на 21 308 грн. за червень 2017 року, на 10 496 грн. за жовтень2017 р. на 166 962 грн. за листопад 2017 року, на 172 за лютий 2018 року, на 49 грн. за березень 2018 р. на 370 за липень 2018 року, на 90 гри. за вересень 2018 року та на 1 497 грн. за жовтень 2018 року;

- п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого порушено терміни реєстрації податкових накладних (розрахунків коригувань) у Єдиному реєстрі податкових накладних за листопад 2018 року на загальну суму ПДВ 115 грн. з перевищенням терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів (т.1 а.с. 94 95).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки №1954/20-40-14-12-09/34859931від 06.06.2019 р. контролюючим органом були складені наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення рішення № 2 від 13.06.2019 р. р., яким була збільшена сума грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 279 502,50 грн., з яких за податковим зобов`язанням 223 602,00 грн., а за штрафними санкціями 55 900,50 грн. (т. 1 а.с. 22 23).

- податкове повідомлення рішення № 2 від 13.06.2019 р. р., яким була збільшена сума грошового зобов`язання з податку на додану вартість 27 158,75 грн., з яких за податковим зобов`язанням 21 727,00 грн., а за штрафними санкціями 5431,75 грн. (т. 1 а.с. 24 25).

Не погоджуючись із такими рішеннями контролюючого органу позивач скористався процедурою досудового оскарження, визначеного статтею 56 Податкового кодексу України. Так, позивачем на адресу Державної фіскальної служби України була направлена скарга (вх. № 25950/6 від 26.06.2019 р.) на податкові повідомлення рішення № 2 від 13.06.2019 р. та № 2 від 13.06.2019 р. Розглянувши зазначену скаргу контролюючий орган прийняв рішення №40535/6/99-99-11-04-01-285 від 22.08.2019 р., яким скаргу було частково задоволено, податкове повідомлення-рішення від 13.06.2019 р. № 2 було скасовано, а податкові повідомлення рішення № 2 від 13.06.2019 р. та № 2 від 13.06.2019 р. залишено в силі (т. 1 а.с. 97 114).

Не погоджуючись із таким рішенням контролюючого органу позивач звернувся за захистом порушених прав до Харківського окружного адміністративного суду.

По суті спірних відносин суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, визначення компетенції контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з п. 44.1 та 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу. Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

За правилами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Пункт 135.1 статті 135 Податкового кодексу України встановлює, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Таким чином, фінансовий результат до оподаткування та, відповідно, база оподаткування податком на прибуток, визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

За визначенням статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку - нормативно-правовий акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, що визначає принципи та методи ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності, що не суперечать міжнародним стандартам; міжнародні стандарти фінансової звітності (далі - міжнародні стандарти) - прийняті Радою з міжнародних стандартів бухгалтерського обліку документи, якими визначено порядок складання фінансової звітності; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлює, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що в перевіряємий період ТОВ "ХКД-Трейд" мало взаємовідносини з Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрім Євро Трейд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпрофімпорт", Товариством з обмеженою відповідальністю "Лайтарт", Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Октава Центр", Товариством з обмеженою відповідальністю "Імекслайн", Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліліон Вест", Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Візард", Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Трейд-Март", Товариством з обмеженою відповідальністю "Фундмонолітбуд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Артеселіт-Інвест", Товариством з обмеженою відповідальністю "Нізан Трейд", Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК "Інтертрейд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Арт Світ Стар".

Перевіркою встановлено, що ТОВ "ХКД-Трейд" у квітні-травні 2016 року відобразило придбання у Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім Євро Трейд" товарів в асортименті на загальну суму 1 507 639,38 грн., у тому числі 251273,23 грн. ПДВ.

Між ТОВ "ХКД-Трейд" (покупець, в особі директора Сусойкіна В.А.) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрім Євро Трейд" (постачальник, в особі директора Стратан О.П.) укладено договір поставки від 01.04.2016 №904/16 (умови договору наведено в акті перевірки).

Суд наголошує на тому, що матеріалами справи підтверджено наявність стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім Євро Трейд" наявність вироку Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2017 р. по справі № 757/24218/17-к. (т.2 а.с. 1 25, т. 30 а.с. 68 117). В зазначеному вироку міститься інформація, що особа, яка визнала вину, була організатором вчинення фіктивного підприємства, координувала діяльність інших співучасників. Так в зазначеному вироку міститься інформація що "приблизно у лютому 2016 року у невстановленому слідством місці, з метою реалізації злочинного плану , особі, яка визнала вину, було запропоновано виступити за грошову винагороду одноосібним засновником, директором та головним бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім Євро Трейд".

Зазначеним вироком затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 27.04.2017 року між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_1 та Косевич ОСОБА_2 .В.

Отже, вироком встановлено, що Наумовським О.С. та ОСОБА_3 не мали на меті вести фінансово-господарську діяльність. Суд наголошує, що відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на встановлені обставини та положення частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що первинні документи, які стали підставою для формування позивачем податкового кредиту у перевіреному періоді за наслідками господарських операцій, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не може вважатися належно оформленими та підписаними звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставним.

Наведена правова позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду України, що містяться у постанові від 17.11.2015 (справа № 21-277а15) та з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові 17.04.2018 у справі № 826/1374/16.

Таким чином, недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця (замовника послуг) права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

Відповідно до статті 1 цього Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Статтею 9 зазначеного Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок формування податкового кредиту визначено ст. 198 ПК України. Пунктом 198.1. ст. 198 ПК України встановлено, що право платника на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів.

Датою виникнення такого права на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2. ст. 198 ПК України).

До податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6. ст. 198 ПК України).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Відповідно до приписів ст. 200.1. сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг, які відображені в податкових накладних, із метою їх використання в господарській діяльності.

На підтвердження господарських операцій між ТОВ "ХКД-Трейд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрім Євро Трейд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпрофімпорт", Товариством з обмеженою відповідальністю "Лайтарт", Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Октава Центр", Товариством з обмеженою відповідальністю "Імекслайн", Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліліон Вест", Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Візард", Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Трейд-Март", Товариством з обмеженою відповідальністю "Фундмонолітбуд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Артеселіт-Інвест", Товариством з обмеженою відповідальністю "Нізан Трейд", Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК "Інтертрейд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Арт Світ Стар", позивач надав: акти здачі-прийняття робіт (т. 1 а.с. 119 168), оборотно-сальдові відомості по рах. 361 та банківські виписки (т. 2 а.с. 67 113, т.2 а.с. 127 246, т. 3 а.с. 1 250, т. 4 а.с. 1 250, т. 5 а.с. 1 250а, т. 6 а.с. 1 163), видаткові накладні (т. 6 а.с. 164 250, т. 7 а.с. 1 250, т. 8 а.с. 1 250, т. 9 а.с. 1 250, т. 10 а.с. 1 250, т. 11 а.с. 1 250, т. 12 а.с. 1 250, т. 13 а.с. 1 250, т. 14 а.с. 1 250, т. 15 а.с. 1 250, т. 16 а.с. 1 236, т. 17 а.с. 1 224,т. 18 а.с. 1 234, т. 19 а.с. 1 233, т.20 а.с. 1 250, т. 21 а.с. 1 244, т. 22 а.с. 250, т. 23 а.с. 1 250, т. 24 а.с. 1 250, т. 25 а.с. 1 250, т. 26 а.с. 1 250, т. 27 а.с. 1 250, т. 28 а.с. 1 250, т. 29 а.с. 1 250, т. 30 а.с. 1 96).

Суд наголошує, що неодноразово під час підготовчого судового засідання просив позивача надати всі документи які підтверджували реальність проходження господарських операції із зазначеними контрагентами, але ані договорів, ані рахунків- фактури, ані товарно-транспортних накладних, ані податкових накладних, які підтверджували нарахування ПДВ позивачем, ані платіжних доручень до суду надано не було. В той час, суд наголошує, що акти здачі-приймання робіт надані не по всім контрагентам.

Так, судом неможливо встановити реальність господарських операцій та взагалі їх хід (від придбання товару (послуг) до їх подальшої реалізації), оскільки позивачем не надано письмових доказів та пояснень щодо проходження господарських операцій.

Зважаючи на характер господарської операції, ураховуючи встановлену відсутність у контрагента робочої сили, відсутність основних засобів, необхідних для виконання даних послуг, ненадання доказів придбання сторонніх послуг з експлуатації основних засобів, суд вважає, що це свідчить про неможливість факту проведення господарської операції між позивачем та контрагентом.

Крім того, у позовній заяві та доданих до неї матеріалів позивач жодним чином не обґрунтував та документально не спростував висновків акту перевірки щодо неможливості (нереальності) господарських операцій з контрагентами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №820/4729/16 (№К/9901/55978/18) зазначив, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (валових витрат та податкового кредиту) виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції

Отже, під час розгляду справи позивачем не доведено фактичного виконання саме контрагентами спірних операцій та не встановлено у цьому контексті наявності у контрагентів ресурсів та можливостей, необхідних для здійснення господарської діяльності та спірних операцій зокрема.

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з висновками контролюючого органу, викладеними в акті перевірки стосовно господарської діяльності позивача з контрагентами без настання реальних наслідків, шляхом формального оформлення наявних первинних документів.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розподіл витрат здійснюється за статтею 139 КАС України.

Керуючись приписами ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову по справі Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКД-Трейд" (вул. Польова, буд. №140, м. Харків, 61140, ) до Державної податкової служби у Харківській області (, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) про скасування податкових повідомлень-рішень відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09 квітня 2020 р.

Суддя Н.А. Полях