Справа № 160/3654/20
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 квітня 2020 року Справа 160/3654/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Коренев А.О., дослідивши матеріали позовної заяви Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:

визнати причини пропуску строку звернення Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до суду із позовом поважними та поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду.

зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції закрити виконавче провадження ВП №60884761 про зобов`язання управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради продовжити довідку про взяття на облік ОСОБА_1 як внутрішньо переміщену особу.

скасувати постанову державного виконавця від 19.12.2019 року виконавчого провадження ВП № 60884761 про стягнення з управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради виконавчого збору в розмірі 16692,00 грн. за виконавчим листом № 0440/6576/18 .

скасувати постанову державного виконавця від 19.12.2019 року про стягнення з управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн. за виконавчим провадженням ВП № 60884925 на виконання виконавчого листа № 0440/6576/18 щодо здійснення виплати ОСОБА_1 адресної допомоги, починаючи з 20.09.2014 року та винести нову постанову з урахуванням суми розрахунку яка складає 32428,07 грн.

Суд розглянувши питання про поновлення пропущеного строку, встановив наступне.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує дії та постанову державного виконавця від 19 грудня 2019 року.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені у статті 287 КАС України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була отримана управлінням праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради 28 січня 2020 року, правонаступником прав та обов`язків якої є позивач по справі, однак до суду позовна заява надійшла лише 03 квітня 2020 року.

Згідно ч.1 ст. 122 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Отже, чинне законодавство України, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлено досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17рп/2011 визнано, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційний прав на судовий захист і доступ до правосуддя.

Практика Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, в тому числі і встановленням строків звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інш. Проти Великобританії» рішення від 22.10.1996 року, «Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980 року).

Доводи позивача, як на підставу для поновлення строку через здійснення листування з уповноваженим органом, суд вважає необгрунтовами, оскільки позивачу було відомо про існування оскаржуваної постанови з січня 2020 року.

При цьому суд, зауважує, що згідно з рішенням XXII сесії VII скликання Самарської районної у місті Дніпрі ради діяльність управління як юридичної особи припиняється шляхом реорганізації (приєднання до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради) з 24.04.2019 року, тобто станом на 28 січня 2020 року всі права та обов`язки перейшли до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради у томи числі і права на оскарження постанови державного виконавця.

Позивач не навів суду об`єктивних та переконливих причин, які завадили позивачу надіслати позовну заяву до суду у строк встановлений ст. 287 КАС України.

За вказаних обставин, суд вважає підстави для поновлення строку звернення з позовом до суду, які вказані позивачем у заяві, неповажними, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Крім того, ч. 3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, на яких поширюються пільги щодо сплати судового збору.

З огляду на викладене, позивач не відноситься до осіб, на яких поширюються пільги щодо сплати судового збору та повинен сплачувати судовий збір при зверненні із даним адміністративним позовом.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано юридичною особою становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України Про судовий збір у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позову юридичною особою майнового характеру встановлюється ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру встановлюється ставка судового збору - 2102 гривні.

Отже, враховуючи наведене, позивачеві слід сплатити судовий збір у розмірі 4204,00 грн. за реквізитами: отримувач: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код за , розрахунковий рахунок UA6084014, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, BAN UA4004008.

Крім того, позивачем в порушення п. 11 ст. 160 КАС України в позовній заяві не зазначено власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На підставі викладеного суд залишає подану заяву без руху та пропонує позивачу усунути наступні недоліки шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, із зазначенням інших підстави для поновлення строку.

Крім того, частиною 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

На підставі викладеного суд залишає подану заяву без руху та пропонує позивачу усунути наступні недоліки шляхом надання до суду:

оригінал квитанції про сплату судового збору;

уточнену позовну заяву, в якій належним чином сформулювати, яким чином в порядку адміністративного судочинства необхідно захистити його інтереси у сфері публічно-правових відносин з урахуванням вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України її копію для відповідача з додатками;

заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, із зазначенням інших підстави для поновлення строку

власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись статтями 122, 160, 161, 169 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі неусунення позивачем недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява буде повернута позивачу.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із адміністративним позовом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Коренев