Справа № 300/2032/19
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/2032/19 пров. № А/857/1572/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості,

суддя у І інстанції Остап`юк С.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складення повного тексту рішення 20 листопада 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області (далі - УПСЗН) та зобов`язати відповідача провести виплати соціальної допомоги відповідно до його рішення № 212701 від 22 червня 2019 року. Окрім того, просила стягнути з відповідача заборгованість у виді невиплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 18015,80 грн на її користь.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 300/2032/19 позов було задоволено. Визнано протиправними дії УПСЗН щодо припинення виплати та повернення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_1 та зобов`язано відповідача відновити позивачці виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, здійснити нарахування та виплатити їй державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що внесення ОСОБА_1 даних до розділу ІІ Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 03 грудня 2018 року про розмір заробітної плати свого чоловіка ОСОБА_2 з відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, до якого вносяться відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомога та компенсація, на які нараховано і з яких сплачено страхові внески), що подаються роботодавцями, не може кваліфікуватися як навмисне подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру.

У апеляційній скарзі УПСЗН просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250, передбачено, що у Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, заповнюється заявником на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї. Проте, позивачка проігнорувала дані вимоги до заповнення Декларації і умисно заповнила Розділ ІІ Декларації не на підставі довідки про доходи членів сім`ї, а згідно з іншими джерелами. Тому, на думку скаржника, позивачкою умисно подано недостовірні дані про доходи свого чоловіка.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішеннями УПСЗН про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї за № 21269 від 24 червня 2019 року та за № 212701 від 22 лютого 2019 року ОСОБА_1 призначено соціальну допомогу з 01 червня 2019 року до 30 листопада 2019 року.

28 серпня 2019 року посадовою особою відповідача встановлено, що одержувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_1 у розділі ІІ Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 03 грудня 2018 року вказала недостовірний розмір заробітної плати ОСОБА_2 за період з 01 червня 2018 року до 10 жовтня 2018 року, отриманий з Івано-Франківської дирекції АТ «Украпошта», про що складено Акт виявлення неповної або недостовірної інформації про доходи, майновий стан, виникнення інших обставин в осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги та житлової субсидії за № 167 від 28 серпня 2019 року.

УПСЗН повідомленням про відшкодування державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї за № 04-16/3967/08 від 10 вересня 2019 року повідомлено позивачку про припинення з 01 серпня 2019 року державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та надміру виплачених коштів у розмірі 18015,80 грн за період з 01 грудня 2018 року до 31 травня 2019 року і з 01 серпня 2019 року до 31 серпня 2019 року та повернення цих коштів.

ОСОБА_1 не погодилася із такими діями УПСЗН та звернулася до адміністративного суду із цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваній вимозі та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Порядок надання державної соціальної допомоги визначено статтею 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».

Відповідно до вказаної статті заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

До заяви про надання державної соціальної допомоги додається, зокрема, декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону; нарахована субсидія за спожиті житлово-комунальні послуги; сплачені членами сім`ї аліменти; грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на час здійснення зазначених заходів).

Як передбачено частиною 4 статті 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», форми заяви, довідки про склад сім`ї, декларації про доходи та майно встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 (далі - Порядок № 250) визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».

Згідно із абзацом 5 пункту 6 Порядку № 250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї).

Судом першої інстанції встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 до Розділу ІІ Декларації від 03 грудня 2018 року про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, внесено дані про розмір заробітної плати свого чоловіка ОСОБА_2 з відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому у графі «розмір доходу» зазначено « 10644,31»; в графі «джерело доходу» зазначено: «з 01.06 по 10.10.2018р. Івано-Франківська дирекція ПАТ «Укрпошта».

Разом із тим, як слідує з матеріалів справи, відповідно до довідки про доходи, виданої Івано-Франківською дирекцією АТ «Укрпошта» за № 967 від 20 серпня 2019 року, нарахована заробітна плата ОСОБА_2 становила в червні 2018 року - 4927,27 грн, в липні 2018 року - 4356,16 грн, у серпні 2018 року - 4432,35 грн, у вересні 2018 року - 4386,66 грн, у жовтні 2018 року - 688,83 грн. (а.с. 42, зворот).

Відповідно до пункту 27 Порядку № 250 контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів.

Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем у порядку контролю за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги ОСОБА_1 зроблено запит до ДФС України та отримано відповідь на такий (а.с. 44-45), що залишено судом першої інстанції без належної правової оцінки.

Згідно із пунктом 28 Порядку № 250 якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 250 у разі, коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Згідно з пунктом 25 Порядку № 250 виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється: якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що позивачкою до Розділу ІІ Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 03 грудня 2018 року навмисно внесено дані про розмір заробітної плати ОСОБА_2 не на підставі довідки про доходи, а з відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що вплинуло на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та помилковість їх задоволення судом першої інстанції.

Частиною 1 статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, при вирішенні цього публічно-правового спору суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та допустив невідповідність висновків, викладених у його судовому рішенні, таким обставинам. Відтак, апеляційну скаргу УПСЗН слід задовольнити, скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 300/2032/19 скасувати та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко