Справа № 536/753/19
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2020-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 р. Справа № 536/753/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Старосуда М.І.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Колотієвський О.О., м. Кременчук, по справі № 536/753/19

за позовом ОСОБА_1

до інспектора 3 роти 4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Попруженка Андрія Володимировича

третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до інспектора 3 роти 4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Попруженко Андрія Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.01.2020 позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що доводи позивача, викладені в позовній заяві, не заслуговують на увагу, не підтверджені належними та допустимими доказами, факту вчиненого правопорушення не спростовують, не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови та звільнення водія від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваною постановою серії АР № 888404 від 05.05.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що він 05.05.2019 року приблизно о 15 годині 15 хвилин, керуючи вантажним транспортним засобом ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом - цистерна НОМЕР_2 , та рухаючись по автошляху М-04 Дніпро-Кривий Ріг, перевозив небезпечний вантаж «смола кам`яна вугільна 903082», на якому був від.знак автопоїзду та під час огляду цистерни було виявлено залишки вантажу на цистерні, чим порушив п. 22.6 ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені нормами КУпАП, оскільки в даному випадку відсутні належні докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до пункту 22.6 Правил дорожнього руху України транспортні засоби, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, повинні рухатися з увімкненим ближнім світлом фар, задніми габаритними ліхтарями та встановленими розпізнавальними знаками, передбаченими пунктом 30.3 цих Правил, а великовагові та великогабаритні транспортні засоби - також з увімкненим проблисковим маячком (проблисковими маячками) оранжевого кольору.

Відповідно до вимог статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтею 132-1 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853, затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати обставини, перераховані в статті 280 КУпАП.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Як зазначено вище, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Однак, з постанови серії АР № 888404 від 05.05.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 не перевозив небезпечний вантаж «смола кам`яна вугільна 903082», оскільки під час огляду цистерни було виявлено залишки вантажу на цистерні, тобто в цистерні був відсутній небезпечний вантаж «смола кам`яна вугільна 903082».

Окрім того, з вказаної постанови слідує, що на транспортному засобі був від.знак автопоїзду, тобто постановою підтверджується наявність на транспортному засобі від.знаку автопоїзду, можливо відповідного знаку, чи ще якогось знаку.

Отже, в оскаржуваній постанові відсутні докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Колегія суддів звертає увагу, що Європейський Суд з прав людини своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Посилання відповідача на те, що обов`язок по доказуванню покладається не лише на відповідача, а і на позивача, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з огляду на предмет спору у цій справі, саме на відповідача покладено обов`язок довести правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, наведених в даній постанові.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.01.2020 по справі № 536/753/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя М.І. Старосуд
Судді Я.М. Макаренко Л.В. Мельнікова