Справа № 522/21529/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2020-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

01 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 522/21529/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравця О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву про самовідвід судді Коваля М.П. по справі №522/21529/19 за апеляційною скаргою представника Інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням Управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Бондар Володимира Михайловича, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Нікуленко Ольги Валеріївни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням Управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Бондар Володимира Михайловича, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні П`ятого апеляційного адміністративного суду перебуває апеляційна скарга представника Інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням Управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Бондар Володимира Михайловича, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Нікуленко Ольги Валеріївни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням Управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Бондар Володимира Михайловича, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року відкрито апеляційне провадження по справі та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, буд. 19-21 на 25 березня 2020 року о 09 год. 50 хв.

25.03.2020 року до канцелярії П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника позивача, адвоката ОСОБА_1 про відвід судді Коваля М.П. по справі №522/21529/19.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2020 року передано справу №522/21529/19 до управління документообігу П`ятого апеляційного адміністративного суду для визначення у порядку, встановленому ч.1 ст.31 КАС України судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, для вирішення питання щодо відводу судді Коваля М.П. за заявою представника позивача.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі судді Димерлія О.О. від 30.03.2020 року заяву представника позивача, адвоката ОСОБА_1 про відвід судді Коваля М.П. по справі №522/21529/19 залишено без задоволення.

01.04.2020 суддею Ковалем М.П. було подано письмову заяву про самовідвід. В обґрунтування заяви про самовідвід суддею було зазначено, що незважаючи на те, що суд дійшов висновку про необґрунтованість та бездоказовість клопотання представника позивача про відвід судді, а отже встановив наявність підстав для відмови у задоволенні заяви представника позивача про відвід головуючому судді Ковалю М.П. - представник позивача продемонстрував, що в нього виникли сумніви в неупередженості судді. Вищеозначений факт обумовлює необхідність головуючим суддею усунути виниклу недовіру до суду, забезпечивши в очах розумного спостерігача впевненість у відсутності відповідного упередження або впливу на суд.

Вивчивши заяву судді Коваля М.П. про самовідвід, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013р., неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами ЄКПЛ.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Згідно положень ст. 40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Таким чином, незважаючи на те, що суд дійшов висновку про необґрунтованість та бездоказовість клопотання представника позивача про відвід судді, а отже встановив наявність підстав для відмови у задоволенні заяви представника позивача про відвід головуючому судді Ковалю М.П. - представник позивача продемонстрував, що в нього виникли сумніви в неупередженості судді, що обумовлює необхідність головуючим суддею усунути виниклу недовіру до суду, забезпечивши в очах розумного спостерігача впевненість у відсутності відповідного упередження або впливу на суд.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Коваля М.П.

Відповідно до ст. 41 КАС України, у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 31, 36, 37, 39, 40, 248, 321, 325 КАС України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву судді Коваля М.П. про самовідвід по справі №522/21529/19 за апеляційною скаргою представника Інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням Управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Бондар Володимира Михайловича, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Нікуленко Ольги Валеріївни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням Управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Бондар Володимира Михайловича, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Адміністративну справу №522/21529/19 передати до управління документообігу П`ятого апеляційного адміністративного суду для визначення головуючого судді в порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець