Справа № 303/7183/19
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 303/7183/19 пров. № А/857/1445/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Пліша М. Гуляка В.В.

за участі секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.

позивач: не з`явився

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 січня 2020 року у справі №303/7183/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування Управління муніципальної поліції Мукачівської міської ради Русина Владислава Івановича про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції - Курах Л.В.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Мукачево,

дата складання повного тексту рішення -09.01.2020,-

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до відповідача - інспектора з паркування Управління муніципальної поліції Мукачівської міської ради Русина Владислава Івановича та просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 23 жовтня 2019 року, серії АБ № 001922, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень та провадження у справі - закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23 жовтня 2019 року відповідачем складено вищевказану постанову, з якої вбачається, що ніби-то ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом номерний знак НОМЕР_1 , 23 жовтня 2019 року о 11.27 годині по вулиці Ужгородській, 25 здійснила зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушила п.15.9.г. ПДР України. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки здійснила не зупинку, а стоянку відповідно до п.15.1 ПДР України, у спеціально відведеному місці, поза межами проїжджої частини, до якої виводить тротуар, від якого і починається пішохідний перехід, на дорозі з одностороннім рухом в межах «стоянки» для автомобілів, прізвище в постанові вказано не вірно « ОСОБА_1 », замість « ОСОБА_1 » та не правильно зазначено місце проживання.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 січня 2020 року позов задоволено частково. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення від 23 жовтня 2019 року, серії АБ № 001922, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень і надіслано справу на новий розгляд до Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради Закарпатської області. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач - ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 січня 2020 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що 23 жовтня 2019 року позивач дійсно керувала зазначеним у постанові автомобілем, однак здійснила не зупинку, а стоянку транспортного засобу у відповідності до п. 15.1 ПДР, у спеціально відведеному місці за вказаною адресою, поза межами проїзної частини, до якої виводить тротуар, від якого і починається пішохідний перехід, на дорозі з одностороннім рухом в межах «стоянки» для автомобілів, де залишають на стоянці транспортні засоби і працівники муніципальної поліції та національної поліції України, та підтверджується доданою до позовної заяви фотографією. Таким чином вважає, що у її діях відсутній склад відповідного адміністративного правопорушення.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 23 жовтня 2019 року інспектором з паркування Управління муніципальної поліції Мукачівської міської ради Русином Владиславом Івановичем щодо ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серія АБ №001922 та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. відповідно до санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ 250 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , 23 жовтня 2019 року о 11.47 годин по вулиці Ужгородській, 25 здійснила зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушила п.15.9.г. ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.5).

Вважаючи постанову протиправною та такою, що винесена без достатнього з`ясування всіх обставин справи та з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії АБ № 001922 від 23 жовтня 2019 року є правомірною, оскільки вина підтверджується фотофіксацією обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, в кількості (трьох) зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, однак відповідачем в постанові невірно вказана фамілія особи щодо якої розглядалася справа та адреса місця проживання, а тому необхідно скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії АБ № 001922 від 23 жовтня 2019 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 та надіслати справу на новий розгляд до Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради Закарпатської області.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

В силу частини третьої статті 279-1 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Крім того, ч.ч. 6,7 ст. 279-1 КУпАП інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню. Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Статтями14-2 та 279-1 КУпАП передбачено можливість винесення постанови без участі особи, яка вчинила правопорушення в розгляді справи, а положенням ч. 2ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Пунктом 15.9 «г» ПДР України визначено, що зупинка на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі - забороняється.

Стаття 122 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема і за порушення вимог дорожніх знаків розмітки проїзної частини доріг щодо зупинки, стоянки, - у вигляді штрафу в розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом апеляційної інстанції оглянуто фотокопії, які містяться у матеріалах справи (а.с. 7). Із даних доказів вбачається, що транспортний засіб «MERCEDES-BENZ 250 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , припарковано на пішохідному переході, отже ближче 10 метрів до пішохідного переходу, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови відповідачем не вірно зазначено прізвище позивача, а саме замість « ОСОБА_1 » до адміністративної відповідальності притягнуто « ОСОБА_1 ».

Разом з тим, особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 23 жовтня 2019 року, серії АБ № 001922 та надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу, зокрема, до Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради Закарпатської області у зв`язку з тим, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил відбувся за недотримання процедури такого розгляду, зокрема, відповідачем не дотримано вимог щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, а саме невірно зазначено прізвище особи щодо якої розглядалась справа та адреса місця проживання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати розподілу не підлягають, оскільки у даній категорії справ учасники звільняються від їх оплати.

Керуючись, ч. 4 ст. 229, ст. ст. 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 січня 2020 року у справі №303/7183/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає. (стаття 272 КАС).

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді М. А. Пліш
В. В. Гуляк