Справа № 160/9257/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 160/9257/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року (суддя 1-ї інстанції Луніна О.С.) у справі №160/9257/19 за позовом ОСОБА_1 до Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач звернувся з позовом до Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання незаконним рішення Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 19.04.2019 року № 609-20/VI про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 ; скасування рішення Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 19.04.2019 року № 609-20/VI про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 ; зобов`язання Любимівську сільську раду Дніпровського району Дніпропетровської області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 27.03.2019 року та вирішити питання про надання або відмову у наданні дозволу та розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства в розмірі визначеної для членів сільськогосподарського підприємства, яке розташоване на території Любиміського ОТГ в Дніпропетровській області, Дніпровського району за межами населеного пункту с. Придніпрянське.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що рішенням від 19.04.2019 року № 609-20/VII позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, так як земельна ділянка, вказана на схемі з публічної кадастрової карти України, входить до складу екологічної мережі Любимівської сільської ради відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради від 24.03.2017 року. Проте, жодною нормою чинного земельного законодавства не передбачена така підстава для відмови в наданні земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства в розмірі визначеної для членів сільськогосподарського підприємства, яке розташоване на території Любиміського ОТГ в Дніпропетровській області, Дніпровського району за межами населеного пункту с. Придніпрянське.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Відповідач не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що позивачу правомірно відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки через належність запитуваної земельної ділянки до складу екологічної мережі Любимівської сільської ради відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради від 24.03.2019 року «Про затвердження схеми формування екологічної мережі Дніпропетровської області». Відповідно до Генерального плану с. Придніпрянське Любимівської сільської ради запитувана земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту. Фермерські господарства Генеральним планом не передбачені. Відсутні власники, землекористувачі( орендарі). На дану земельну ділянку наявні обмеження-водоохоронна зона (річка Течія). Земельна ділянка відноситься до ландшафтного комплексу «Любимівські балки»- включає систему р. Течія (с. Придніпрянське) та включена до схеми формування екологічної мережі Дніпропетровської області. Тобто розміщення об`єкту з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства не відповідає вимогам Генерального плану с. Придніпрянське Любимівської сільської ради.

Сторони двічі повідомлялись про день розгляду справи, проте доказів про вручення судової кореспонденції до суду не повернулись, у зв`язку з чим, сторони повідомлені засобами зв`язку, що знаходяться в матеріалах справи, а також за допомогою оголошення розміщеного на сайті Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27.03.2019 року ОСОБА_1 в порядку ст. 118 Земельного кодексу України звернувся до Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

До клопотання надано копію паспорту, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, посвідчення учасника бойових дій, Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2016 року, Довідку МСЕК від 18.01.2017 року № 721510, диплом спеціаліста НОМЕР_1 , графічні матеріали, що забезпечують чітке відображення та розуміння місця розташування земельної ділянки.

19.04.2019 року Любимівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області на двадцятій сесії сьомого скликання розглянула клопотання ОСОБА_1 та прийняла рішення про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Позивач вважаючи незаконним рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, звернувся із даним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення від 19.04.2019 року № 609-20/VII, підстави не надання дозволу, які наведені у рішенні відповідача законом не передбачені, а отже є незаконними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Пунктом "в" ч. 3 ст.116 Земельного кодексу України встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2.0 гектара.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських рад у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища належать, в т.ч. делеговані повноваження: організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою (п.9).

За приписами ст. 12, 42 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста; забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства.

Частиною 1 ст. 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

За приписами ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічні приписи містяться й в ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу, відповідно до якої відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, законодавець обмежив підстави відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою лише невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказаний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

Отже підстави не надання дозволу, які наведені у рішенні від 19.04.2019 року № 609-20/VII законом не передбачені, а отже колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції того, що бажана позивачем земельна ділянка відноситься до ландшафтного комплексу «Любимівські балки», колегія суддів зазначає наступне.

Згідно інформації відповідача, бажана позивачем земельна ділянка не має кадастрових номерів. При наданні інформації (відповідей), позивачеві, у тому числі і Департаментом екології та природних ресурсів, здійснювалось опрацювання схем. (а.с. 18).

Крім того, відповідач в оскарженому рішення послався на рішення Дніпропетровської обласної ради від 24.03.2017р. №176-8/VІІ. Таким рішенням було затверджено проект схеми формування екологічної мережі Дніпропетровської області, а до матеріалів справи додано схему (а.с. 39, 40).

Проте із наданих доказів не можна встановити, що бажана позивачем земельна ділянка (вся її площа) знаходиться в межах певної території.

Також є вірними висновки суду першої інстанції, що відповідачем не доведено, належність бажаної земельної ділянки до категорії земель, що не можуть використовуватись для сільськогосподарської діяльності (землі рекреації, землі оборони) або земель, які взагалі не можуть бути передані у власність громадян.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що встановлені законом.

Встановивши обставини справи, які свідчать про порушення прав позивача у спірних правовідносинах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту права є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі №160/9257/19 за позовом ОСОБА_1 до Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак