Справа № 340/1161/19
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 квітня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/1161/19

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М. розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Начальника управління Держпраці у Кіровоградській області Подорожнього Сергія Михайловича, інспектора відділу з питань експертизи умов праці Управління Держпраці в Кіровоградській області про визнання протиправними дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за новоявленими обставинами рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від у справі №340/1161/19, у якій просить скасувати судове рішення від 17 липня 2019 року та ухвалити нове рішення.

В обґрунтування вимог зазначив, що 31 січня 2020 року з засобів масової інформації йому стало відомо про наявність в Шостому апеляційному адміністративному судді Постанови по справі 826/8917/19 від 14 травня 2019 року яким скасовано повністю Рішення окружного адміністративного суду міста Київ від 26 грудня 2018 року та прийнято нову Постанову якою визнано нечинною Постанову КМУ від 26 квітня 2017 № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»» якою Затверджено «Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю»

Зазначає, що оскільки в день та час здійснення відвідування у позивача і винесення Постанови № КР1433/386/НД/АВ/СПТД-ФС від 24.04.2019 року про накладення штрафу існували обставини щодо розгляду і вирішення Окружним адміністративним судом міста Київ від 26 грудня 2018 року питання щодо законності Постанови КМУ № 295, а з часу його звернення до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування Постанови № КР1433/386/НД/АВ/СПТД-ФС від 24.04.2019 року про накладення штрафу, було розпочато розгляд апеляційної скарги на Рішення від 26 грудня 2018 року Окружного адміністративного суду по зазначеній справі та на час вирішення його позову, про результати розгляду Шостого апеляційного адміністративного суду по справі 826/8917/19 від 14 травня 2019 року яким скасовано повністю Рішення окружного адміністративного суду міста Київ від 26 грудня 2018 року та прийнято нову Постанову якою визнано не чинною Постанову КМУ № 295 йому стало відомо лише 31 січня 2020 року з засобів масової інформації та 01.02.2020 року з ресурсу Судової влади взято витяг у вигляді Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду по справі 826/8917/19 від 14 травня 2019 року яким скасовано повністю Рішення окружного адміністративного суду міста Київ від 26 грудня 2018 року та прийнято нову Постанову якою визнано не чинною Постанову КМУ № 295, - вважає за доцільне здійснити перегляд рішення Кіровоградського окружного адміністративного суд від 17 липня 2019 року по справі № 340/1161/19 за нововиявленими обставинами.

28 лютого 2020 року ухвалою суду дану заяву було залишено без руху та встановлено час заявнику для виправлення зазначених недоліків (а.с.201-203).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року, поновлено процесуальний строк звернення до адміністративного суду та відкрито провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду (а.с.212-213).

14 лютого 2019 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача та задоволено заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення дії Постанови Головного управління Держпраці у Кіровоградській області про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами №КР2997/1124/АВ/ТД-ФС від 28.11.2018, до вирішення справи по суті (а.с.190-192).

06 березня 2019 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.217-218)

06.04.2020 (вх. №6517) на адресу суду від Управління Держпраці у Кіровоградській області надійшов відзив на заяву. Відповідач просить відмовити в задоволені заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Представниками сторін до судового засідання надано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).

Фіксування судового засідання відповідно до статті 229 КАС України не здійснювалося, тому керуючись приписами пункту 10 частини 1 статті 4 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України подальший розгляд справи судом вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши подану заяву про перегляд за новоявленими обставинами рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі №340/1161/19 в сукупності із матеріалами адміністративної справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

З аналізу наведеної статті вбачається, що нововиявлені обставини це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 06.02.2018 №816/4947/14 та від 13.02.2018 №815/756/14.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 у справі №2а-23903/09/1270 та від 03.04.2018 у справі №477/1012/14-а.

Також, суд звертає увагу на те, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Зокрема, як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява №69529/01) та рішення у справі «Попов проти Молдови» №2 (Popov v. Moldova №2, заява №19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява №24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява №28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява №4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява №4994/04, пункт 43).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.05.2019 у справі №826/14797/15.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та рішення від 17 липня 2019 року, позовні вимоги були мотивовані тим, що перешкоди в доступі до інспекційного відвідування і сам не допуск до такого відвідування, позивачем не здійснювались так як на час такого заходу він був поза межами місця здійснення господарської діяльності і фізично не міг своєчасно з`явитись і отримати документи направлення на інспекційне відвідування. Інспекційне відвідування інспекторами управління Держпраці у Кіровоградській області, здійснено без його участі і без пред`явлення службового посвідчення працівника Держпраці. Зазначав, що працівниками управління Держпраці у Кіровоградській області проігноровано повністю та до змісту оскаржуваної постанови не внесено його письмові пояснення наведені в пояснювальній записці щодо використання в своїй діяльності послуг: мерчердрайзерними, постачальницькими і іншими договірними послугами фізичних і юридичних осіб, які надають послуги відповідно до цивільно-правових і господарських угод, і роз`яснення щодо надання в постійне, безоплатне користування громадським об`єднання, благодійним організаціям для реалізації ними їх Статутних завдань, соціальних проектів (програм) у відповідності їх установчих положень і законодавства та інформації про те що 29 листопада 2018 року приміщеннями і майном за адресою: м. Кропивницький, вул. Олександрійське шосе 1, - безкоштовно було надано на громадських засадах членам споживчого кооперативу "Споживче товариство "Джуппо" відповідно до погодженої Угоди (договору). Копії такої Угоди (договору), витягів з державних реєстрів про державну реєстрацію суб`єктів господарської діяльності, листів і роз`яснень Міністерства соціальної політики № 228/13/84-15 від 02.03.2015 року працівниками управління Держпраці у Кіровоградській області до матеріалів відповідної справи не долучено та до змісту оскаржуємої постанови не внесено. Також, просив взяти до уваги рішення Шостого апеляційного адміністративного суду м.Києва від 14 травня 2019 року за результатами розгляду справи № 826/8917/17 про скасування Постанови КМУ № 295 щодо перевірок Держпрацій.

З рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року вбачається, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд зазначив, що у позивача була реальна можливість надати для перевірки всі належні документи шляхом вручення останніх інспектору праці, як до перевірки, так і під час перевірки. Крім того, позивач знав про спробу здійснення інспекційного відвідування, але проігнорував факт призначення перевірки та вимогу інспектора про надання документів. Будь-яких доказів надання таких документів в подальшому через канцелярію відповідача, позивачем суду першої інстанції не надано. Крім того, суд зазначив, що вимога №КР1433/386/ПД від 26.03.2019 року про витребування документів ФОП ОСОБА_2 ані під час розгляду справи про накладення штрафу, ані під час судового розгляду не виконана, жодних документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які були предметом інспекційного відвідування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів позивачем, не надано.

Крім того, судом було встановлено що позивачем сам порядок та підстави здійснення інспекційного відвідування не оскаржувались. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач в межах повноважень, визначених Законом, прийняв оскаржувану постанову, тому підстави для визнання її протиправною та скасування з підстав, зазначених позивачем, відсутні.

Суд зазначає, у заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_1 , як на нововиявлену обставину для перегляду судового рішення, вказує на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду по справі 826/8917/19 від 14 травня 2019 року якою скасовано повністю Рішення окружного адміністративного суду міста Київ від 26 грудня 2018 року та прийнято нову Постанову якою визнано нечинною Постанову КМУ від 26 квітня 2017 № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»» якою Затверджено «Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю».

Однак, дана обставина вже була досліджена при винесені рішення Кіровоградським окружним адміністративним судом від 17 липня 2019 року та переглянута при винесені постанови Третім апеляційним адміністративним судом від 04 листопада 2019 року та не прийнята до уваги судами, оскільки на момент спірних правовідносин Постанова КМУ від 26 квітня 2017 № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»» якою Затверджено «Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» була чинною.

Крім того, судом прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, з підстави саме ненадання позивачем документів, визначених вимогою №КР1433/386/ПД від 26.03.2019 року, як до вказаної у вимозі дати 04.04.2019, так і до дня розгляду Держпрацею справи про накладення штрафу (24.04.2019), стало підставою для прийняття постанови про накладення штрафу.

Також, зі змісту заяви від 25.02.2020 вбачається, що як на підставу для перегляду рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України» від 12.12.2019 № 378-ІХ до Кодексу законів про працю України було внесені зміни до ст.265 КЗпП, яким, зокрема, суттєво зменшено штрафи за порушення законодавства про працю. Також, заявник, зазначає, що Держпраці неправомірно вважає, що відповідальність за ст. 41 КУпАП та ст. 265 КЗпП є різними видами відповідальності і протиправно застосовано штрафи за обома статтями.

Суд зауважує, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що наведена заявником обставина не відповідає вищенаведеним ознакам та критеріям, а тому не є нововиявленою у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України і не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Керуючись ст.ст. 72 - 77, 90, 241 - 243, 248, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Начальника управління Держпраці у Кіровоградській області Подорожнього Сергія Михайловича, інспектора відділу з питань експертизи умов праці Управління Держпраці в Кіровоградській області про визнання протиправними дій.

Залишити рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року в силі.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали суду, апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. Притула