Справа № 360/913/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

08 квітня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/913/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши у письмову провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач), в якій позивач просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Біловодського об`єднаного управління ПФУ Луганської області від 06.02.2020 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком;

- зобов`язати Біловодське об`єднане управління ПФУ Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії із зарахуванням до трудового стажу період проходження військової служби з 12.05.1979 по 05.05.1981, та період роботи з травня 1987 року по січень 1999 року в колгоспі «Степ України» Біловодського району, Луганської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що по досягненню 60 років він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

06.02.2020 рішенням відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії з посиланням на відсутність необхідного трудового стажу, не врахувавши період проходження військової служби у зв`язку з відсутністю в трудовій книжці запису дати видачі військового квитка, відсутністю самого військового квитка, а також період роботи в колгоспі «Степ України» з травня 1987 року по січень 1999 року, у зв`язку з тим, що в довідках КУ «Трудовий архів територіальних громад Біловодського району» прізвище в відомостях по заробітній платі вказано як « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_3 ».

З посиланням на норми Конституції України та Закону України Про пенсійне забезпечення, позивач вважає, прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії за віком протиправним.

27.03.2020 до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) відповідачем надано відзив на позов (арк. спр. 28-29), в якому заперечував проти позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що позивач звернувся 30.01.2020 до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком.

На зворотному боці заяви про призначення пенсії від 30.01.2020 міститься запис, в якому заявник повідомляє про те, що військову службу проходив, але на має можливості надати військовий квиток та підтверджуючу довідку.

Відповідачем, за результатами розгляду заяви позивача та наданих ним документів, відмовлено у призначені пенсії позивачу (рішення від 06.02.2020 № 1370/03-18). Загальний стаж роботи позивача складає 11 років 02 місяців 08 днів, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення (далі - Закон № 1788-ХІІ), до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Тобто загальна кількість вихододнів ділиться на 25,4. А стаж роботи в колгоспі нараховується на підставі довідки про встановлений вироблений мінімум.

До загального стажу роботи не враховані періоди роботи за записами трудової книжки:

- з 12.05.1979 по 05.05.1981 період проходження військової служби відсутні записи про дату видачі військового квитка, а також не надані підтверджуючі документи.

Записи в трудовій книжці позивача за №№ 3 та 4 (проходження військової служби) зроблено без дотримання вимог Інструкції № 162, таким чином без надання позивачем уточнюючих довідок не можливо зарахувати до загального трудового стажу період з 12.05.1979 по 05.05.1981.

- з 10.05.1987 по 01.04.2000, згідно трудової книжки позивач у цей період працював у колгоспі «Степ України», проте архівні довідки (№ 02-15/662 та № 02-15/663 від 31.10.2019) надані відповідачу містять неточності, а саме: довідки видані з невідповідністю прізвища позивача (« ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 » російською мовою), що ставить під сумнів належності цих довідок позивачу, а також в архівній довідці № 02-15/662 зазначено інформацію лише за період роботи позивача з травня 1987 року по січень 1999 року, інших відомостей про період роботи не виявлено.

З огляду на вищенаведене, відповідач вважає свої дії правомірними, позовні вимоги необґрунтованими, та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 04.03.2020 позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 19).

Ухвалою від 18.03.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 24-25).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , звернувся до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою від 30.01.2020, зареєстрованою за № 385 про призначення йому пенсії за віком, додавши до заяви документи, зазначені в розписці-повідомленні (арк. спр. 33-34).

На зворотному боці заяви про призначення пенсії від 30.01.2020 міститься запис, в якому позивач повідомляє відповідача про відсутність військового квитка та підтверджуючої довідки (арк. спр. 33 зв.б.).

Згідно з другою сторінкою паспорту НОМЕР_2 , виданого Біловодським РВ УМВС України в Луганської області 01.08.1998, анкетні дані позивача на російській мові зазначено як « ОСОБА_1 » (арк. спр. 4, 36).

Рішенням № 1370/03-18 від 06.02.2020 відповідач відмовив в призначенні пенсії позивачу у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (арк. спр. 8-9, 45-46).

Відповідно до змісту рішенні, підставою відмови у призначенні пенсії за віком є не врахування до стажу:

- період проходження військової служби з 12.05.1979 по 05.05.1981 у зв`язку з відсутністю в трудовій книжці дати видачі військового квитка, ненаданням військового квитка та підтверджуючої довідки про проходження військової служби;

- період роботи з травня 1987 року по січень 1999 року у колгоспі «Степ України» у зв`язку з тим, що в довідці, виданої Комунальною установою «Трудовий архів територіальних громад Біловодського району» № 02-15/662 від 31.10.2019 значиться « ОСОБА_1 » «так у документах», тоді як відповідно до паспортних даних (паспорт серії НОМЕР_2 від 01.08.1998) заявник « ОСОБА_1 », також не можливо взяти до уваги заробітну плату з січня 1988 року по грудень 1994 року у зв`язку з тим, що в довідці, виданої Комунальною установою «Трудовий архів територіальних громад Біловодського району» №02-15/662 від 31.10.2019, заявник також значиться як « ОСОБА_1 .» «так у документах».

Згідно з розрахунком стажу загальний страховий стаж позивача складає 11 років 02 місяців 08 днів (арк. спр. 47).

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 08.08.1977 (арк. спр. 6-7, 38-39) на ім`я « ОСОБА_1 », у межах спірних правовідносин:

запис 2. 27.04.1979 звільнений по п. 3 ст. 36 КЗпП УРСР, призваний до лав Радянської армії;

запис 3. 12.05.1979 служба в Радянській армію - 05.05.1979 звільнений в запас;

К.З. «Степ України»:

запис 13. 10.05.1987 зарахований до штату колгоспу;

запис 14. 01.04.2000 у зв`язку з реорганізацією колгоспу «Степ України» звільнений за згодою сторін по ст. 36 п. 1 КЗпП України.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу за 1999 рік за формою ОК-5 від 11.10.2019 за персоніфікованими відомостями номер облікової картки: НОМЕР_1 , ПІБ ОСОБА_1 в Реєстрі застрахованих осіб наявні відомості про страхувальників застрахованих осіб, а саме за квітень 1999 року (арк. спр. 43).

В довідці № 02-15/633 та № 02-15/662 від 31.10.2019 містяться відомості щодо нарахування заробітної плати та кількості відпрацьованих днів за період з 1987 по 1999 роки щодо особи « ОСОБА_1 .» (арк. спр. 13, 14, 41, 42).

Згідно з архівною довідкою № 5/115426 від 24.12.2019 в наказі командира військової частини НОМЕР_4 від 18.05.1979 № 135 про прибуття та вибуття з військової частини НОМЕР_4 зазначено мовою оригіналу « ОСОБА_4 , 1959 года рождения, призывника Артемовского РВК» (арк. спр. 12).

Відповідно до довідки № 25 від 26.02.2020, виданої Біловодським районним комісаріатом Луганської області, позивач проходив строкову військову службу в період з 12.05.1979 по 05.05.1981 (арк. спр. 15).

З матеріалів справи встановлено, що довідка № 25 від 26.02.2020 та довідка № 5/115426 від 24.12.2019 позивачем до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області разом із заявою про призначення пенсії не надавались, тобто відповідачем не надано оцінки вказаним довідкам.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 абз. 1 статті 92 Конституції України).

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За приписами статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

На момент звернення (30.01.2020) до відповідача із заявою про призначення пенсії, позивачу виповнилось повних 60 років.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини (абзац четвертий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац п`ятий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Абзацом першим пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частина друга статті 45 Закону № 1058-IV).

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788-ХІІ), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ визначено, що за цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до пунктів а статті 3 Закону № 1788-XII право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів (далі іменуються - підприємства та організації, якщо не обумовлено інше), - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з статтею 7 Закону № 1788-ХІІ, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до частини першої та другої статті 8 Закону № 1788-ХІІ, виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

За приписами статті 12 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до частини першої та другої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Пунктами «а» та «в» частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

За приписами пункту 1 статті 8 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Положеннями частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В свою чергу, порядок ведення трудових книжок визначається наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, яким затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до пункту 2.19 Інструкції № 58 до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів записи про час служби у складі Збройних Сил України із зазначенням дати призову (зарахування) і дати звільнення із служби.

Трудова книжка позивача містить записи про дату призову до лав Радянської армії та дату звільнення в запас. В якості документа, на підставі якого внесено ці записи до трудової книжки, вказано серію та номер військового квитка без зазначення дати його видачі (арк. спр. 38).

Військовий квиток позивачем до територіального управління Пенсійного фонду України не надавався, а також ним не надавались архівні довідки, які підтверджують факт проходження позивачем військової служби.

Довідка № 25 від 26.02.2020, видана Біловодським районним військовим комісаріатом Луганської області, містить відомості щодо проходження ОСОБА_1 військової служби в період з 12 травня 1979 року по 05 травня 1981 року, видана на підставі облікової картки до військового квитка НОМЕР_5 (арк. спр. 15).

Вказана довідка не надавалась позивачем до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, крім того зазначений у ній номер військового квитка відрізняється від того, який вказаний у трудовій книжці.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що відповідач мав законні підстави для відмови позивачу у зарахуванні до його трудового стажу періоду проходження військової служби на підставі запису у трудовій книжці без надання позивачем уточнюючої довідки.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з абзацом першим пункту 1.5 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Абзацом першим пункту 2.7 розділу II Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Згідно з абзацом першим підпункту 2 пункту 2.1 розділу II Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01.01.2004, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

В наданих позивачем до суду довідках наявна інформація щодо « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_4 ».

Суд зазначає, що відповідно до другої сторінки паспорту ЕК894775 виданого Біловодським РВ УМВС України в Луганської області виданий 01.08.1998, анкетні дані позивача на російській мові « ОСОБА_1 » (арк. спр. 4, 36).

Зі змісту наданих довідок, суд зазначає, що довідка № 5/115426 від 24.12.2019 не підтверджує факт проходження позивачем військової служби в лавах Радянської армії у період з 12.05.1979 по 05.05.1981, та довідки № 02-15/633 та № 02-15/662 від 31.10.2019 не підтверджують період роботи позивача в колгоспі «Степ України», оскільки вони видані стосовно осіб, анкетні даних яких не співпадають з анкетними даними позивача.

Суд зазначає, що встановлення юридичного факту врегульовано нормами Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), та вирішення даного питання відновиться до підсудності місцевих загальних судів та зазначає.

Отже, у разі неможливості отримання документів, які підтверджують факт проходження позивачем військової служби, відповідності даних в архівних документах, з урахуванням приписів ЦПК України, позивач має право звернутися безпосередньо до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме щодо належності певних документів позивачу.

Крім того, пунктом 26 Порядку № 637 визначено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Суд вказує на те, що згідно із пунктом 6 частиною 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, законодавством встановлено порядок подання до органів Пенсійного фонду документів про призначення та/або перерахунок пенсії та вимоги до таких документів, які не допускають зазначення даних у них, які не збігаються із даними паспорту особи, яка звернулася щодо її прізвища, ім`я та по батькові. Підтвердження факту приналежності документів, що містять суперечності певній особі здійснюється в рамках цивільного окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав.

У зв`язку із розбіжностями в написанні прізвища позивача у паспорті та довідках, що підтверджують періоди роботи, суд зазначає про необхідність встановлення фактів належності позивачу наданих довідок, що дасть позивачу у подальшому звернутися до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області для забезпечення можливості оформлення пенсії.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно не врахував спірні періоди, тобто у суду відсутні правові підстави скасування рішення Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 1370/03-18 від 06.02.2020 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

Відповідно до статті 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами.

Згідно ч. 1, 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 06.02.2020 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком; зобов`язання Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії із зарахуванням до трудового стажу період проходження військової служби з 12.05.1979 по 05.05.1981, та період роботи з травня 1987 року по січень 1999 року в колгоспі «Степ України» Біловодського району Луганської області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива