Справа № 200/2054/20-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2020-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 р. Справа№200/2054/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в письмовому порядку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати належної позивачу пенсії з вересня 2016 року по квітень 2019 року;

- зобов`язати відповідача здійснити повернення сум недоотриманих соціальних виплат за період з вересня 2016 року по квітень 2019 року відповідно до законодавства.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є пенсіонером та внутрішньо переміщеною особою, проживає у м. Краматорськ Донецької області, має місце постійної реєстрації у м. Горлівка, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області та отримує пенсію у зв`язку із інвалідністю (а.с. 1-19)

У період з 1 вересня 2016 по 31 квітня 2019 року відповідачем пенсія позивачу не виплачувалась.

На переконання ОСОБА_1 не виплата йому пенсії є порушенням гарантованого Конституцією України права громадянина на соціальний захист, яке включає, зокрема, і право на матеріальне забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом. Позивач вважає, що виплату йому пенсії було припинено з підстав, що не передбачені ст. 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому відповідно до ст. 46 цього Закону пенсія повинна бути виплачена за минулий час без обмежень будь-яким строком.

У наданому до суду відзиві на позов відповідач зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи це наступним.

Дундар В.В. перебуває на обліку в управлінні згідно особистої заяви від 10 серпня 2015 року про запит пенсійної справи як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України по матеріалам електронної пенсійної справи (а.с. 26-27).

Виплата пенсії ОСОБА_1 з 1 вересня 2016 року була призупинена на підставі протоколу засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 29 липня 2016 року № 5 (а.с. 32).

На підставі витягу з протоколу засідання комісії від 29 березня 2019 року № 14 на підставі заяви позивача від 6 березня 2019 року було прийнято рішення про поновлення виплати пенсії позивачу та з травня 2019 року ОСОБА_1 отримує поточну пенсію.

Стосовно виплати заборгованості за період з 1 вересня 2016 року по 31 квітня 2019 року відповідач зазначає, що відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 5 жовтня 2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (зі змінами) суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

До теперішнього часу окремий порядок Кабінетом Міністрів України не визначено.

Ухвалою суду від 2 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні (а.с. 22-23).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання позивача як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , місце постійної реєстрації: АДРЕСА_2 . Позивач є пенсіонером та має право на отримання пенсії у зв`язку із інвалідністю 2 групи; перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області (а.с. 13-19, 31, 35, 38).

Відповідач, Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області (, місцезнаходження: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, буд. 5), є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції та є належним відповідачем у даній справі (а.с. 50).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи Дундар ОСОБА_2 . ОСОБА_3 був взятий на облік відповідачем як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України по матеріалам електронної пенсійної справи з 1 серпня 2015 року (а.с. 26-27, 29-31.

З 1 вересня 2016 року Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області призупинило виплату пенсії позивачу на підставі протоколу засідання Комісії з питань призначення (поновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (а.с. 11-12).

Суду не надано доказів на підтвердження прийняття відповідачем належним чином оформленого рішення щодо припинення виплати пенсії позивачу.

10 січня 2017 року позивач вперше звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії, але на підставі рішення комісії по протоколу від 3 квітня 2017 року № 42 відповідач відмовив у поновленні такої виплати (а.с. 11, 33-34).

6 березня 2019 року Дундар В.В. знов звернувся до Управління із заявою про поновлення виплати йому пенсії (а.с. 37).

На підставі витягу з протоколу засідання Комісії від 29 березня 2019 року № 14 відповідачем було прийнято рішення про необхідність поновлення виплати пенсії позивачу (а.с. 26-27, 36).

Фактично виплата пенсії ОСОБА_1 поновлена з 1 травня 2019 року, що підтверджується довідкою відповідача від 6 березня 2020 року (вих. № 133/02-25/7), випискою з ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії (а.с. 39-40).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи пенсія позивачу Управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області протягом спірного періоду не сплачувалась, але нараховувалась, що підтверджується випискою з ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії (а.с. 40).

Будучи незгодним із не виплатою йому заборгованості з пенсії за спірний період позивач звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

При прийнятті рішення по суті спору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно ст. 5 цього Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно ст. 85 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями) (далі Закон № 1788-ХІІ, Закон України Про пенсійне забезпечення) пенсії виплачуються за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII, Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"), який набрав чинності 22 листопада 2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Згідно з п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 1 жовтня 2014 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 352 від 8 червня 2016 року, далі - Порядок № 509), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" та абз. 6 цього пункту.

Статтею 49 Закону № 1058-IV врегульовано питання щодо припинення та поновлення виплати пенсії.

Так, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136 затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Порядок № 136).

Згідно з п. 9 Порядку № 136 у разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів.

Відповідно до п. 12 Порядку № 136 розпорядник бюджетних коштів та/або інший орган, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на підставі отриманої від Мінфіну рекомендації щодо зупинення або припинення державних виплат приймає рішення щодо зупинення або припинення, продовження виплат реципієнту, про що повідомляє Мінфіну протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення.

8 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", яка набрала чинності 14 червня 2016 року, пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Пунктом 4 цього Порядку установлено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються […] територіальними органами Пенсійного фонду України […] за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Також цією ж постаново визначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, як вже зазначено судом вище, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, яка містить в собі перелік випадків, у випадку настання яких здійснюється припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, передбачає крім перерахованих в ній конкретних випадків ще й інші випадки, передбачені законом.

За загальним правилом закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури виключно парламентом (Верховною Радою України) та регулює найважливіші суспільні відносини.

Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

За змістом конституційних норм Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи та встановлені обставини справи, враховуючи, що відповідачем не доведено існування інших випадків, передбачених законом, ніж ті, які перераховані у ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для припинення виплати пенсії позивачу, відповідно, дії з припинення (призупинення) виплати ОСОБА_1 з 1 вересня 2016 року пенсії є неправомірними.

Відповідно, позовні вимоги позивача в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо припинення виплати йому пенсії з 1 вересня 2016 року є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача виплатити позивачу недоотриману пенсію у зв`язку із інвалідністю за спірний період, суд зазначає, що враховуючи висновок суду щодо неправомірності дій з припинення виплати позивачу пенсії з 1 вересня 2016 року, позовні вимоги про зобов`язання відповідача виплатити йому заборгованість з пенсії за період з 1 вересня 2016 року по 1 травня 2019 року також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору (як інвалід ІІ групи, а.с. 16, 18), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму судового збору на користь Державного бюджету України.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору встановлена - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із матеріалів справи позивач звернувся до суду із даним позовом у лютому 2020 року (а.с. 20).

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-IX з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 2 102,00 грн.

Таким чином, за подання даного позову за результатом розгляду цієї справи сплаті підлягає судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання позивача як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , місце постійної реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області (, місцезнаходження: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, буд. 5) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області щодо припинення (призупинення) виплати ОСОБА_1 пенсії з 1 вересня 2016 року.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії, яка виникла за період з 1 вересня 2016 по 30 квітня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області, (, місцезнаходження: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, буд. 5) на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - рахунок - UA26001, , код банку 899998, отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.П. Волгіна