Справа № 540/407/20
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/407/20
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Запорожана Д.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року про повернення позовної заяви у справі за позовом заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року заступник керівника Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з ФОП ОСОБА_1 в дохід бюджету 6800,00 грн. фінансових санкцій, згідно рішення про застосування фінансових санкцій №000076/21-22-40- від 27.06.2019 року за порушення вимог ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року позовну заяву повернуто позивачеві у зв`язку з відсутністю у прокурора підстав для звернення з позовом про стягнення фінансових санкцій.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з оскарженої ухвали про повернення позовної заяви, в якості підстав для такого рішення суд першої інстанції послався на п.7 ч.4 ст.169 КАС України, згідно якого позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Суд першої інстанції виходив з того, що наведені прокурором обставини не свідчать про настання передбачених законодавством виключних випадків, за яких прокурор має правові підстави звернення до суду в інтересах держави.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює:

1) підтримання публічного обвинувачення в суді;

2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;

3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст.53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Згідно ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Отже, з наведених норм вбачається, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом, а саме: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Разом з цим, прокурор зобов`язаний обґрунтувати, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, навести визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

Обґрунтовуючи наявність таких виключних підстав для звернення до суду з даним позовом, прокурором у позові зазначено, що ГУ ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим, м.Севастополі, як орган, на якого покладено повноваження щодо контролю за запобіганням та виявленням порушень в сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, повинно було і мало змогу забезпечити належний і дієвий контроль за виконанням рішення №000076/21-22-40- від 27.06.2019 року про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом про стягнення таких фінансових санкцій. Однак, незважаючи на несплату ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій добровільно та на неодноразові запити Херсонської міської прокуратури, податковий орган не звернувся до адміністративного суду з позовом про стягнення таких санкцій, що призводить до порушення економічних та суспільних інтересів держави.

На підтвердження існування вказаних обставин прокурор долучив до матеріалів справи копії документів, з яких вбачаються наступні обставини.

Рішенням ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі №000076/21-22-40- від 27.06.2019 року до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 6800,00 грн.. Вказане рішення податкового органу вручено ФОП ОСОБА_1 10.07.2019 року особисто під підпис.

Херсонською міською прокуратурою 21.11.2019 року направлено запит до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (надалі - ГУ ДПС) про те, чи вживалися заходи представницького характеру Управлінням щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій.

У відповіді ГУ ДПС за №4419/9/21-22-10-03-02 від 27.12.2019 року вказано, що станом на 26.12.2019 року за ФОП ОСОБА_1 обліковується податковий борг по штрафним санкціям за порушення законодавства у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів у сумі 8600,00 грн., який виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань по рішенням від 25.04.2019 року №000031/21-22-40- на суму 6800,00 грн. та від 27.06.2019 року №000076/21-22-40- на суму 6800,00 грн., з яких ФОП ОСОБА_1 самостійно сплатив 5000,00 грн.. На підставі ст.59 ПК України 03.07.2019 року сформовано та направлено поштою податкову вимогу №3586-17 та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 03.07.2019 року. Відповідно до ст.95 ПК України управлінням проводяться підготовчі дії для ініціювання стягнення вказаного податкового боргу в судовому порядку.

11.01.2020 року Херсонською місцевою прокуратурою за №35-385 вих. 20 направлено лист на адресу ГУ ДПС, в якому запитувалась інформація про вжиті заходи реагування щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій, у тому числі шляхом звернення до суду з позовною заявою.

Листом №442/9/21-22-32-01-18 від 17.01.2020 року ГУ ДПС повідомило, що позовна заява про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу не подавалася, судовий збір не сплачувався.

Листом №926/9/21-22-32-01-18 від 30.01.2020 року ГУ ДПС повідомило, що станом на 20.01.2020 року ФОП ОСОБА_1 штрафну санкцію в розмірі 6800,00 грн. по рішенню від 27.06.2019 року №000076/21-22-40- не сплачено.

Листом №927/9/21-22-32-01-18 від 30.01.2020 року ГУ ДПС повідомило, що ФОП ОСОБА_1 сплатив штрафну санкцію в розмірі 6800,00 грн. по рішенню від 25.04.2019 року №000031/21-22-40-.

Апелянт наполягає на тому, що вказані обставини підтверджують не здійснення податковим органом захисту інтересів держави, які в даному випадку полягають у стягненні з порушника на користь держави фінансових санкцій за порушення вимог законодавства, що в свою чергу є підставою для відповідного прокурорського реагування у вигляді звернення до суду з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу.

Колегія суддів не погоджується з такою позицією апелянта з огляду на наступне.

Як вже зазначено вище, звернення прокурора до суду в інтересах держави може мати місце якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або у разі відсутності такого органу.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 25.04.2018 року по справі №806/1000/17 «Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Виходячи з обставин даної справи, оцінка діям або бездіяльності ГУ ДПС в питанні стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості по сплаті штрафної санкції повинна надаватися з огляду на положення Податкового кодексу України, яким визначено механізми погашення такої заборгованості.

При цьому слід виходити з того, що в силу положень пунктів 14.1.39. та 14.1.175. ПК України несплачена ФОП ОСОБА_1 фінансова санкція по рішенню від 27.06.2019 року №000076/21-22-40- є податковим боргом, а механізм погашення такого боргу врегульований главою 9 ПК України.

Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 87.11 ст.87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Приписи п.102.4 ст.102 ПК України надають контролюючому органу право на стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов`язання, протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Частиною 1 ст.122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду.

Спеціальним строком звернення до суду з позовом у спорах цієї категорії справ є строк, визначений статтею 102 ПК України.

Таким чином, положеннями пунктів 95.1-95.3 ст.95 і п.102.4 ст.102 КАС України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених п.95.2 ст.95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, а також строку - 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Як слідує з матеріалів справи, на час подання прокурором даного позову ГУ ДПС не порушувала визначений у главі 9 ПК України порядок погашення вищевказаного податкового боргу.

Так, на суму податкового боргу ГУ ДПС направило ФОП ОСОБА_1 податкову вимогу №3586-17 та прийняло рішення про опис майна у податкову заставу від 03.07.2019 року. При цьому, встановлений статтею 102 ПК України 1095 денній термін для звернення податкового органу до суд з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу не порушений, і на час звернення прокурора з даним позовом загрози порушення такого строку не існувало, як не існує такої загрози і на даний час.

Крім того, як слідує з листа ГУ ДПС №927/9/21-22-32-01-18 від 30.01.2020 року, ФОП ОСОБА_1 вживаються заходи щодо самостійного погашення податкового боргу і станом на 20.01.2020 року відповідач добровільно сплатив штрафну санкцію в розмірі 6800,00 грн. по рішенню від 25.04.2019 року №000031/21-22-40-.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що ст.87 ПК України визначені джерела погашення податкового боргу, а пункт 87.9 цієї статті передбачає, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

З цього слідує, що оскільки ФОП ОСОБА_1 не припинив здійснення своєї підприємницької діяльності та сплату податків, то з урахуванням пункту 87.9 ст.87 ПК України сплачені ним кошти можуть бути направлені податковим органом на погашення податкового боргу в порядку черговості його виникнення.

Таким чином, враховуючи наявні у податкового органу можливості по погашенню податкового боргу ФОП ОСОБА_1 , які передбачені главою 9 ПК України, а також строки для стягнення такого боргу в судовому порядку, колегія суддів вважає, що лише відсутність факту звернення ГУ ДФС з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу не є належним та безумовним підтвердженням того, що податковий орган не виконує своїх функцій в питанні погашення такого податкового боргу.

Більш того, податковий орган в своїй відповіді прокурору від 27.12.2019 року підтверджує, що ним відповідно до ст.95 ПК України проводяться підготовчі дії для ініціювання стягнення вказаного податкового боргу в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає безпідставними твердження прокурора про те, що ГУ ДПС не здійснює захист інтересів держави та безпідставно зволікає зі стягненням податкового боргу з ФОП ОСОБА_1 ..

Також колегія судів звертає увагу на те, що сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 , стосовно якої прокурор звернувся до суду на захист інтересів держави, є незначною і фактично дорівнює загальній сумі судового збору, яку апелянтом сплачено за оскарження в апеляційному порядку трьох судових рішень по даній справі (6306,00 грн.), що викликає обґрунтовані сумніви в твердженнях апелянта про те, що подача даного позову дійсно направлена на захист економічних інтересів держави.

Підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав звернення прокурора до суду з позовом про стягнення податкового боргу з ФОП ОСОБА_1 , а тому прийняте судом першої інстанції рішення про повернення прокурору даного позову на підставі п.7 ч.4 ст.169 КАС України є вірним та скасуванню не підлягає.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області - залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року про повернення позовної заяви - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Запорожан Д.В.