Справа № 440/5205/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 р. Справа № 440/5205/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Полтавської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 (суддя А.Б. Головко, м. Полтава) по справі № 440/5205/19

за позовом Виконавчого комітету Полтавської міської ради

до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області , Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції третя особа ОСОБА_1

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Виконавчий комітет Полтавської міської ради, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, третя особа ОСОБА_1 , в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Федька Є.О. від 18.12.2019 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн., винесену у виконавчому провадженні №60808003.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний виконавець, приймаючи спірну постанову про накладення штрафу, не з`ясував поважність причин невиконання рішення суду, зокрема те, що виконавчий комітет Полтавської міської ради не наділений повноваженнями щодо поновлення на посаду заступника начальника управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника відділу виховної, позашкільної роботи та соціального захисту. Разом з тим наголошував на тому, що у штатному розписі управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради відсутня посада заступника начальника управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника відділу виховної, позашкільної роботи та соціального захисту. Окрім цього, позов мотивований тим, що державний виконавець наклав на боржника штраф за не вчинення дій, що не передбачені виконавчим листом №440/951/19, а саме не проведення позачергової сесії Полтавської міської ради, не видання наказу або розпорядження про поновлення стягувача, не внесення запису до трудової книжки.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Виконавчий комітет Полтавської міської ради, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 по справі №440/951/19 позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління освіти Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Полтавського міського голови, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області про визнання розпоряджень незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовані розпорядження Полтавського міського голови від 24.01.2019 №25-к та від 18.02.2019 №69-к про звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління освіти Виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника відділу виховної, позашкільної роботи та соціального захисту з 19.02.2019. Стягнуто з Управління освіти Виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.02.2019 по 28.11.2019 у розмірі 510 877,66 грн. за вирахуванням податків та обов`язкових платежів. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління освіти Виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника відділу виховної, позашкільної роботи та соціального захисту з 19.02.2019 та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

02 грудня 2019 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/951/19 про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління освіти Виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника відділу виховної, позашкільної роботи та соціального захисту з 19.02.2019. Боржником у виконавчому листі зазначено виконавчий комітет Полтавської міської ради.

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Федька Є.О. від 05.12.2019 відкрито виконавче провадження №60808003 з примусового виконання виконавчого листа №440/951/19 про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління освіти Виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника відділу виховної, позашкільної роботи та соціального захисту з 19.02.2019. Зобов`язано виконати рішення суду не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. Додатково роз`яснено, що згідно з ч.2 ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про поновлення на роботі вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача.

09 грудня 2019 виконавчий комітет Полтавської міської ради направив старшому державному виконавцю ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Федьку Є.О. лист №04.2.2-20/2/2118, згідно з яким повідомлено, що виконавчий комітет Полтавської міської ради не наділений повноваженнями щодо визначення структури виконавчих органів міської ради та вирішення питань призначення, звільнення та поновлення на посадах керівників відділів, управлінь та посадових осіб інших виконавчих органів ради. Водночас пунктом 1 розпорядження міського голови "Про здійснення заходів, пов`язаних зі зміною структури управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради" від 28.11.2018р. №736-К, прийнятого на виконання вищезазначеного рішення вісімнадцятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 25.02.2016 року "Про здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів міських рад та про структуру виконавчих органів ради, їх загальну чисельність та витрати на утримання" зі змінами" від 19.10.2018р., скорочено 28.01.2019 року посаду заступника начальника управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника відділу виховної, позашкільної роботи та соціального захисту. Крім цього, у штатному розписі Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради відсутня рівнозначна посада посаді, на яку було поновлено ОСОБА_1 згідно з рішенням суду. Також зазначено, що ч.3 ст.15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що проекти нормативно - правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. З огляду на викладене, підготовлено відповідний проект рішення Полтавської міської ради, який буде винесено на розгляд сесії Полтавської міської ради у встановленому порядку з урахуванням та дотриманням вказаних вимог законодавства.

Вимогою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Федька Є . О . №02.3/16012 від 12.12.2019 зобов`язано ВК ПМР на виконання рішення суду до 18.12.2019 винести пропозицію щодо скликання позачергової сесії на розгляд міському голові; до 18.12.2019 поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління освіти Виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника відділу виховної, позашкільної роботи та соціального захисту з 19.02.2019. Після виконання перших двох пунктів цієї вимоги підготувати на 18.12.2019 на 10-00 год. завірені належним чином копії всіх документів (в тому числі копії наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та копії трудової книжки з внесеним до неї відповідним записом) - для їх особистого отримання старшим державним виконавцем Федько Євгеном Олександровичем.

Листом №04.2.2-20/2/2190 від 18.12.2019 ВК ПМР повідомив державного виконавця, що на виконання вимоги від 12.12.2019 №02.3/16012 для визначення дати проведення позачергової сесії Полтавської міської ради, включення до порядку денного позачергової сесії полтавської міської ради проекту рішення «Про виконання постанови про відкриття виконавчого провадження» 16 грудня 2019 року проведено засідання Погоджувальної ради депутатських фракцій, груп і постійних комісій Полтавської міської ради 7 скликання. За результатами проведення засідання з метою забезпечення виконання вимоги державного виконавця від 12.12.2019 №02.3/16012, згідно з розпорядженням міського голови від 17.12.2019 №97-р «Про скликання позачергової двадцять дев`ятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання» скликано позачергову двадцять дев`яту сесію Полтавської міської ради сьомого скликання до порядку денного якої включено проект рішення «Про виконання Постанови про відкриття виконавчого провадження» .

18 грудня 2019 року державним виконавцем за невиконання рішення суду винесено постанову про накладення штрафу на ВК ПМР у розмірі 5100,00 грн. Постанова мотивована тим, що станом на 18.12.2019 вимоги постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.12.2019, а також вимоги державного виконавця від 12.12.2019 за вих. №02.3/16012 не виконано, а саме: поважних причин які б перешкоджали провести позачергову сесію до 18.12.2019 не подано, наказ або розпорядження про поновлення стягувача на роботі не видано, відповідний запис до трудової книжки стягувача не внесено, а відтак наявні підстави для накладення штрафу за невиконання рішення суду про поновлення на посаді. Копія постанови про накладення штрафу від 18.12.2019 отримана позивачем 19.12.2019 за вх.№04.2.2-20/1/13682, що підтверджується копією супровідного листа №02.3/16252 від 18.12.2019 (а.с.16).

Не погоджуючись із спірною постановою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець, приймаючи спірну постанову, діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначений законом, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують рішення Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У пункті 40 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Горнсбі проти Греції» суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

За усталеною практикою Європейського суду виконання остаточних обов`язкових рішень національних судів становить невід`ємну частину провадження справи.

Європейський суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Відповідно до ч. 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності,- за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням такої засади як обов`язковість судового рішення.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Правила виконання рішень немайнового (зобов`язального) характеру визначені статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Особливості виконання рішень про поновлення на роботі визначені статтею 65 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення згідно ст.382 Кримінального кодексу України.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року по справі № 554/13475/15-ц, який з огляду на характер приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковим для врахування судом.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 по справі №440/951/19 постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління освіти Виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника відділу виховної, позашкільної роботи та соціального захисту з 19.02.2019 та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

Позивач стверджує, що він не наділений повноваженнями щодо визначення структури виконавчих органів міської ради та вирішення питань призначення, звільнення та поновлення на посадах керівників відділів, управлінь та посадових осіб інших виконавчих органів ради, позаяк законом ці повноваження відносяться до компетенції міського голови.

Разом з тим колегією суддів встановлено, що 02 грудня 2019 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/951/19 про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління освіти Виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника відділу виховної, позашкільної роботи та соціального захисту з 19.02.2019.

Відповідно до положень частин 1 та 3 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглянув справу, як суд першої інстанції. Виконавчий лист є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Суд зауважує, що згідно з пунктом 3 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Також, абзацом 2 частини 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Боржником у виконавчому листі зазначено виконавчий комітет Полтавської міської ради.

Отже, виконавчий лист, що виданий на підставі рішення суду, що набрало законної сили є обов`язковим для виконання, якщо тільки він не визнаний у встановленому порядку таким, що не підлягає виконанню.

Відтак, враховуючи викладене, колегія суддів не бере до уваги доводи позивача щодо неможливості виконання рішення суду у частині поновлення працівника на посаді з огляду на відсутність повноважень щодо вирішення питань призначення, звільнення та поновлення на посадах керівників відділів, управлінь та посадових осіб інших виконавчих органів ради.

Колегія суддів при наданні оцінки доводам позивача щодо неможливості поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника відділу виховної, позашкільної роботи та соціального захисту з огляду на те, що ця посада є скороченою виходить з наступного.

Колегією суддів встановлено, що пунктом 1 розпорядження міського голови "Про здійснення заходів, пов`язаних зі зміною структури управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради" від 28.11.2018р. №736-К прийнятого на виконання вищезазначеного рішення вісімнадцятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 25.02.2016 року "Про здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів міських рад та про структуру виконавчих органів ради, їх загальну чисельність та витрати на утримання" зі змінами" від 19.10.2018р., скорочено 28.01.2019 року посаду заступника начальника управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника відділу виховної, позашкільної роботи та соціального захисту.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 по справі №440/951/19 поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління освіти Виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника відділу виховної, позашкільної роботи та соціального захисту з 19.02.2019.

У межах процедури примусового виконання рішення суду, вимогою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Федька Є.О. №02.3/16012 від 12.12.2019 зобов`язано ВК ПМР на виконання рішення суду до 18.12.2019 винести пропозицію щодо скликання позачергової сесії на розгляд міському голові; до 18.12.2019 поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління освіти Виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника відділу виховної, позашкільної роботи та соціального захисту з 19.02.2019; Після виконання перших двох пунктів цієї вимоги підготувати на 18.12.2019 на 10-00 год. завірені належним чином копії всіх документів (в тому числі копії наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та копії трудової книжки з внесеним до неї відповідним записом) - для їх особистого отримання старшим державним виконавцем Федько Євгеном Олександровичем (а.с.12-13).

Листом №04.2.2-20/2/2190 від 18.12.2019 ВК ПМР повідомив державного виконавця, що на виконання вимоги від 12.12.2019 №02.3/16012 для визначення дати проведення позачергової сесії Полтавської міської ради, включення до порядку денного позачергової сесії полтавської міської ради проекту рішення «Про виконання постанови про відкриття виконавчого провадження» 16 грудня 2019 року проведено засідання Погоджувальної ради депутатських фракцій, груп і постійних комісій Полтавської міської ради 7 скликання. За результатами проведення засідання з метою забезпечення виконання вимоги державного виконавця від 12.12.2019 №02.3/16012, згідно з розпорядженням міського голови від 17.12.2019 №97-р «Про скликання позачергової двадцять дев`ятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання» скликано позачергову двадцять дев`яту сесію Полтавської міської ради сьомого скликання до порядку денного якої включено проєкт рішення «Про виконання Постанови про відкриття виконавчого провадження» (а.с.56).

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься копія проекту рішення позачергової двадцять дев`ятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 20.12.2019 «Про виконання постанови про відкриття виконавчого провадження». Суд критично оцінює цей доказ з огляду на те, що юридичну силу мають лише прийняті на сесії міської ради рішення, які підписані міським головою або особою, яка його замінює, а тому копія проєкта рішення позачергової двадцять дев`ятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 20.12.2019 «Про виконання постанови про відкриття виконавчого провадження» не береться до уваги при розгляді справи. Крім того, колегія суддів враховує, що проект рішення датований 20 грудня 2019 року, тобто вже після прийняття спірної постанови.

Разом з тим суд зауважує, що скликання позачергової сесії не є доказом виконання рішення суду, позаяк рішення про поновлення на посаді вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Окрім цього, колегія суддів вважає, що відсутність у штатному розписі в Управлінні освіти ВК ПМР посади заступника начальника Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника відділу виховної, позашкільної роботи та соціального захисту не є поважною причиною для невиконання рішення суду, позаяк поважними причинами можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Інакше, це б призвело до грубого порушення права на працю поновленого працівника та поставило під сумнів остаточність та обов`язковість судового рішення, що є несумісним із принципом верховенства права.

Окрім того, колегія судів звертає увагу, що позивач не позбавлений права на звернення до суду із заявою про зміну способу або порядку виконання рішення у разі неможливості виконання рішення суду або наявності обставин, що істотно ускладнюють його виконання.

Колегія суддів зазначає, що єдиною умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем не надано як до суду першої, так і до суду апеляційної інстанції доказів виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 по справі №440/951/19 у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління освіти Виконавчого комітету Полтавської міської ради - начальника відділу виховної, позашкільної роботи та соціального захисту з 19.02.2019, а так само доказів поважності невиконання рішення суду.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить висновку, що державний виконавець, приймаючи спірну постанову, діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначений законом, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Полтавської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 по справі № 440/5205/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко