Справа № 826/15404/18
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 квітня 2020 року

м. Київ

справа №826/15404/18

адміністративне провадження №К/9901/8200/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б.,

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (ГУ ДФС) на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду 28.10.2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) ''Українські Інформсистеми'' до Державної фіскальної служби України (ДФС), Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (ГУ ДФС) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Окружний адміністративний суд м. Києва рішенням від 31.01.2019 адміністративний позов ТОВ ''Українські Інформсистеми'' задовольнив частково: визнав протиправним та скасував рішення від 02.08.2018 №868104/41076495 про відмову в реєстрації податкової накладної від 23.11.2017 №14 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язав ДФС зареєструвати податкову накладну від 23.11.2017 №14, складену ТОВ ''Українські Інформсистеми'' в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подачі на реєстрацію, а саме - 14.12.2017; в іншій частині позовних вимог відмовив.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.02.2019 здійснено розподіл судових витрат.

Відповідач оскаржив ці рішення, подавши апеляційну скаргу, яку суд апеляційної інстанції ухвалою від 15.03.2019 залишив без руху у зв`язку із несплатою судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 7286,00 грн, а ухвалою від 20.05.2019 повернув з тих підстав, що відповідач не усунув недоліки апеляційної скарги, залишеної без руху ухвалою суду від 15.03.2019, у встановлений судом строк. При цьому суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання відповідача про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги з підстав його необґрунтованості (неналежне фінансування), вказавши, що відповідачу судом апеляційної інстанції двічі надавався строк для усунення недоліків апеляційної скарги, проте станом на 20.05.2019 недоліки апеляційної скарги скаржник не усунув.

19.08.2019 відповідач повторно звернувся з апеляційною скаргою, яку суд апеляційної інстанції ухвалою від 01.07.2019 залишив без руху як таку, що подана з порушенням вимог статей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України (відповідач пропустив строк на апеляційне оскарження, а вказані підстави у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними; до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору у розмірі 7286,00 грн). Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк на усунення цих недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою цього ж суду від 28.10.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою з тих підстав, що відповідач не усунув недоліки апеляційної скарги, залишеної без руху ухвалою суду від 19.08.2019, у встановлений судом строк, зокрема не вказав інші підстави для поновлення строку та до апеляційної скарги не додав документ про сплату судового збору.

19.03.2020 відповідач подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва від 28.10.2019, у якій просить скасувати зазначене судове рішення, а справу направити до апеляційного адміністративного суду на розгляд.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач зазначає, що норми Кодексу адміністративного судочинства чітко не визначають строки на повторне звернення, зокрема з апеляційною скаргою у разі її повернення; вважає, що звернення сторони із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є підставою для прийняття апеляційною скарги судом апеляційної інстанції; Також відповідач вказує, що вперше з апеляційною скаргою ГУ ДФС звернулося вчасно, а згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладену в ухвалі від 09.01.2018 у адміністративній справі №810/4749/15, відсутність бюджетного фінансування та ненадходження до підрозділів правової роботи платіжних документів про сплату судового збору є поважною причиною пропуску строку на звернення до суду та беззаперечною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження. При цьому доводів на спростування обставин, встановлених в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2019 не наводить.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 08.02.2020) до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Підставою для повернення апеляційної скарги згідно з ухвалою від 20.05.2019 було те, що відповідач не усунув недолік апеляційної скарги, на який було вказано в ухвалі від 15.03.2019 (до апеляційної скарги не був доданий документ про сплату судового збору).

Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги.

За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (частина перша, пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями цього Кодексу адміністративного обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Право особи повторно звернутися з апеляційною скаргою не означає, що таке звернення може бути в будь-який час без належного обґрунтування поважності обставин, які стали причиною цього.

У касаційній скарзі відповідач не наводить доводів на спростування вище наведених обставин, встановлених в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2019, а тому доводи ГУ ДПС про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права є необґрунтованими.

Посилання відповідача на ухвалу Верховного Суду щодо застосування норми процесуального права у подібних правовідносинах є безпідставним, оскільки питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюється судом на власний розсуд в кожному конкретному випадку.

За таких обставин суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій справі, правильно застосував норми процесуального права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду 28.10.2019.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

М.М. Гімон

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду