Справа № 400/3056/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/3056/19
Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді доповідача - Турецької І. О.

суддів: Стас Л. В., Шеметенко Л. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рента-Н» до Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання зареєструвати податкову накладну за датою її подання

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2019 року ТОВ «Рента-Н» звернулося до суду першої інстанції з позовом в якому просило:

- скасувати рішення Комісії ГУ ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) або відмову в такій реєстрації від 22 липня 2019 року №1230974/41907606;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати податкову накладну від 22 червня 2019 року №87 за датою її подання;

- стягнути з відповідачів судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу;

- зобов`язати ДФС України подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного тижня з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що оскаржуване рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної прийнято контролюючим органом без належної перевірки достовірності та аналізу наданих позивачем документів, не містить обґрунтувань щодо того, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Позивач вважає, що під час прийняття оскаржуваного рішення відповідач, в особі ГУ ДФС у Миколаївській області, діяв необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що свідчить про наявність підстав для його скасування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, позов ТОВ «Рента-Н» задоволено. Однак, відмовлено у стягненні з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду Критерію оцінки ступеня ризиків. Водночас, на думку суду, зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної неможливо встановити, під яку саме ознаку ризиковості із семи зазначених пп. 1.6 п.1 Критеріїв підпадав позивач.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані обставини призвели до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ГУ ДФС у Миколаївській області просить його скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що спірне рішення про відмову в реєстрації податкових накладних прийнято Комісією ГУ ДФС у Миколаївській області виключно в межах діючого законодавства та з дотриманням усіх необхідних критеріїв. Скаржник зауважує що судом першої інстанції помилково стягнуто з відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката, оскільки суд не врахував немайновий характер позову та незначну складність цієї категорії справ.

ТОВ «Рента-Н» та ДФС України не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року № 215 та від 25 березня 2020 року № 239, з 12 березня до 24 квітня 2020 року установлено на усій території України карантин та заборонено, зокрема, проведення всіх масових заходів, а також регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями), перевезення пасажирів метрополітенами мм. Києва, Харкова і Дніпра та залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому) тощо.

Також, Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження від 25 березня 2020 року за № 338-р «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації».

Тому, з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом, зважаючи на період карантину, розгляд справи проведений в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

Основним видом діяльності ТОВ «Рента-Н» є неспеціалізована оптова торгівля.

31 травня 2019 року ТОВ «Рента-Н» (Продавець) уклало із ТОВ «Макси-Пром» (Покупець) договір купівлі-продажу №31/05-02, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця продукти харчування, в асортименті та кількості згідно видаткових накладних, а покупець зобов`язується прийняти товари та оплатити їх вартість на умовах цього договору.

Згідно видаткової накладної №100 від 22 червня 2019 року ТОВ «Рента-Н» поставило на адресу ТОВ «Макси-Пром» продукти харчування на суму 234 014,40 грн. із ПДВ.

Поставлена ТОВ «Макси-Пром» продукція попередньо придбана позивачем у ПП «Кондитер-Опт», що підтверджується договором поставки від 17 квітня 2019 року №95-КО-19; видатковими накладними №НККО0082348 від 07 травня 2019 року, №НККО0083329 від 08 травня 2019 року; товарно-транспортними накладними №РНКО0082348 від 07 травня 2019 року, №РНКО0083329 від 08 травня 2019 року; платіжними дорученнями №18 від 07 травня 2019 року, №22 від 08 травня 2019 року, №46 від 14 травня 2019 року; податковими накладними від 07 травня 2019 року №336, від 08 травня 2019 року №440.

ТОВ «РЕНТА-Н», на підставі проведеної поставки товару на адресу ТОВ «Макси-Пром» товару склало податкову накладну №87 від 22 червня 2019 року в сумі 234 014,40 грн. в т.ч. ПДВ 39002,40 грн. та направило її на електронний сервер ДФС України для проведення реєстрації в ЄРПН.

Відповідно до квитанції №1 від 25 червня 2019 року вказана податкова накладна прийнята, однак її реєстрацію зупинено, оскільки вона відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної».

17 липня 2019 року ТОВ «Рента-Н» засобами електронного зв`язку адресу ДФС України направило в електронній формі повідомлення про подання пояснень та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено.

Надані копії наступних документів:

договір суборенди та договір оренди нежитлових приміщень;

договір з придбання товару у ПП «Кондитер-Опт», який в подальшому реалізовувався ТОВ «Макси-Пром»;

видаткові накладні ПП «Кондитер-Опт» на поставку товару ТОВ «Рента-Н»;

товарно-транспортні накладні на поставку товару на адресу ТОВ «Рента-Н» від ПП «Кондитер-Опт»;

платіжні доручення ТОВ «Рента-Н» про оплату товару;

податкові накладні Постачальника товару ПП «Кондитер-Опт» на адресу Покупця ТОВ «Рента-Н»;

договори, укладені ТОВ «Рента-Н» з фізичними особами про надання послуг супроводження товарів, охорони об`єктів, виконання робіт з пошуку покупців та постачальників, виконання робіт з навантаженням та відвантаженням ТМЦ;

договір на поставку продукції Продавцем, в особі ТОВ «Рента-Н» покупцю ТОВ «Макси-Пром»;

видаткова накладна ТОВ «Рента-Н» про поставку товару на адресу ТОВ «Макси-Пром»;

довіреність від ТОВ «Макси-Пром» на отримання товару від ТОВ «Рента-Н»;

рахунок на оплату від постачальника ТОВ «Рента-Н» на адресу покупця ТОВ «Макси-Пром».

22 липня 2019 року Комісією ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято рішення №1230974/41907606 про відмову в реєстрації податкової накладної №87 від 22 червня 2019 року.

Підставою відмови в реєстрації зазначено про ненадання платником податків копій документів, зокрема первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин, листом ДФС України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року були визначені «Критерії ризиковості платника податку»,.

Відповідно пункт 1 Критеріїв, платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо це встановлено на розгляді Комісій ГУ ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків та прийнято відповідне рішення.

Підставами для прийняття такого рішення (підпункт 1.6) є :

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Водночас, фактичні обставини справи не містять рішення Комісії ГУ ДФС у Миколаївській області про віднесення ТОВ «Рента-Н» до ризикових платників податків, відповідно до пп.1.6 п.1 листа ДФС України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року.

Зазначене свідчить про безпідставність та необґрунтованість зупинення реєстрації податкової накладної №87 як передумови прийняття відповідного рішення Комісією про відмову в реєстрації податкової накладної.

Пунктом 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому 21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України №117, передбачено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».

В апеляційній скарзі скаржник стверджує про те, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної було ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, акти-приймання-передачі товарів, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Водночас, аналізуючи пакет документів наданий платником податків для реєстрації податкової накладної, не зрозуміло, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про її реєстрацію.

При цьому, колегія суддів зауважує, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення фіскальним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Оскільки ГУ ДФС у Миколаївській області у спірному рішенні продублювало абз. 3 п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, тобто зазначило загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину відмови у реєстрації податкової накладної, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення №1230974/41907606 від 22 липня 2019 року є невмотивованим, оскільки його зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податків рішення.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що невиконання фіскальним органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії, призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 та від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

При цьому, колегія суддів вважає такими, що не відповідають змісту судового рішення суду першої інстанції доводи скаржника про неправомірність стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, позаяк відповідно до його резолютивної частини з відповідачів було стягнуто судові витрати, які складаються лише з судового збору. У стягненні витрат на правничу допомогу адвоката суд відмовив.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до п.10 ч.6 ст. 12 КАС України до справ незначної складності відносяться інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності і справа була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для касаційного оскарження даного рішення.

Керуючись статтями 311, 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рента-Н» до Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання зареєструвати податкову накладну за датою її подання - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 09.04.2020 року.