Справа № 742/602/20
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/20/20
Єдиний унікальний № 742/602/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді - Павлова В.Г.,

секретаря - Євтушенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання м. Прилуки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області Шинкаренко Олександра Григоровича, Управління патрульної поліції в Чернігівській області про скасування постанови від 19.02.2020 року серії ЕАК №2130872 в справі про адміністративне правопорушення -

за участі сторін:

позивач - Чередніченко О.М.,

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. 28.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Прилуцького районного суду з адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області Шинкаренко О.Г. (далі - відповідач 1) та Управління патрульної поліції в Чернігівській області (далі - відповідач 2) про скасування постанови від 19.02.2020 року серії ЕАК №2130872 в справі про адміністративне правопорушення, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

2. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що інспектором поліції безпідставно звинувачено позивача в порушенні вимог п.12.4 ПДР України, оскільки неспростовних доказів в підтвердження факту перевищення ним швидкості в розпорядженні працівника поліції не було.

3. Відповідач 1 надав письмовий відзив, заперечуючи щодо задоволення заявлених позовних вимог, мотивуючи їх безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки швидкість руху транспортного засобу під керуванням позивача було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20.

4. Відповідач 2 письмового відзиву не надав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. Позивачем заявлено клопотання про витребування копії свідоцтва про повірку законодавчо-регульованого засобу вимірювальної техніки TruCam LTI 20/20 №ТС000535 від 30.09.2019 року, копію сертифіката на засіб вимірювальної техніки та відеозапис з нагрудних відеокамер поліцейських.

30.03.2020 року надав до канцелярії суду письмове клопотання про визнання відеозаписів з TruCam LTI 20/20 та портативного відео-реєстратора неналежними, недостовірними та недопустимими доказами.

6. Відповідачем 1 заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи в якості доказу відеозаписи з приладу TruCam, а також нагрудної бодікамери працівника поліції та фото, розгляд справи просив проводити без його участі /а.с.33/.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Ухвалою суду від 28.02.2020 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження та задоволено клопотання позивача про витребування доказів /а.с.19,20/.

ІV. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

8. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.02.2020 року серії ЕАК №2130872 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

9. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Rav 4» /д.н.з. НОМЕР_1 / зі швидкістю 81 км/год в населеному пункті, що визначено дорожнім знаком 5.45, та при цьому перевищив швидкість на 31 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Швидкість руху ТЗ вимірювалась за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 №ТС000535 /а.с.8/.

10. Згідно Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року лазерний вимірювач швидкості автотранспортних засобів TruCam LTI 20/20 зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки /а.с.37/.

11. Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16649, яке чинне до 30.09.2020 року, лазерний вимірювач швидкості автотранспортних засобів TruCam LTI 20/20 серії №ТС00053 відповідає вимогам технічної документації /а.с.38/.

12. Конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 серії №ТС00053 підтверджується експертним висновком Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України /а.с.39/.

13. З переглянутого в судовому засіданні DVD-диска, долученого відповідачем 1 до відзиву, встановлено, що він містить 3 відео файли та 1 фото. Узагальнений зміст вказаних записів зводиться до фіксації відповідачем 1 на прилад TruCam LTI 20/20 серії №ТС00053 рух автомобіля «Toyota Rav 4» /д.н.з. НОМЕР_1 / в населеному пункті зі швидкістю 81 км/год, а також спілкування позивача з працівниками поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд особливо звертає увагу на те, що незгода позивача на момент винесення оскаржуваної постанови стосується виключно правильності зафіксованих показників вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 та відмови відповідача 1 провести контрольний замір швидкості його автомобіля.

Аналогічний запис обставин спілкування позивача з працівниками поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення міститься в наданому ОСОБА_1 з адміністративним позовом DVD-диску.

V. Оцінка суду.

14. Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

15. Відповідно до п.8.1 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 року, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

16. Складом правопорушення, за яке передбачається адміністративна відповідальність відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП є зокрема і перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

17. Предметом розгляду даної справи є оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Підставою для прийняття спірної постанови було порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме: перевищення в населеному пункті швидкості руху транспортного засобу на 31 км/год, тобто порушень вимог п.12.4 ПДР України.

18. З системного аналізу вище вказаних норм, вбачається, що для правомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем повинно бути надано докази в підтвердження фіксації швидкості руху транспортного засобу під керуванням позивача в межах населеного пункту.

19. Положеннями ч.1 ст.9 КАС України регламентовано, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

20. Згідно ч.1 ст.78 обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Так, суд визнає обставинами, що не підлягають доказуванню факт керування 19.02.2020 року позивачем «Toyota Rav 4» /д.н.з. НОМЕР_1 / в с. Красилівка Козелецького р-ну та його зупинку працівниками поліції з підстав перевищення швидкості на 31 км/год, яку було зафіксовано на прилад TruCam LTI 20/20 серії №ТС00053.

Окрім того, позивач підтвердив цілісність технічного засобу вимірювальної техніки, що був застосований працівниками поліції на момент винесення оскаржуваної постанови.

21. Як вбачається з переглянутих записів на DVD-дисках та аналогічних доводів адміністративного позову, незгода позивача базується лише на піддані сумніву правильності показників технічного засобу вимірювальної техніки та відмови відповідача 1 провести повторний вимір швидкості руху автомобіля.

22. У відповідності до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

23. Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

24. Отже, в даних правовідносинах зі сторони позивача в обґрунтування надано лише пояснення, що ґрунтується на суб`єктивному не сприйнятті результатів швидкості руху транспортного засобу, а зі сторони відповідача - відеозапис, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTI 20/20 серії №ТС00053, на якому ідентифіковано та чітко зафіксовано, що швидкість автомобіля саме позивача становить 81 км/год. Вказаний висновок посилюється відсутністю на автодорозі потоку транспортних засобів, що унеможливлює помилкову фіксацію відповідачем 1 швидкості іншого транспортного засобу.

25. За таких обставин, оцінюючи аргументи позивача щодо неправомірності винесення щодо нього оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що вище вказані доводи ОСОБА_1 не основані на належних доказах, нічим не підтверджується і спрямовані на спробу ухилитись від адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Посилання позивача на відмову працівника поліції в проведенні повторного виміру швидкості руху автомобіля, що нібито свідчить про позбавлення права на належний захист прав від необґрунтованих звинувачень, є непереконливими.

Так, в ході розгляду справи позивач, незважаючи на неодноразові роз`яснення головуючого по справі, не заявляв клопотань про проведення експертизи технічного стану/коректності роботи TruCam LTI 20/20 серії №ТС00053, а проведення слідчих експериментів нормами КУпАП не передбачено.

26. Враховуючи надані в розпорядження суду матеріали в справі про адміністративне правопорушення, суд приходить до переконання, що факт порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР України об`єктивно підтверджується показаннями засобу вимірювальної техніки, відеозаписом та фотофіксацією адміністративного правопорушення, які правомірно були покладені відповідачем в основу для винесення оскаржуваної постанови, а відтак підстав для задоволення адміністративного позову не вбачається.

Твердження позивача про начебто визнання відповідачем 1 некоректності роботи засобів вимірювальної техніки нічим не підтверджується, хоча в обґрунтуванні позову останнім зазначалось про повне фіксування обставин притягнення до адміністративної відповідальності на особистий мобільний телефон.

Логічно-обґрунтованих пояснень щодо причин не долучення позивачем до матеріалів справи вказаних записів в судовому засіданні не було, що свідчить про певне формування позиції захисту з урахуванням і осмисленням фактичних обставин в співставленні з наданими відповідачем 1 доказів.

27. Відповідач 1, при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, діяв розсудливо та пропорційно, оскаржувана постанова від 19.02.2020 року серії ЕАК №2130872 в справі про адміністративне правопорушення винесена з додержанням норм чинного законодавства і з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямовано було рішення про накладення штрафу, а тому підстав для її скасування не вбачається.

28. Клопотання позивача про визнання відеозаписів з TruCam LTI 20/20 та портативного відео-реєстратора неналежними, недостовірними та недопустимими доказами є безпідставним з огляду на наступне.

За змістом ч.ч.1,2 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Частинами 1,4 ст.73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

За приписами ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Автентичність записів з нагрудної камери інспектора патрульної поліції підтверджується аналогічним наданим позивачем відеозаписом, що здійснювався останнім на власний технічний засіб.

Твердження позивача про фальсифікацію відповідачем відеозаписів наданих в розпорядження суду з метою штучного створення доказів його винуватості є непереконливими. Незначна розбіжність часу (в хвилинах) в таймері технічного засобу вимірювальної техніки та нагрудної камери інспектора поліції, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи щодо хронології дій відповідача, не впливають на правомірність винесення оскаржуваної постанови.

В даному випадку суд, з огляду на сукупний аналіз наявних матеріалів справи, вважає, що електронний документ - відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, є документом, який відповідно до вимог ст.251 КУпАП, містить фактичні дані щодо предмету доказування, зокрема - місце, суть порушення та доводи сторін в момент винесення оскаржуваної постанови, а тому є належним та допустимим доказом у справі. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року по справі № 751/6165/17 (провадження № К/9901/1457/17).

28. Позовна вимога ОСОБА_1 щодо закриття провадження в адміністративній справі є похідною від первісної вимоги про скасування оскаржуваної постанови, з огляду на встановлення правомірності дій суб`єкта владних повноважень, суд приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні позову і в цій частині.

Керуючись ст.ст.3,4,9,72,78,241-246,255,286,293,295-297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області Шинкаренко Олександра Григоровича, Управління патрульної поліції в Чернігівській області про скасування постанови від 19.02.2020 року серії ЕАК №2130872 в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у порядку, передбаченого ч.2 ст.255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду В.Г.Павлов