Справа № 420/1210/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1210/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років; скасування рішення №4/А-01 від 30 січня 2020 року та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 13 лютого 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Ізмаїльського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 68604, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Івана Франка, 10) про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років; скасування рішення №4/А-01 від 30 січня 2020 року та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Ухвалою від 18 лютого 2020 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків шляхом надання уточненої позовної заяви з викладенням позовних вимог до вірного відповідача у кількості примірників для суду та відповідача.

До суду 24 лютого 2020 року (вхід. №8014/20) від позивача надійшов лист на виконання ухвали суду з уточненою позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просив визнати протиправними дій щодо відмови з 16 січня 2019 року у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років згідно з ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та рішення Конституційного Суду України № 7-р (ІІ)/2019 від 13.12.2019 року на підставі підвищень, які відбулися посадового окладу з 01 січня 2017 року відповідно до ч. 3 та п. 11 ч. 5 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру»; скасувати рішення №4/А -01 від 30 січня 2020 року щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимального розміру в розмірі зазначеному у постанові Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером органів прокуратури з 30 вересня 2011 року, йому призначена пенсія за вислугою років, без обмеження максимального розміру - 90% від місячного заробітку працюючого на посаді прокурора відділу Генеральної прокуратури України згідно із статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції 2001 року, яка діяла на час призначення пенсії).

Позивач зазначив, що у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, 16 січня 2020 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про здійснення з 16 січня 2019 року перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років без обмеження її максимального розміру.

Однак, листом №4/А-01 від 30 січня 2020 року за підписом начальника Ізмаїльського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відповідач повідомив позивача про те, що прийнято рішення про відмову у проведенні перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії за вислугою років, у якому зокрема зазначено, що відповідно до п. 12 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України та на виконання рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7р(ІІ)2019, зміни у статтю 86 Закону №1697 не внесено, таким чином підстави для перерахунку пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України №18-244 від 16.12.2019 року відсутні.

Позивач вважає, що рішення відповідача суперечить рішенню Конституційного суду України від 13.12.2019 №7р(ІІ)2019, у якому зазначено, що до врегулювання Верховною Радою України вказаного питання на законодавчому рівні, Конституційний Суд установлює такий порядок і строки його виконання: частина 12 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України це рішення, натомість, застосуванню підлягає частина 12 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року в первинній редакції.

Таким чином, позивач вважає, що враховуючи те, що він є пенсіонером та пенсія йому була призначена на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», тому до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру, визначені абзацом шостим частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратору», а тому позивач має право на перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Також позивач вважає, що йому перерахунок має бути проведений з 16.01.2019 року, адже він звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії 16.01.2020 року. Якщо пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено не більше як за 12 місяців.

Ухвалою від 26 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено перше судове засідання на 24 березня 2020 року.

До суду 19 березня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що відповідно до пункту 8 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» пенсійне забезпечення працівників прокуратури здійснюється за нормами статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697 VII (надалі - Закон № 1697 VII).

Пунктом 20 зазначеної статті Закону №1697-VII визначено, що умови і порядок перерахунку раніше призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р (ІІ)/2019 положення пункту 20 статті 86 № 1697 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Однак на виконання рішення Конституційного суду відповідних змін до Закону №1697-VII на даний час не внесено, а тому у зв`язку з цим для перерахунку пенсії з урахуванням наданих довідок підстав немає.

Позивач не надав відповідь на відзив.

На виконання ухвали суду відповідачем надана належним чином засвідчена копія пенсійної справи позивача (вхід. № 13721/20 від 30.03.2020 року).

На перше судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, до суду 17 березня 2020 року від нього надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач на відкрите судове засідання також не з`явився, у зв`язку з оголошеним в Україні карантином, у відзиві відповідач просив розглянути справу без участі представника відповідача.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 24 березня 2020 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом НОМЕР_2 (а.с.18).

Позивач є пенсіонером, який отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 (а.с.21).

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що позивач працював в органах прокуратури та на підставі заяви про призначення пенсії від 30.09.2011 року, пенсійним органом була призначена позивачу пенсія за вислугу років з 30.09.2011 року в розмірі 90 % від заробітку, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Також матеріалами справи підтверджено, що 16 грудня 2019 року Генеральною прокуратурою України видано ОСОБА_1 довідку вих. №18-244 про те, що він працює в Генеральній прокуратурі України на посаді прокурора Відділу та заробітна плата на 30 жовтня 2019 року складається: посадовий оклад 7140 грн., вислуга років 3570 грн., інші виплати, які передбачені чиним законодавством та разом: 66900,48 грн. (а.с.15-17). Довідка видана для пред`явлення в Пенсійний фонд України.

Суд встановив, що 16 січня 2020 року позивач звернувся із заявою до начальника Ізмаїльського об`єднаного УПФУ Одеській області, в якій просив зробити йому перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 16 грудня 2019 року. В заяві позивач посилався на рішення Конституційного суду України від 13 грудня 2019 року вих. №3-209/2018(2418)18, 2807/19), відповідно до якого визнано таким, що не відповідає Конституції України положення частини 12 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівника прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. До заяви додано довідку про заробітну плату від 16 грудня 2019 року (а.с.13-14).

Листом від 30.01.2020 року вих. №4/А-01 Ізмаїльський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомив позивача про те, що відповідно до п. 12 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України та на виконання рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7р(ІІ)2019, зміни у статтю 86 Закону №1697 не внесено, таким чином, підстави для перерахунку пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-244 від 16.12.2019 року відсутні (а.с.22).

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи правомірність дій та рішення відповідача відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

За приписами п.6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих визначалося статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).

Згідно із ч.1, 2 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною 12 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Тобто, станом на час призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч.12 та 17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ та відповідно застосовувались до позивача у діючій редакції.

У подальшому, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VІ до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Разом з тим, положення ст.50-1 Закону №1789-ХІІ щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ від 08.07.2011 не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

Так, згідно з ч.13, 18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції Закону №3668-VІ від 08.07.2011), обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий період може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Надалі, Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VІІІ (далі - Закон №76-VІІІ) до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ внесено зміни, зокрема, ч.18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

14.10.2014 року прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (надалі - Закон №1697-VІІ), який набрав чинності з 15.07.2015 року.

Відповідно до ч.20 ст.86 Закону №1697-VІІ, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону №1697-VІІ, попередній Закон України «Про прокуратуру» із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

Крім того, Законом України від 02.03.2015 №213-VІІ (далі - Закон №213-VІІ) знову внесено зміни до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, а саме в ч.15 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, згідно з якої визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Також, п.5 Прикінцевих положень Закону №213-VІІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, «Про прокуратуру».

Таким чином, з моменту призначення позивачу пенсії згідно із Законом №1789-ХІІ до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ неодноразово вносились зміни.

При цьому, суд зазначає, що нова редакція ст.50-1 Закону №1789-ХІІ суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності новою редакцією.

Законом №1697-VІІ взагалі визнано таким, що втратив чинність Закон України №1789-ХІІ, в тому числі статтю 50-1, окрім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої цієї статті.

Відповідно до ч.2, 3 ст.22, ч.1 ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та з 2011 року отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом №1789-ХІІ, з розрахунку 90% місячної заробітної плати.

На момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч.12 та 17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, Законом №213-VІІ внесено зміни до ч.15 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Однак, вказана норма набрала чинності після призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Частиною 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VІ передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

У контексті викладеного, суд зазначає, що застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Тобто, безпідставним є застосування до правовідносин норм Закону №1697-VІІ, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Отже, зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Разом з тим, пенсія позивачу була призначена відповідно до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ в редакції, чинній на той момент призначення, тобто до набрання чинності Законом № 1697-VІІ.

Положення про встановлення тимчасового обмеження на періоди з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року максимального розміру пенсії у розмірі 10740 грн. визначено Законом України від 24.12.2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Однак, як слідує з п. 1 та 2 Прикінцевих положень Закону України №911-VІІІ від 24.12.2015 року, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року та дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року. Крім того, згідно з п. 1 Прикінцевих Положень Закону України від 06.12.2016 року №1774-VIII цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

З наведеного слідує, що законодавець чітко визначив коло суб`єктів, на яких поширюється дія даної норми, до якого позивач не входить, так як у даних правовідносинах має місце перерахунок пенсії, а не її призначення.

Таким чином, враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером за вислугою років і пенсія була призначена до 01.01.2016, до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом № 1697-VІІ.

Крім того, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст.22 Конституції України не допускається.

У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018 зазначено, що положення частини 1 статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності. Зміст права громадян на соціальний захист, гарантований ст.46 Конституції України, узгоджується із її приписами, за якими, зокрема, людина її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ч.1 ст.3); кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст.48). На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. У разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб.

Новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законами України від 02.03.2015 №213-VІІ, від 28.12.2014 №76-VІІІ та від 14.10.2014 №1697-VІІ, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, а тому до даних спірних правовідносин слід застосовувати норми ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), оскільки редакції вказаних законів звужують права позивача в частині розміру пенсії.

Суд критично ставиться до твердження відповідача, що Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови пенсіонеру у такому перерахунку, оскільки це порушує статтю 22 Конституції України.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру2 від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

У своєму рішенні від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 Конституційний суд України зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Частина 20 статті 86 Закону в первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Проте, згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України.

Враховуючи міжнародні стандарти діяльності органів прокуратури та юридичні позиції Конституційного Суду України, метою нормативного регулювання, зокрема питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

До повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача у рішенні про відмову в перерахунку пенсії на відсутність роз`яснень механізму виконання рішення Конституційного Суду України, яка б надала можливість здійснення перерахунку пенсії позивачу, а відтак, відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки є протиправною.

Відповідно до положень ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якою особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

При цьому, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Із заявою щодо перерахунку пенсії за вислугою років, позивач звернувся до відповідача 16.01.2020 року, при цьому надавши додаткові документи: копію довідки про заробітну плату від 16 грудня 2019 року.

Рішення Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 ухвалено 13.12.2019 року.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься в ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 № 2136-VIII.

У пункті 2 резолютивної частини Рішення № 7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, відповідні положення втратили чинність з 13.12.2019 року.

Отже, Закон №1697-VII з 13.12.2019 року не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Окрім того, враховуючи відсутність нормативного акту, який би регулював порядок перерахунку раніше призначених пенсій працівникам прокуратури, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005. за №22-1, яким встановлено, що з метою перерахунку призначеної пенсії до Управління пенсійного фонду подається заява встановленого зразка.

Матеріалами справи підтверджено, що 16 грудня 2019 року Генеральною прокуратурою України видано ОСОБА_1 довідку вих. №18-244 про те, що він працює в Генеральній прокуратурі України на посаді прокурора Відділу та заробітна плата на 30 жовтня 2019 року складається: посадовий оклад 7140 грн., вислуга років 3570 грн., інші виплати, які передбачені чиним законодавством та разом: 66900,48 грн. (а.с.15-17). Довідка видана для пред`явлення в Пенсійний фонд України.

Також матеріалами справи підтверджено, що 16 січня 2020 року позивач звернувся із заявою до начальника Ізмаїльського об`єднаного УПФУ Одеській області, в якій просив зробити йому перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 16 грудня 2019 року.

Таким чином, виходячи із положень Рішення Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019, суд доходить висновку, що у позивача з набрання чинності цього рішення виникло право на перерахунок пенсії та позивачем дотримані вимоги щодо реалізації вказаного права, а саме: отримана довідка про заробітну плату та подана до пенсійного органу відповідна заява про проведення перерахунку пенсії разом із вказаною довідкою.

У свою чергу, твердження відповідача про те, що позивач звернувся із заявою невстановленого зразка, в порядку Закону України "Про звернення громадян", суд вважає безпідставними та відхиляє їх, оскільки вказана заява не містить жодних посилань на норми Закону України «Про звернення громадян», а прохальна частина заяви позивача містить чітке формулювання бажаного перерахунку його пенсії з посиланням на відповідні законодавчі норми.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій щодо відмови з 16 січня 2019 року у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років згідно з ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та рішення Конституційного Суду України № 7-р (ІІ)/2019 від 13.12.2019 року на підставі підвищень, які відбулися посадового окладу з 01 січня 2017 року відповідно до ч. 3 та п. 11 ч. 5 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру»; скасування рішення №4/А-01 від 30 січня 2020 року щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії є обґрунтованими та належать задоволенню шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років згідно з ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та рішення Конституційного Суду України № 7-р (ІІ)/2019 від 13.12.2019 року за заявою позивача від 16.01.2020 року на підставі довідки про заробітну плату Генеральної прокуратури України від 16.12.2019 року № 18-244; визнання протиправним та скасування рішення відповідача, оформлене листом №4/А-01 від 30 січня 2020 року щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу.

В той же час, суд доходить висновку, що безпідставні позовні вимоги позивача про здійснення перерахунку його пенсії з 16.01.2019 року, оскільки таке право у позивача виникло саме з набранням чинності рішення Конституційного Суду України № 7-р (ІІ)/2019 від 13.12.2019 року.

Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимального розміру в розмірі зазначеному у постанові Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» є обґрунтованими та належать задоволенню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату позивачу з 13.12.2019 року пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, в розмірі зазначеному у постанові Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», на підставі довідки про заробітну плату Генеральної прокуратури України від 16.12.2019 року № 18-244 без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

В частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та здійснення такого перерахунку з 16 січня 2019 року, слід відмовити з вищевикладених підстав.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову частково не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення належить негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому належать стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років; скасування рішення №4/А-01 від 30 січня 2020 року та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) щодо відмови ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років згідно з ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та рішення Конституційного Суду України № 7-р (ІІ)/2019 від 13.12.2019 року за його заявою від 16.01.2020 року на підставі довідки про заробітну плату Генеральної прокуратури України від 16.12.2019 року № 18-244.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83), оформлене листом №4/А-01 від 30 січня 2020 року за підписом начальника Ізмаїльського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) здійснити з 13.12.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, в розмірі зазначеному у постанові Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», на підставі довідки про заробітну плату Генеральної прокуратури України від 16.12.2019 року № 18-244 без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення пенсії за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 40 копійок) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.