Справа № 420/5872/19
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/5872/19
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року (суддя Бойко О.Я., м. Одеса, повний текст рішення складений 27 грудня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- визнати недійсним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №38 від 24.07.2019 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 13 жовтня 2015 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки в/ч НОМЕР_1 від 13 лютого 2018 року №12 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 2 255 гривень 75 коп..

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 був задоволений частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №38 від 24.07.2019 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 13 жовтня 2015 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки в/ч НОМЕР_1 від 13 лютого 2018 року №12 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 2 192 (дві тисячі сто дев`яносто дві),05 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норми матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та винести нове судове рішення, яким в цій частині відмовити у задоволення позовних вимог.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі, в тому числі, …3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом начальника Генерального Штабу-Головнокомандувача Збройних Сил України від 14.08.2015 р. №506 підполковника ОСОБА_1 , начальника відділу радіоперехоплення 96 окремого центру розвідки радіовипромінювань космічних об`єктів Сухопутних військ Збройних Сил України звільнено з військової служби у запас за п. «д» (через сімейні обставини).

Відповідно до подання про призначення пенсії Одеського обласного військового комісаріату МО ЗСУ від 13.10.2015 р., та відповідно до протоколу за пенсійною справою позивачу призначено пенсія за вислугу років (вислуга років 22 календарних) у розмірі 59% грошового забезпечення.

У вересні 2015 року на адресу Одеського обласного військового комісаріату від командира в/ч НОМЕР_1 надійшла довідка від 11.09.2015 р. про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії щодо призначення пенсії за вислугу років позивачу.

У довідці були зазначені: основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, надбавка за військове звання, надбавка за безперервну вислугу років), додаткові види грошового забезпечення (надбавки за виконання особливо важливих завдань, за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за особливі умови служби, пов`язані з ризиком для життя, премія). Відомостей щодо отримання будь-яких інших видів грошового забезпечення у вищезазначеній довідці не було.

Військкомат склав та направив відповідачу подання від 13.10.2015 р. №99328 про призначення пенсії позивачу, на підставі якого відповідач призначив позивачу пенсію в розмірі 2 283,31 грн., при обчисленні якої враховано посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, за виконання особливо важливих завдань, надбавка за особливі умови служби, пов`язані з ризиком для життя премія 90%).

14.03.2018 р. позивач подав відповідачу заяву про підвищення йому пенсії шляхом її перерахунку із включенням до розміру грошового забезпечення отриманих ним сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, винагороди за тривалість безперервної військової служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та грошових премій відповідно до статей Дисциплінарного статуту ЗСУ.

До заяви позивач додав довідку в/ч 2751 №12 від 13.02.2018 р. та №15 від 23.02.2018 р. про нарахування позивачу сум грошового забезпечення та сум нарахованого на нього й перерахованого єдиного внеску.

Листом від 28.03.2018 р. №764/Г-11 відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії та повернув довідку.

20.06.2019 р. Одеським окружним адміністративним судом прийнято рішення по справі №420/1993/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Суд дійшов висновку, що позивачу безпідставно відмовлено в розгляді питання щодо проведення перерахунку пенсії на підставі наданих додаткових документів з посиланням на необхідність звернутись до військового комісаріату та визнав протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у розгляді питання щодо проведення перерахунку пенсії позивачу на підставі наданої ним довідки про виплату грошового забезпечення №12 від 13.02.2018 р., виданої Військовою частиною НОМЕР_1 від 13.02.2018 р. №12.

Відповідно до листа відповідача від 30.07.2019 р. заяву позивача від 13.03.2019 р. розглянуто по суті та прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії від 24.07.2019 р. №38.

Позивач, не погоджуючись з відмовою відповідача, звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи адміністративну справу та задовольняючи частково позов ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку про те, що рішення №38 від 24 липня 2019 року, яким відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, є протиправним, оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою КМУ №889 від 22.09.2010 виплачувалася позивачеві щомісяця, тобто мала безперервний характер та мала бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. ч. 2 та 3 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 1 ст. 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, ч. 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Слід зазначити, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.

Згідно з п. п. 2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби):

з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач на підставі рішення суду Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/1993/19 звернувся з заявою до відповідача про перерахунок пенсії відповідно до довідки №12 від 13.02.2018 р. Однак відповідач рішенням №38 від 24.07.2019 р. відмовив позивачу в перерахунку пенсії.

Також судом першої інстанції досліджено довідку та вірно встановлено, що в ній зазначено щомісячну додаткову винагороду, яка відноситься до складу щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 26 календарні місяці служби у період з серпня 2013 р. по вересень 2015 р. усього у розмірі 54 138,18 грн..

Однак колегія суддів зазначає, що у відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», що розмір щомісячних додаткової грошової винагороди визначається лише за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою КМУ №889 від 22.09.2010 р., виплачувалася позивачеві щомісяця, тобто мала безперервний характер та має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17.

Велика Палата Верховного Суду у вказаному рішенні, крім зазначеного, вирішила за необхідне відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10 березня 2015 року (№21-70а15).

Також у цій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутні підстави для застосування строку звернення до суду, оскільки позивач на час призначення йому пенсії за Законом №2262-ХІІ мав право на включення до складу його грошового забезпечення, з якої обчислюється пенсія, отримуваної ним щомісячної додаткової грошової винагороди, а управління протиправно відмовило у проведенні перерахунку пенсії.

Адже відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи усе вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії, оскільки, позивач має право на перерахунок пенсії, а саме з жовтня 2013 р. по вересень 2015 р. з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія включно як зазначено у довідці про виплату грошового забезпечення, однак лише за 24 календарні місяці перед звільненням, а відтак пенсія належить перерахунку із суми щомісячної додаткової винагороди за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, а саме із суми (52609,30/24=2192,05 грн.), а не із суми (54138,18/24= 2255,75 грн. як зазначає відповідач.

Отже рішення №38 від 24.07.2019 р., яким відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, є протиправним.

Також слушним є висновок суду першої інстанції щодо врахування правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17 та часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а саме пенсія позивача належить перерахунку із суми щомісячної додаткової винагороди за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, які зазначені у довідці №12 від 13.02.2018 р.

У свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні та обмежуються лише посиланням на певні обставини, проте не вказують та, відповідно, не обґрунтовують, у чому саме полягає неправильне застосування (порушення) судом першої інстанції норм матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В. Осіпов