Справа № 200/2301/20-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 р. Справа№200/2301/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Ушенка С.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 87400, Донецька область, Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Тітова, буд. 72а) про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

1) визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ст. 59 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

2) зобов`язання провести з 25 квітня 2019 року перерахунок і виплату пенсії, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

3) зобов`язання виплачувати в подальшому пенсію з інвалідності, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 ст. 59 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування позову посилається не те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та особою з інвалідністю ІІІ групи з втратою 40% працездатності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, перебуває на обліку в Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за інвалідністю відповідно до положень Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 26.12.2019 він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ, згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у Рішенні від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019 (402/19,1737/19), з 25 квітня 2019 року. Однак, Мангушським ОУ ПФУ за результатом розгляду його звернення листом від 08.01.2020 №46/02 відмовлено у здійсненні вказаного перерахунку. Вважає такі дії відповідача незаконними і такими, що порушують його права.

В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву, вмотивований тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію як особа з інвалідністю ІІІ групи (1 категорії) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до статті 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.01.1991. Зазначено, що рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019(402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 № 543, яка набрала чинності з 01.07.2019, були внесені відповідні зміни до пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З огляду на це, перерахунок пенсії позивачу згідно вказаних змін було проведено з 01.07.2019, розмір пенсії з урахуванням усіх надбавок та підвищень становить 5630,40 грн.

Враховуючи викладене, відповідач вказує, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

В матеріалах справи наявна відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вважає доводи відповідача необґрунтованими, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 02 березня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розгляд справи проведено за правилами ст. 263 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є учасником ліквідації наслідків аварії у 1986 році на Чорнобильській АЕС 1 категорії та особою з інвалідністю ІІІ групи, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, перебуває на обліку в Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за інвалідністю.

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Відповідно до довідки від 31 серпня 2018 року №15, виданої Першотравневим районим військовим комісаріатом, ОСОБА_1 був призваний на спец. збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 09 серпня 1986 року по 08 вересня 1986 року (а.с. 17).

Згідно військового квитка серії НОМЕР_3 , позивач приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини №18576 з 09.08.1986 по 08.09.1986 (а.с. 18-19).

Відповідно до посвідчень серії НОМЕР_4 (категорія 1) від 03.04.2019, серії НОМЕР_5 від 27.07.1993 позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та особою з інвалідністю третьої групи безстроково, що підтверджено довідкою від 30.01.2007 серії ДОН-04 № 010379 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги (а.с. 12,15-16).

Згідно довідки від 22.02.2011 серії ДОН-04 № 018978, на підставі експертного висновку встановлено, що захворювання позивача пов`язано з виконанням обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 13).

26.12.2019 позивач звернувся до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок пенсії з 25 квітня 2019 на підставі частини 3 ст. 59 ЗУ 796-ХІІ (а.с. 29).

За результатами розгляду вказаного звернення, Мангушським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, відповідно до листа від 08.01.2020 № 46/02, в перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ позивачеві відмовлено у зв`язку з тим, що постановою Кабінету Міністрів України № 543 від 26 червня 2019 року "Про внесення змін до деяких постанов КМУ" внесені зміни до абзацу другого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №656 від 28 липня 2010 року "Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій", абзацу першого пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та доповнено постановою Кабінету Міністрів України № 124 від 20 лютого 2019 року "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" пунктом 31, які набрали чинності з 01 липня 2019 року, пенсія вже обчислена з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, згідно з механізмом проведення перерахунку, на 01.07.2019 склала 5630,40 грн., з грудня 2019 року складає 5896,80 грн. (а.с. 30-31).

Вважаючи таку відповідь протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи, Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Аналогічні приписи закріплено і у статтях 9, 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку (стаття 6 Закону № 1788-XII).

Статтею 15 Закону № 1788-XII визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Пунктом 13 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон №796-XII) спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Статтею 9 Закону № 796-XII визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до статті 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі, проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно примітки * тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Частиною 1 статті 54 Закону № 796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Отже, оскільки позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та особою з інвалідністю ІІІ групи по захворюванню, що пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, то відповідно до статті 54 Закону № 796-XII він має право на пенсію по інвалідності.

Відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції до 01 жовтня 2017 року) особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

З 01 жовтня 2017 року редакція вказаної норми змінена Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, та застосовується із вказаного часу у такій редакції: особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року .

Проте, Рішенням Конституційного Суду України (другий сенат) від 25 квітня 2019 року № 1-р (ІІ)/2019 справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Також, вказаним рішенням встановлено, що словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 25 квітня 2019 року випливає, що визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону, та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення.

Згідно з частиною 2 статті 152 Конституцій України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З огляду на це чинними після 25 квітня 2019 року є положення частини третьої статті 59 Закону, згідно з якими особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Тобто фактично в результаті ухвалення Рішення Конституційним Судом України змінено положення частини третьої статті 59 Закону, оскільки розширено раніше встановлений перелік осіб, на яких поширювався порядок обчислення пенсій по інвалідності, визначений цими положеннями Закону.

Відтак особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби та є інвалідами внаслідок цього, мають право на обчислення пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру згідно з частиною 3 статті 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» з 26 квітня 2019 року.

Отже, з урахуванням наведеного вище, позивач з 26 квітня 2019 року, а не з 25 квітня 2019 року, як він на цьому наполягав у позовній заяві, має право на призначення пенсії по інвалідності на підставі частини 3 статті 59 Закону № 796-XII, як військовослужбовець, який брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та з огляду на це отримав інвалідність.

Тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими в частині зобов`язання відповідача обчислити пенсію по інвалідності у відповідності до частини 3 статті 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, починаючи з 26 квітня 2019 року.

Вказаних висновків суд дійшов, зокрема, враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у рішенні від 25.02.2020 у зразковій справі №520/1972/19 (Пз/9901/11/19), яким, зокрема, констатовано, що у зв`язку з прийняттям рішення Конституційним Судом України (другий сенат) за конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 25 квітня 2019 року № 1-р (ІІ)/2019 справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) колегія суддів вважає, що після прийняття цього рішення у держави виник обов`язок обчислити пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та є інвалідами (за бажанням цих осіб), у відповідності до частини 3 статті 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи», у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

При цьому, положення частини третьої статті 59 Закону Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» поширюються на осіб, які отримують пенсію по інвалідності та брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

З огляду на викладене, пенсійний орган повинен був обчислити та виплатити пенсію позивачу, який брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та є особою з інвалідністю, у відповідності до частини 3 статті 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, з 26 квітня 2019 року, тобто з наступного дня після винесення Конституційним Судом України рішення у справі № 520/1972/19.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, оскільки дана адміністративна справа є типовою, суд, при ухваленні рішення враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у вищевказаному рішенні за результатами розгляду зазначеної зразкової справи.

На переконання суду, прийняття відповідачем рішення про перерахунок пенсії від 02.07.2019 № 68 не звільняє відповідача від обов`язку здійснити, починаючи з 26.04.2019, перерахунок та виплату пенсії позивачеві на підставі частини 3 статті 59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Водночас, у період з 01 жовтня 2017 року до 25 квітня 2019 року у позивача було відсутнє право на отримання пенсії по інвалідності саме, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, оскільки у цей період стаття 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» поширювалась лише на осіб, що на момент участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС проходили дійсну строкову службу.

Аналогічна позиція міститься у постановах Верховного Суду від 23 квітня 2019 року, справа № 822/1311/18, від 12 грудня 2019 року, справа № 816/2085/18 від 18 липня 2019 року, справа № 816/105/18, від 20 листопада 2019 рок, справа № 360/572/19, від 17 грудня 2019 рок, усправа № 808/2492/18.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою, викладеною в довільній формі, про перерахунок обчисленої пенсії (а.с. 29).

В межах спірних правовідносин йде мова лише про зміну порядку обчислення розміру раніше призначеної пенсії по інвалідності, вид пенсії не змінюється, з урахуванням чого позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок довільного зразка, яка містить всі необхідні дані для здійснення відповідачем такого перерахунку.

Разом з тим, відповідачем заяву позивача розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян», рішення щодо перерахунку позивачу пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ відповідачем не приймалося, лист відповідача від 08.01.2019 № 46/02 має роз`яснювальний характер та не тягне для позивача правових наслідків.

Верховним Судом у постанові від 30.05.2018 у справі № 537/3480/17 зроблено висновок, що зазначаючи про недотримання порядку звернення до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, суд апеляційної інстанції припустився формалізму, оскільки, по-перше, зі змісту заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена і заявою встановленого зразка, а, по-друге, з огляду на відповідь УПФ, неналежна форма заяви не була підставою для відмови.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.12.2019 та неприйняття обґрунтованого рішення за наслідками її розгляду.

Таким чином, суд приходить до висновку про незаконність дій відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку та обчисленні державної (основної) пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 ЗУ «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплачувати в подальшому пенсію з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст.59 ЗУ «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тобто, захисту підлягають права та інтереси особи, в даному випадку позивача, які на час звернення до суду вже порушені суб`єктом владних повноважень і щодо яких виник спір.

Враховуючи наведені приписи діючого законодавства, суд зазначає, що вказані позовні вимоги є передчасними.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій та прийняття рішення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з наявного в матеріалах справи посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорії 1) серії НОМЕР_4 , копія якого наявна в матеріалах позовної заяви, позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи, а, отже, в силу п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір та ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 139, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 87400, Донецька область, Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Тітова, буд. 72а) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 87400, Донецька область, Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Тітова, буд. 72а) щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) в перерахунку пенсії за інвалідністю, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 26 квітня 2019 року.

Зобов`язати Мангушське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 87400, Донецька область, Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Тітова, буд. 72а) провести з 26 квітня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) пенсії, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 квітня 2020 року.

Суддя С.В. Ушенко