Справа № 160/4964/19
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 160/4964/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 ( суддя першої інстанції Юрков Е. ОСОБА_2 ) в адміністративній справі №160/4964/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Довгінцівського відділу обслуговування громадян в м. Кривий Ріг про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами: визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправною; зобов`язати здійснити перерахунок пенсії з 01 листопада 2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збільшивши розмір пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу роботи ОСОБА_1 у відповідності до частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, забезпечивши при цьому виплату збільшеної пенсії не менш, ніж по день фактичного розрахунку та з урахуванням вже виплачених доплат за понаднормовий стаж ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, - визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного додаткового збільшення пенсії на 1 процент заробітку за кожний повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж відповідно до вимог частини другої статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії з 01 травня 2019 року ОСОБА_1 , з урахуванням збільшення розміру пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу роботи, у відповідності до частини другої статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

03 січня 2020 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про роз`яснення судового рішення у справі № 160/4964/19, в якій просив роз`яснити, що розмір виплачуваної пенсії ОСОБА_1 після перерахунку за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року по справі № 160/4964/19 не може бути меншим, ніж розмір виплачуваної пенсії ОСОБА_1 , який був в момент безпосередньо перед виконанням та здійснення перерахунку за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року по справі № 160/4964/19; роз`яснити, що за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року по справі № 160/4964/19 перерахунок пенсії з 01 травня 2019 року ОСОБА_1 , з урахуванням збільшення розміру пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу роботи, у відповідності до частини другої статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи слід здійснювати без урахування внесених Законом України № 2148-VІІІ від 03 жовтня 2017 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій змін до частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Заява обґрунтована тим, що під час перерахунку пенсії позивачу невірно розтлумачив норми чинного законодавства, зокрема статтю 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка була змінена законодавцем у 2017 році, внаслідок чого після перерахунку пенсії розмір пенсії позивача зменшився. Вказує, що оскільки пенсія позивачу призначена у 2013 році, тому зміни, внесені до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ Законом № 2148-VІІІ, які набули чинності з 11.10.2017 року, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки Закон № 2148-VІІІ не має зворотної дії в часі, з посиланням на висновок щодо застосування норм права, висловлений Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 року у справі № К/9901/684/17.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі № 160/4964/19 відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову ухвалою, якою задовольнити заяву про роз`яснення судового рішення.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні вищевказаної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду є чітким, зрозумілим і додаткового роз`яснення не потребує, а обставини, на які посилається заявник, фактично не вказують на те, що рішення суду є незрозумілим та викладені у заяві заявника підстави для роз`яснення рішення суду є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Аналіз цієї норми вказує, що судове рішення може бути роз`яснено, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Як вбачається зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення, в якості підстав для роз`яснення судового рішення заявником не наводяться обставини щодо його незрозумілості. Натомість, заявник вказує на обставину необхідності роз`яснення застосування норми статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у відповідній редакції. Отже, позивач фактично просить змінити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року по справі № 160/4964/19 та фактично просить роз`яснити не зміст рішення, а порядок її виконання.

Крім того, колегія суддів зазначає, що чинним законодавством передбачено механізм надання роз`яснення змісту судового рішення, а не роз`яснення порядку виконання судового рішення.

У випадку виникнення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, у разі якщо особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, вважає, що суб`єктом владних повноважень - відповідачем вчинено протиправні дії чи бездіяльність на виконання такого рішення суду, вона має право звернутись до суду із відповідною заявою в порядку ст. 383 КАС України.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення, яке просить роз`яснити заявник, є зрозумілим, оскільки не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння та не припускає кілька варіантів тлумачення, а статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено роз`яснення порядку виконання постанови.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. 254, 292, 293, 294, 295, 311, 321, 325, 328, 329 Кодекс у адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 в адміністративній справі №160/4964/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили згідно ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 07.04.2020 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва