Справа № 300/609/20
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2020 р. справа № 300/609/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Грицюка П.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними щодо перерахунку пенсії виходячи з розрахунку 70% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, виходячи з розрахунку 88% відповідних сум грошового забезпечення, а також виплату такої пенсії з врахуванням раніше виплачених сум, з 01.01.2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, на підставі частини 1 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" та у відповідності до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", проведено перерахунок пенсії за вислугу років із зменшенням розміру процентної складової грошового забезпечення із 88% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, що призвело до невірного визначення розміру пенсії позивача. Позивач вважає, такі дії відповідача неправомірними, та такими, що суперечать нормам чинного законодавства і грубо порушують право позивача на пенсійне забезпечення в належному розмірі. Вважає, що внесені зміни до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються виключно порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Враховуючи вказане позивач просить суд визнати дії відповідача протиправними щодо перерахунку розміру пенсії з січня 2016 року, виходячи з розрахунку 70% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язати здійснити перерахунок і виплату пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" виходячи з розрахунку 88% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року.

18.03.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 24-25).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 27.03.2020, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с. 30-34). Зокрема, просив суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що на виконання Постанови КМУ №103 Ліквідаційною комісією УМВС в Івано-Франківській області видано довідку № 564/8-18 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 (а.с. 48). На момент проведення перерахунку пенсії позивачу відповідно до Постанови КМУ №103 максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону №2262-ХІІ, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. Ця норма ст. 13 Закону № 2262-XII викладена відповідно до змін, внесених до Закону 2262-XII п. 8 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-17, який набрав чинності з 01.10.2011 року, та пунктом 23 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року № 1166-VII, який набрав чинності з 01.05.2014 року, і яким до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII було внесено зміни та цифри " 90" замінено цифрами " 80", а цифри " 80" замінено цифрами " 70" відповідно. За таких умов ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за вислугу років в розмірі 70% грошового забезпечення, визначеного відповідно до вимог Постанови № 103, і чинної на час перерахунку редакції ст. 13 Закону України № 2262-XII, при цьому зміни в законодавстві не призвели до зниження розміру пенсії, а навпаки - привели до її збільшення, що спростовує факт звуження прав позивача на пенсійне забезпечення. Зазначив, що позивач просить застосувати при обчисленні пенсії нове грошове забезпечення, встановлене з 01.01.2016 року і норму Закону № 2262-XII, яка діяла на час призначення його пенсії (01.11.2007), що у свою чергу порушує принцип дії закону в часі, визначеного ст. 58 Конституції України. Представник відповідача вважає, що головним управлінням проведено перерахунок пенсії відповідно до норм чинного законодавства. Відповідач зазначив про необґрунтованість позовних вимог в частині проведення перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2016 з підстав пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , як колишньому працівнику міліції, з 01.11.2007 призначена та виплачується пенсія за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" за №2262-XII від 09.04.1992, згідно протоколу за пенсійною справою №(МВС), при обчисленні пенсії відповідачем враховувалося грошове забезпечення позивача, а саме: посадовий оклад - 210 грн, оклад за військове звання - 130 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% - 136 грн, грошове забезпечення збільшено на 100% - 476 грн., надбавка за особливі умови служби (ПО+ВЗ+50%) 50% - 170 грн., за безперервну службу 90% - 2071, 18 грн, премія 33,3%, надбавка за проживання у гірській місцевості - 597,33. Основний розмір пенсії становить: 88% грошового забезпечення у розмірі 2986, 67 грн ( а.с. 35).

01.04.2018 року проведено перерахунок пенсії із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3200 грн; оклад за військове звання 2200 грн; процентна надбавка за вислугу років 50 % - 2700 грн; надбавка за проживання в гірській місцевості - 1824,38 грн; премія 60,88 % - 4931,28 грн, сума грошового забезпечення для обчислення пенсії всього - 13031,28 грн. Основний розмір пенсії 70 % грошового забезпечення (вислуга років 31) у розмірі 9121,90 грн (а.с. 47). Відповідно до Розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №(МВС) з листопада 2015 по березень 2018 нараховано суму доплати в розмірі 176167,16 грн (зворотній бік а.с. 47).

19.02.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з проханням надати інформацію про нарахування йому пенсії за період з 01.01.2016 (а.с. 9-10).

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області розглянувши 25.02.2019 звернення позивача повідомило, що листом за № 145/I-15 від 11.02.2019 ОСОБА_1 надавалась відповідь щодо перерахунку пенсії з 01.01.2016. Також, управління надало пенсіонеру протоколи з його пенсійної справи щодо перерахунку станом на 01.12.2015 в розмірі 88% грошового забезпечення та про розмір пенсії, яка перерахована відповідно до Постанови № 103 станом на 01.01.2018 обчисленої в розмірі 70 % грошового забезпечення (а.с. 11).

Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо перерахунку пенсії з 01.01.2016 в розмірі 70% грошового забезпечення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні вказаного спору суд виходив з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).

Приписами ч. 3 ст. 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" N 2262-XII від 09.04.1992.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018 постановлено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми (абзац 2 пункту 3 Постанови №103).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 від 21.02.2018 року органом пенсійного фонду здійснено перерахунок призначеної позивачу пенсії, виходячи із 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Вказана обставина підтверджується протоколом за пенсійною справою № №(МВС) (а.с. 47) і листом відповідача № 224/I-15 від 25.02.2019 (а.с. 11), яким останній повідомив позивача, що перерахунок пенсії здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" в розмірі 70% грошового забезпечення.

Відповідно до ст.13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються, зокрема, в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Суд зазначає, що позивачу була призначена пенсія за вислугу років у розмірі 88 % відповідних сум грошового забезпечення. Вказана обставина сторонами не заперечується.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 8 липня 2011 року, який набрав чинності 01.10.2011, внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Таким чином, з 01.10.2011 положення частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 90 % відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Крім того, відповідно до Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" №1166-VІІ від 27.03.2014, який набрав чинності 01.04.2014 було внесено зміни до в ч. 2 ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ (на підставі якої позивачеві обраховується пенсія), де цифри "80" замінили на цифри "70" (максимальний розмір пенсії).

Вказане і слугувало підставою для проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 70% грошового забезпечення.

З цього приводу суд зазначає, що згідно із ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Згідно із ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Роз`яснення вказаної норми наведено в рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999, зі змісту якого слідує, що ч. 1 ст. 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватись до правовідносин, які існували раніше.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, а тому зміни, внесені до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Відтак, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись та норма, яка визначає розмір грошового забезпечення у відсотках на момент призначення пенсії.

Аналогічну позицію щодо застосування норм права висловив Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 (провадження № К/9901/849/17).

Відтак, суд відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

А тому відповідач, здійснивши перерахунок пенсії позивачу в розмірі 70% грошового забезпечення з 2016, що підтверджується розрахунком за пенсійною справою № від 28.03.2018, діяв протиправно.

Таким чином, відповідача слід зобов`язати провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 у розмірі 88 відсотків сум грошового забезпечення та виплачувати у такому розмірі, відповідно до абзацу 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" починаючи з 01.01.2018 із врахуванням раніше виплачених сум, тобто так, як це передбачено вказаною постановою.

Стосовно вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи за період з 01.01.2016 та доводів відповідача стосовно застосування строків звернення до суду, які встановлені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Частиною 3 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Як встановлено судом вище, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснило такий перерахунок пенсії позивача, однак протиправно зменшило розмір відсоткової складової грошового забезпечення з 88% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 набув право на перерахунок пенсії з 01.01.2016, проте такий не був проведений з вини уповноважених органів, суд прийшов до переконання про зобов`язання здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії з дати виникнення цього права (з 01.01.2016) без обмеження будь-яким строком.

З врахуванням вищенаведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 841,00 гривня, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією за № 171.18931.1/205739245 від 13.03.2020 року (а.с. 10).

Відтак, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку розміру пенсії у розмірі 70 % сум грошового забезпечення з 01 січня 2016 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 у розмірі 88% суми грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум з 01 січня 2016 року, в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 841 (вісімсот сорок одна) гривня.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_1 : (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 ;

Головне управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області: () вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018.

Суддя /підпис/ Грицюк П.П.