Справа № 300/251/20
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2020 р. справа № 300/251/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) про визнання протиправною бездіяльності, що полягає у неврахуванні при призначенні пенсії заробітної плати за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 за період з 01.01.1983 по 31.12.1987 в НГДУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта", зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію з 20.02.2019 по 30.06.2019 з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1983 по 31.12.1987 в НГДУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при призначенні позивачу пенсії з 20.02.2019 заробітна плата за період до 01.07.2000 була врахована пенсійним органом у нульовому еквіваленті. Як свідчить лист ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 08.10.2019 №ПІ-66. перерахунок пенсії із урахуванням заробітної плати за період до 01.07.2000 було проведено з 01.07.2019, відповідно до заяви від 12.07.2019 та довідки НГДУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" №01/01/11/07/01/02/693 від 10.06.2019 за період січень 01.01.1983 по 31.12.1987. Однак, право на отримання пенсії згідно заробітку, отриманого у період з 01.01.1983 по 31.12.1987 в НГДУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" у позивача виникло з 20.02.2019, так як саме в цей день він подав заяву про призначення пенсії, до якою було додано довідку про заробітну плату №01/01/11/07/01/02-02/2359 від 21.08.2018 з НГДУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта". Звертає увагу суду, що подання заяви від 12.07.2019 відбулось не через бажання здійснити перерахунок пенсії з іншого, ніж поданого раніше, заробітку, а виключно через те, що підприємством, на підставі акту перевірки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 10.06.2019, було видано нову довідку №01/01/11/07/01/02/693 від 10.06.2019 про зарплату позивача за той самий період, на заміну попередньої довідки №01/01/11/07/01/02-02/2359 від 21.08.2018. Враховуючи те, що відповідач не здійснив жодних дій, спрямованих на донарахування позивачу пенсії за період з 20.02.2019 по 30.06.2019, просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, в якій містяться відомості про порядок і строк подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення (а.с.1-2).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 02.03.2020. Щодо заявлених позовних вимог заперечив, зокрема зазначив, що 19.05.2019 рішенням управління за № 25 призначено ОСОБА_2 пенсію за віком з 20.02 2019 в розмірі 1497 грн. Оскільки в матеріалах пенсійної справи була наявна довідка про заробітну плату позивача від 21.08.2018 за № 01/01/11/07/01/02-02/2359 за період з 01.01.1981 по 31.12.1987 вона могла бути врахована для обчислення розміру пенсійної виплати тільки після проведення зустрічної перевірки достовірності документів про заробітну плату. 26.06.2019 до управління надійшов акт перевірки документів про заробітну плату позивача від 10.06.2019 № 206/ДЛ/2/1, яким встановлено, що довідка про нарахування заробітної плати від 21.08.2018 № 01/01 1107/01/02-02/2359 за період з січня 1983 по грудень 1987 частково відповідає даним особових рахунків. Нова довідка про заробітну плазу позивача від 10.06.2019 №01/01/11/07/01/02/693 була видана підприємством "Долинанафтогаз" та отримана управлінням одночасно із актом зустрічної перевірки. 12.07.2019 позивач звернувся до управління із заявою про зміну заробітної плати, а 22.07.2019 відповідно до рішення управління від № 25 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2019. Зазначає, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, а іншого чинним законодавством не передбачено. Крім того, вказав на відсутність документів які б підтверджували понесення позивачем 3500,00 грн витрат на правову допомогу. Відтак, вимоги позивача заявлені у позовній заяві є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню(а.с.46-53).

10.03.2020 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої зазначено, що право на призначення пенсії в особи виникає з набуттям необхідного віку та стажу, та ніяким чином не пов`язується з датою його підтвердження компетентною установою Договірної Сторони, чи ще якимось іншим органом чи установою. Станом на 20.02.2019 на дату звернення із заявою про призначення пенсії у позивача були усі необхідні підтверджуючі документи про стаж роботи, як в Україні, так і в Польщі, а компетентна установа Польщі, в свою чергу, тільки здійснила формальну констатацію факту наявності стажу роботи на території цієї країни. Таким чином, в зв`язку із тим, що відповідач визнає факт наявності у позивача права на призначення пенсії з 20.02.2019, а наведені відповідачем в відзиві на позовну заяву обставини не мають правових підстав для їх врахування. Крім того долучив доказі в підтвердження понесення витрат на правову допомогу(а.с.61-64).

Позивачем вищенаведена відповідь на відзив була надіслана відповідачу, що підтверджується квитанцією про відправлення (а.с.68). Однак, заперечення у строк, встановлений судом відповідач не подав, поважних причин ненадання заперечень у встановлений судом строк не повідомив.

Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечують проти позову, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнув пенсійного віку, в зв`язку з наявністю права на призначення пенсії за віком, 20.02.2019 звернувся до Калуського об`єднаного управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви про призначення пенсії було подано повний пакет документів про стаж роботи позивача та заробітну плату, а також документи, що посвідчують особу. Зокрема, до заяви про призначення пенсії було подано довідку про заробітну плату №01/01/11/07/01/02-02/2359 від 21.08.2018 з НГДУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта", за період 01.01.1983 по 31.12.1987, що не заперечується відповідачем (а.с.26).

У зв`язку із необхідністю підтвердження страхового стажу позивача із Польської Республіки, Калуським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 09.01.2019 було підготовлено та направлено формуляр PL-UA 6, PL-UA 5 та додаткові документи на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.57-58).

08.05.2019 до управління надійшло повідомлення від 06.05.2019 за № 7042 03 про те, що формуляром PL-UA 6 підтверджено період страхового стажу ОСОБА_1 , набутого на території Республіки Польща та він підлягає включенню до страхового стажу для визначення права на пенсію відповідно до українського законодавства, в зв`язку із чим 19.05.2019 рішенням управління за №25 призначено ОСОБА_1 пенсію за віком з 20.02.2019 в розмірі 1497 грн (а.с.14).

З матеріалів справи вбачається, що довідка про заробітну плату №01/01/11/07/01/02-02/2359 від 21.08.2018 з НГДУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" під час призначення пенсії 20.02 2019 не була врахована.

Так, згідно акту перевірки документів про заробітну плату ОСОБА_1 №206/ДЛ/2/1 від 10.06.2019 встановлено, що довідка про нарахування заробітної плати від 21.08.2018 № 01/01 1107/01/02-02/2359 за період з січня 1983 по грудень 1987 частково відповідає даним особових рахунків, а саме недостовірно зазначено заробітну плату за січень 1983 року (відхилення 0,00051) та лютий 1984 року (відхилення - 0,00151), в зв`язку із чим надано нову довідку на ім`я позивача від 10.06.2019 № 01/01/11/07/01/02/693, яка була видана підприємством "Долинанафтогаз" та отримана управлінням одночасно із актом зустрічної перевірки (а.с.30-32).

12.07.2019 позивач звернувся до Калуського об`єднаного управління ПФУ з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із зміною заробітку, із заявою було подано довідку про заробітну плату 10.06.2019 № 01/01/11/07/01/02/693 з НГДУ "Долинанафтогаз" (а.с.27).

Відповідно до рішення управління від 22.07.2019 № 25, проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2019, розмір пенсійної виплати склав 3193,83 грн (а.с.20).

28.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із запитом про надання повної ґрунтовної інформації щодо призначення пенсії, розрахунку страхового стажу, розрахунку заробітної плати та інформацію про складові пенсійної виплати (основний розмір, надбавки, доплати (а.с.11).

Листом від 08.10.2019 №ПІ-66 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, повідомило позивачу, що з 20.02.2019 відповідно до заяви від 20.02.2019 призначена пенсія за віком, в подальшому 01.07.2019 проведено перерахунок пенсії з більшого заробітку відповідно до заяви від 12.07.2019. Заробітна плата визначена відповідно до довідки про заробітну плату від 10.06.2019 №01/01/11/07/01/02/693 та індивідуальних відомостей про застраховану особу, розмір пенсії станом на 01.10.2019 складає 3193,83 грн (а.с.12).

Вважаючи бездіяльність відповідача, щодо неврахування заробітної плати за період роботи з 01.01.1983 по 31.12.1987 в НГДУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" при обчисленні розміру пенсії за період з 20.02.2019 по 30.06.2019, протиправною позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи правову норму, яку слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також враховує приписи Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV(надалі, також - Закон №1058-IV), Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (надалі, також - Закон №1788-XII), Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1(надалі, також - Порядок № 22-1), а також іншими законами та підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у солідарній системі, призначення, перерахунку та виплати пенсії визначено розділом VI Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі, також Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Основного Закону України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових та соціальних пенсій.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із частиною 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Пунктом 2 статті 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок).

За змістом пп. 3 п. 2.1 Порядку № 22-1, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (форма і зміст довідки визначено Додатком 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року (додаток 1).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку № 22-1, Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Пунктом 2.23 Порядку № 22-1 визначено, що документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

З аналізу наведених вище положень законодавства слідує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 15.12.2015 року по справі № 2- а/576/29/14 та Верховним Судом у постанові від 20.03.2018 року по справі №527/1655/17.

З матеріалів справи вбачається, що орган Пенсійного фонду України під час призначення пенсії за віком ОСОБА_1 не врахував відомості, щодо заробітку для обчислення пенсії, викладені у довідці №01/01/11/07/01/02-02/2359 від 21.08.2018 про заробітну плату для обчислення пенсії - у зв`язку з виявленими у ході перевірки обґрунтованості такої довідки неточностями у сумах заробітної плати за січень 1983 року та лютий 1984 року. Даний факт сторонами не заперечується.

Також, сторонами не заперечується той факт, що, отримавши уточнену довідку з виправленими помилками про заробіток ОСОБА_1 від "Долинанафтогаз" від 10.06.2019 № 01/01/11/07/01/02/693, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області перерахувало пенсію позивача з 01.07.2019, відповідно до заяви позивача від 12.07.2019.

Таким чином, спір між сторонами виник щодо моменту, з якого підлягає перерахунку пенсія позивача з урахуванням уточненої та виправленої довідки від 10.06.2019 № 01/01/11/07/01/02/693 про заробіток ОСОБА_1 , в зв`язку із чим суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Відповідно до частини 1 статті 64 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право:

1) отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України;

2) проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Як зазначено, у п.п.3 п.4.2. вказаного Порядку, орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено і сторонами не заперечувалося, що із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 звернувся 20.02.2019. Перевірка обґрунтованості довідки про заробітну плату №01/01/11/07/01/02-02/2359 від 21.08.2018 була проведена, за результатами якої була видана нова довідка про заробіток для обчислення пенсії від 10.06.2019 № 01/01/11/07/01/02/693, що була врахована в подальшому під час перерахунку пенсії позивача.

Однак, оцінюючи обставини під час розгляду справи, судом встановлено, що з моменту звернення позивача із первинною заявою про призначення пенсії від 20.02.2019 до моменту отримання точних відомостей про заробіток ОСОБА_1 за період з 01.01.1983 по 31.12.1987 в НГДУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" відповідачем здійснювались дії щодо встановлення вірної суми заробітку позивача для обчислення його пенсії за віком.

Отже, встановивши вірні відомості щодо заробітку ОСОБА_1 за період з 01.01.1983 по 31.12.1987 в НГДУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" під час проведення перевірки 10.06.2019, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повинно було перерахувати позивачу пенсію за віком з 20.02.2019, тобто з дати її призначення, із врахуванням встановлених відхилень за січень 1983 «0,00051» та лютий 1984 «- 0,00151», оскільки в решті довідка про нарахування заробітної плати від 21.08.2018 № 01/01/11/07/01/02-02/2359 відповідала даним особових рахунків.

Додатково суд зазначає, що заява позивача від 12.07.2019 року за своєю суттю є заявою про врахування вірних даних про заробіток для обчислення пенсії, отриманих з виправленої (уточненої) довідки підприємством "Долинанафтогаз".

Таким чином, заробіток, який було враховано під час перерахунку пенсії у липні 2019 року, вже був фактом, що відбувся, станом на 20.02.2019, на час призначення позивачу пенсії. Оскільки, тривала процедура перевірки даних органом Пенсійного фонду та помилка роботодавця при видачі довідки про заробіток не можуть бути покладені тягарем на особу та бути підставою для відмови їй у обчисленні пенсії з дати отримання права на неї та виходячи з розміру, обчисленого з фактичного заробітку за необхідний період.

Також, безпідставним є посилання відповідача на норму частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка встановлює строки для виплат перерахованих пенсій, оскільки у даному випадку позивач не звертався із новою заявою про призначення пенсії із урахування нового періоду роботи; не подавав нових документів, необхідність для надання яких у разі перерахунку пенсії передбачає п. 2.7 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності досліджених доказів, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, отримавши підтвердження суми заробітку ОСОБА_1 внаслідок перевірки обґрунтованості довідки про заробітну плату, протиправно не перераховано пенсію позивача з 20.02.2018, тобто з дня призначення пенсії за віком, та не здійснено виплату недоотриманої пенсії у період з 20.02.2019 по 30.06.2019.

В зв`язку із вищенаведеним, враховуючи встановлений у судовому порядку факт протиправної бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що полягає в неврахуванні при призначенні пенсії позивачу, заробітної плати за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 за період з 01.01.1983 по 31.12.1987 в НГДУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта", суд вважає, що з метою повного захисту прав позивача, відповідача слід зобов`язати перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 20.02.2019 по з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1983 по 31.12.1987 в НГДУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта".

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд також враховує частину 2 статті 2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач під час розгляду справи не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

Щодо здійснення розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір в розмірі 840,80 грн згідно квитанцій №0.0..1 від 01.02.2020 (а.с.1).

Відповідно до вимог статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За частиною 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд з`ясовує склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження факту понесених сум судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано:

- копію Договору №20/01 про надання правової допомоги від 20.01.2020, за яким правничу допомогу позивачу надано адвокатом Лютак Л.Л. (а.с.33);

- додаткову угоду №1 до Договору №20/01 від 10.03.2020, згідно якого: зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції (0.25 години роботи адвоката), вивчення та правовий аналіз доказів по справі (0,25 година роботи адвоката), пошук, вивчення та правовий аналіз судової практики в аналогічних спорах (0.25 годин роботи адвоката), підготовка адміністративного позову та додатків до нього згідно з вимогами ст. ст. 94. 160 КАС України (3 годин роботи адвоката), вивчення та правовий аналіз відзиву відповідача (0.25 години роботи адвоката), підготовка відповіді на відзив згідно з вимогами ст. 163 КАС України (1 години роботи адвоката). Клієнт погоджується з наданим розрахунком та вартістю послуг, та зобов`язується сплатити Адвокату гонорар за надані послуги в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень. Адвокат підтверджує факт оплати гонорару шляхом надання квитанції про відповідну оплату (а.с.65);

- квитанція до прибуткового касового ордера №418606 від 10.03.2020 на суму 3500 грн (а.с.66);

- акт передачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №10/03 від 10.03.2020 на суму 7000 грн (із зазначенням виду наданих послуг, затраченого часу та вартості) (а.с.67).

Отже, позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 3500 грн згідно договору про надання правової допомоги №20/01 від 20.01.2020.

При цьому, твердження представника відповідача на необґрунтованість судових витрат в зв`язку із тим, що представником позивача не надано жодного платіжного доручення банку, касового документа, які б свідчили про офіційну оплату перелічених послуг є безпідставними.

В зв`язку із наведеним, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що полягає в неврахуванні при призначенні пенсії ОСОБА_1 заробітної плати за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 за період з 01.01.1983 по 31.12.1987 в НГДУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 20.02.2019 по 30.06.2019 з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1983 по 31.12.1987 в НГДУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4340 (чотири тисячі триста сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Микитин Н.М.