Справа № 360/965/20
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/965/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області (далі відповідач, УПФУ в Станично Луганському районі), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в Станично Луганському районі від 20.12.2019 про відмову в зарахуванні до спеціального стажу періодів роботи з 30.03.1987 по 20.01.1988, з 21.01.1988 по 26.04.1990, з 01.11.2002 по 30.03.2015 та у відмові в переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років;

- зобов`язати УПФУ в Станично Луганському районі зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу періоди з 30.03.1987 по 20.01.1988, з 21.01.1988 по 26.04.1990, з 01.11.2002 по 30.03.2015;

- зобов`язати УПФУ в Станично Луганському районі призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років за заявою від 11.12.2019.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Станично Луганському районі як отримувач пенсії по інвалідності, спричиненої онкологічним захворюванням. Впродовж трудової діяльності позивач був працівником залізничного транспорту займав посади слюсаря з ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайнятих на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, першого та другого класу, оглядача вагонів, оглядача ремонтника вагонів магістральних залізниць, зайнятих на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, першого та другого класу.

Трудова діяльність припинена 17.07.2017, тоді ж підприємством видано уточнюючі довідки про періоди спеціального стажу роботи № 03/149 та № 03/150 разом із засвідченими копіями первинних документів, на підставі яких ці довідки видано.

11.12.2019 позивач подав заяву про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років разом з уточнюючими довідками.

20.12.2019 відповідач прийняв рішення про відмову у переведенні позивача на пенсію за вислугу років у зв`язку з тим, що зазначена у довідці юридична адреса підприємства значиться у м. Луганськ, Луганської області, тобто у час та на тимчасово окупованій території України, а це не дає підстав зарахувати спеціальний стаж.

Загальний стаж складає 28 років 1 місяць 23 дні, а фактичний спеціальний згідно довідок мав би скласти 15 років 5 місяців 23 дні.

Наслідком неврахування уточнюючих довідок є неврахування періодів роботи більш ніж 15 років: тривалістю 0 років 9 місяців 20 днів на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайнятого на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, першого та другого класу з 30.03.1987 по 20.01.1988; тривалістю 2 роки 3 місяці 5 днів на посадах оглядача вагонів, оглядача ремонтника вагонів магістральних залізниць, зайнятих на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, першого та другого класу з 21.01.1988 по 26.04.1990; тривалістю 12 років 4 місяці 29 днів на посадах оглядача вагонів, оглядача ремонтника вагонів магістральних залізниць, зайнятих на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, першого та другого класу з 01.11.2002 по 30.03.2015.

Позивач зазначив, що уточнюючі довідки, видані при звільненні, видані за формою відповідно до Додатку № 5 до Порядку № 637, відповідають записам у трудовій книжці. На кутовому штампі наданих довідок дійсно вказана по суті колишня юридична адреса підприємства у м. Луганську, тим не менш, пред`явлення відповідачеві уточнюючих довідок ПАТ «Українська залізниця» від 17.07.2017 було наданням усіх можливих та наявних документів про стаж.

Отримати уточнюючі довідки на теперішній час неможливо, оскільки відповідно до листа регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» від 23.05.2019 з 12.04.2017 підприємство втратило доступ до виробничих потужностей, в тому числі до документів по особовому складу, які і досі зберігаються на тимчасово окупованій території України внаслідок насильницького захоплення майна. Усвідомлюючі факт тимчасової окупації частини Донецької та Луганської областей та неможливість здійснення державними органами, підприємствами, установами діяльності, позивачеві за місцем роботи вдалося отримати також копії первинних документів про трудову діяльність, які підтверджують дані уточнюючих довідок, і також не були прийняті до уваги відповідачем: особова картка від 27.03.1987 із записами про призначення у 1987 1988 у вагонному депо Кіндрашівська Нова; особова картка від 17.07.2017 із записами про роботу у вагонному депо Комунарська; виписки з наказів про надання відпустки без збереження заробітної плати під час роботи у вагонному депо Комунарська.

Неврахування змісту уточнюючих довідок і як наслідок спеціального стажу ставить в залежність право позивача на пенсію за вислугу років від місця знаходження документів про спеціальний стаж роботи, а враховуючи, що це місто є окупованою територією також моменту, коли відбудеться деокупація м. Луганськ.

З посиланням на рішення ЄСПЛ 2 справах «Мозер проти Республіки Молдова та Росії», «Суханов та Ільченко проти України», «Ганс-Адам ІІ проти Німеччини», позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 06.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 36-37).

30.03.2020 за вх. № 12584/2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 42-43), в якому останній заперечував проти позовних вимог з огляду на таке.

ОСОБА_1 звернувся за перерахунком пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років 11.12.2019, надавши, зокрема, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.07.2017 №№ 03/149, 03/150, виданих структурним підрозділом «Луганська дирекція залізничних перевезень».

Відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на призначення пенсії за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

За відсутністю вищезазначеного стажу роботи у період до 1 квітня 2024 року пенсія призначається за наявності стажу роботи у чоловіків з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2-19 року не менше 27 років.

Для розрахунку пенсії відповідно до статті 55 Закону № 1788 були розглянуті наступні періоди роботи: з 30.03.1987 по 20.01.1988 на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайнятим на пунктах технічного (технічного і комерційного обслуговування вагонів станцій позакласних, першого та другого класу; з 21.01.1988 по 26.04.1990 оглядача вагонів, оглядачем ремонтником вагонів магістральних залізниць, зайнятим на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, першого та другого класу; з 01.11.2002 по 30.03.2015 оглядача вагонів, оглядачем ремонтником вагонів магістральних залізниць, зайнятим на пунктах тимчасового (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, першого та другого класу. Проте зарахувати на підставі наданої довідки вищезазначені періоди стажу немає можливості у зв`язку з тим, що юридична адреса підприємства, зазначена у довідці вул. Кірова, 44, м. Луганськ. Разом з тим, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань регіональна філія «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» () знаходиться за адресою: вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, Донецька область.

Враховуючи викладене, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу відповідно до статті 55 в переводі з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років станом на 20.12.2019 відмовлено.

Крім того, в рішенні про відмову від 20.12.2019 № 10409/03-23 ОСОБА_1 попереджено, що у разі підтвердження пільгового стажу як робітника локомотивних бригад довідками з підприємства, перереєстрованого на контрольованій українській владі території та призначення пенсії за вислугу років, її розмір становитиме лише 2273,75 грн, що менше розміру отримуваної пенсії по інвалідності 2562,78 грн.

На підставі вищевикладеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є особою з інвалідністю 2 групи з 01.04.2019, інвалідність встановлена по 01.04.2021, перебуває на обліку в УПФУ в Станично Луганському районі та отримує пенсію по інвалідності з 16.03.2016, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорту громадянина України (арк. спр. 4-5), картки платника податків (арк. спр. 6), довідки до акта огляду медико соціальною експертизою серії ААБ № 140517 (арк.спр. 7), розпорядження УПФУ в Станично Луганському районі від 30.03.2016 № 295 (арк.спр. 44 зв.).

11.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою встановленого зразка про перехід на інший вид пенсії (за вислугу років), надавши військовий квиток НОМЕР_2 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру від 17.03.2016, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників від 17.07.2017 № 03/149, № 150, паспорт НОМЕР_3 .ю трудову книжку НОМЕР_4 , що підтверджується розпискою повідомленням до заяви за № 284/1299 (арк.спр. 47 зв. 48).

Рішенням УПФУ в Станично Луганському районі від 20.12.2019 № 10409/03-23 про відмову в перерахунку пенсії згідно п.2-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років у зв`язку з відсутністю пільгового стажу відповідно до статті 55 в Закону (арк.спр. 8-10).

Рішення обґрунтовано тим, що для розрахунку пенсії відповідно до статті 55 Закону № 1788 були розглянуті наступні періоди роботи: з 30.03.1987 по 20.01.1988 на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайнятим на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування станцій позакласних, першого та другого класу; з 21.01.1988 по 26.04.1990 оглядача вагонів, оглядачем ремонтником вагонів магістральних залізниць, зайнятим на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, першого та другого класу; з 01.11.2002 по 30.03.2015 оглядача вагонів, оглядачем ремонтником вагонів магістральних залізниць, зайнятим на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, першого та другого класу. Проте зарахувати на підставі наданої довідки вищезазначені періоди стажу не має можливості у зв`язку з тим, що юридична адреса підприємства, зазначена у довідці вул. Кірова, 44, м. Луганськ. Разом з тим, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань регіональна філія «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» () знаходиться за адресою: вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, Донецька область.

Також зазначено, що у разі підтвердження пільгового стажу, як робітника локомотивних бригад довідками з підприємства, перереєстрованого на контрольованій українській владі території та призначення пенсії за вислугу років, то її розмір становитиме 2273,75 грн, що менше розміру отримуваної пенсії по інвалідності 2562,78 грн (арк.спр. 8-10).

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових та соціальних пенсій.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом

Відповідно до статті 8 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058).

Підпунктом 2-1 пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058) визначено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до пункту а статті 55 від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Закону України Про пенсійне забезпечення (далі Закону № 1788) право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які забезпечують безпеку руху на залізничному професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетам Міністрів України водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі, жінки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону (з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків).

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_5 (арк.спр. 4), тобто станом на дату звернення з заявою про призначення пенсії від 11.12.2019 досяг віку, визначеного пунктом «а» статті 55 Закону № 1788.

Відповідно до витягу з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії (рішення 15 від 17.12.2019) відповідачем обраховано загальний страховий стаж ОСОБА_1 в кількості 27 років 7 місяців 9 днів (арк.спр. 54), що також відповідає вимогам пункту «а» статті 55 Закону № 1788.

Оскаржуване рішення про відмову в переході позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років вмотивовано тим, що зарахувати стаж роботи за періоди з 30.03.1987 по 20.01.1988, з 21.01.1988 по 26.04.1990, з 01.11.2002 по 30.03.2015 до спеціального стажу неможливо у зв`язку з тим, що в уточнюючій довідці зазначена адреса: АДРЕСА_2 , а згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань регіональна філія «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» () знаходиться за адресою: вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, Донецька область.

Надаючи оцінку правомірності таких підстав для відмови в призначенні пенсії, суд зазначає таке.

Згідно Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583 Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення передбачені, зокрема оглядачі вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів; оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій; кондуктори вантажних поїздів, слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць.

Відповідно до пункту 3 Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 18 листопада 1992 року Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років встановлено, що відповідно до статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно із затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах тобто старші головні провідні, а також помічники.

Згідно із статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637). У відповідності до пункту 1 даного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

За відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 даного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються довідки виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення характеристики письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи. Які містять відомості про періоди роботи.

Абзацом 1 пункту 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, документом, який посвідчує трудовий стаж та працевлаштування в певних організаціях, є трудова книжка.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_4 (арк. спр. 11-17), в ній наявні такі записи про спірні періоди роботи позивача:

Донецька ордена Леніна зал. дор. вагонне депо Кіндрашівська Нова:

30.03.1987 прийнятий слюсарем по ремонту рухомого складу по 2 розряду на пункт технічного обслуговування Кондрашівська Нова, наказ від 27.03.1987 № 60;

20.06.1987 присвоєно 3 розряд слюсара по ремонту рухомого складу, наказ від 19.06.1987 № 110;

21.01.1988 переведений оглядачем вагонів четвертого розряду, наказ від 21.01.1988 № 10;

02.10.1989 переведений оглядачем ремонтником вагонів 5 розряду, наказ від 02.10.1989 № 151/П;

26.04.1990 звільнений за переводом на станцію Кіндрашівська Нова за угодою керівників підприємств п. 5 ст. 36 КЗпП УРСР, наказ від 26.04.1990 № 48/Л;

Станція Кіндрашівська Нова Донецької ордена Леніна зал.дор.:

10.05.1990 прийнятий учнем старшого кондуктора вантажних потягів по переводу з вагонного депо Кіндрашівська Нова за угодою керівників підприємств, наказ від 10.05.1990 № 78/Л;

15.06.1990 переведений старшим кондуктором вантажних потягів 4 розряду, наказ від 15.06.1990 № 91/Л;

17.10.1993 звільнений за власним бажанням ст.38 КЗпП України, наказ від 18.10.1993 № 83/К;

Станція Кіндрашівська Нова Донецької залізниці:

01.02.2000 прийнятий помічником складача потягів, наказ від 31.01.2000 № 05/Л;

03.01.2002 звільнений за переводом на станцію Луганськ за згодою керівників підприємств п. 5 ст. 36 КЗпП України, наказ від 03.01.2002 № 02/1;

Залізнична станція Луганськ Донецької залізниці:

05.01.2002 прийнятий помічником складача потягів 4 розряду по переводу зі станції Кіндрашівська Нова, наказ від 04.01.2002 № 01/к;

31.10.2002 звільнений у зв`язку з переводом у вагонне депо Комунарська за згодою керівників підприємств, наказ від 31.10.2002 № 73/л;

01.11.2002 Донецька залізниця, вагонне депо Комунарськ, прийнятий по переводу оглядачем ремонтником 5 розряду пункту технічного обслуговування ст. Луганськ, наказ від 31.10.2002 № 79;

01.08.2003 переведений оглядачем ремонтником 6 розряду пункту технічного обслуговування вагонів, Луганськ, наказ від 31.07.2003 № 35л;

10.11.2008 підприємство перейменовано на ДП Донецька залізниця вагонне депо Комунарськ, наказ від 10.11.2008 № 92;

11.11.2010 пункт технічного обслуговування вагонів станції Луганськ 1 групи перейменовано на пункт технічного обслуговування вагонів станції ім. ОСОБА_2 . 1 групи, наказ від 11.11.2010 № 555;

17.06.2013 пункт технічного обслуговування вагонів станції ім. ОСОБА_3 М.А. 1 групи перейменовано на пункт технічного обслуговування вагонів станції ім. ОСОБА_2 . 2 класу, наказ від 17.06.2013 № 258/ВЧД;

01.07.2015 пункт технічного обслуговування вагонів станції ім. ОСОБА_3 М.А. 2 класу перейменовано на пункт технічного обслуговування вагонів станції ім. ОСОБА_2 . 3 класу, наказ від 29.04.2015 № 48;

01.07.2016 пункт технічного обслуговування вагонів станції ім. ОСОБА_3 М.А. 3 класу перейменовано на Пункт технічного обслуговування вагонів станції ім. ОСОБА_3 М. ОСОБА_4 . 4 класу, наказ від 04.04.2016 № 57;

Державне підприємство «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», підстава: Закон України від 23.02.2012 № 4442-IV, постанова КМУ від 25.08.2015 № 200;

15.07.2016 вагонне депо Комунарськ Державного підприємства «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Комунарське вагонне депо» структурного підрозділу «Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на підставі наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 15.04.2016 № 303;

17.07.2017 звільнений у зв`язку зі скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу регіональної філії Донецька залізниця ПАТ «Укрзалізниця» від 27.04.2017 за № 645-Н3-1.

Крім того, в позивача наявні довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.07.2017 № 03/149 та № 03/150, видані структурним підрозділом «Луганська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», код 40150216, адреса: вул. Кірова, 44, м. Луганськ (арк.спр. 18, 20), інформація в яких в повній мірі узгоджується з записами у трудовій книжці НОМЕР_4 .

Також наявні копії особової картки ОСОБА_1 з відомостями про призначення та переміщення з 1987 по 1989 роки (арк.спр. 19), виписки з наказів від 24.04.2009 № 157/в (арк.спр. 21), від 30.03.2009 № 131/в (арк.спр. 22), від 24.02.2009 № 59/в (арк.спр. 23), від 26.03.2010 № 101/в (арк.спр. 25), виданих вагонним депо Комунарськ ДП «Донецька залізниця» Державної адміністрації залізничного транспорту України, особової картки ОСОБА_1 (арк.спр. 24), наказу (витягу) від 30.03.2015 № 78/ПД «Про встановлення класів з оплати праці керівників станцій на 2015 рік», виданого ДП «Донецька залізниця» госпорозрахункова служба перевезень (арк.спр. 26).

Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583, передбачено право на пенсію за вислугу років, зокрема: слюсарям по ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайнятих на пунктах технічного обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; оглядачам вагонів магістральних залізниць, зайнятих на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; оглядачам ремонтникам вагонів магістральних залізниць, зайнятих на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу.

Щодо доводів відповідача про неналежність наданих уточнюючих довідок як на підставу відмови у призначенні пенсії за вислугу років, суд зазначає, що нормами Порядку № 637 додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Також суд зауважує, що записи у трудовій книжці про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємства, і дефектів їх вчинення не мають.

Більш того, відповідачем у оскаржуваному не зазначено, з яких підстав УПФУ в Станично-Луганському районі не взято до уваги зазначені записи.

Враховуючи приписи пункту а статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 3 Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 18 листопада 1992 року Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років, суд вважає, що наданої позивачем трудової книжки, а також додатково довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.07.2017 № 03/149, № 03/150, було цілком достатньо для вирішення відповідачем питання про зарахування періодів роботи позивача до спеціального стажу, який дає право на призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення на підставі заяви позивача від 11.12.2019, та відповідно вирішення питання про переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років.

Щодо посилань відповідача на норми пунктів 1 та 2 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», розпорядження КМУ від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та на лінії зіткнення», суд зазначає таке.

Уточнюючі довідки видані структурним підрозділом «Луганська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», адреса: вул. Кірова, 44, м. Луганськ, 17.07.2017.

Згідно із статтею 14 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.06.2014) у районі проведення АТО можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р м. Луганськ належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Закон України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" від 18.01.2018 № 2268-VIII (далі - Закон № 2268-VIII) має на меті визначити особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

У межах тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях діє особливий порядок забезпечення прав і свобод цивільного населення, визначений цим Законом, іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Відповідно до частин другої та третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Також суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Луганської області, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на отримання пенсії з підстави знаходження підтверджуючих первинних документів на окупованій території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В даному випадку відомості, що містяться у довідках, в повній мірі узгоджуються з записами у трудовій книжці позивача, тому відповідач повинен при прийнятті рішення за наслідками розгляду заяви позивача надати оцінку також відомостям, що містяться в уточнюючих довідках від 17.07.2017 № 03/149, № 03/150.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 22.10.2018 у справі № 235/2357/17.

Також суд зазначає, що дійсно, згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 06.09.2018 № , місцезнаходженням регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» є Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22, тобто територія, підконтрольна державній владі.

Відповідно до статті 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку зі зверненням позивача щодо призначення пенсії за вислугу років пенсійний орган був зобов`язаний перевірити копії відповідних документів та у разі виявлення невідповідностей вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством.

Однак, у матеріалах відмовної справи відсутні докази звернення відповідача до регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», яка знаходиться у м. Лиман Донецької області, при цьому не міститься посилань щодо можливості врахування спеціального стажу за даними трудової книжки.

Крім того, суд зазначає, що з 2000 року в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявні індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 , зокрема, з 2001 по 2015 рік вносилися страхові внески за позивача, як за найманого робітника, і трудовий стаж у спірний період зараховано позивачеві як спецстаж та позначено кодом «ЗП3055А1» як (арк.спр. 27-32).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1998 року № 794 затверджено Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - Положення № 794).

Так, згідно з нормами пункту 1 зазначеного Положення персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням (далі - відомості про фізичних осіб).

В основі персоніфікованого обліку згідно з пунктом 3 Положення № 794 лежить обов`язковість і своєчасність подання відомостей про фізичних осіб; обов`язковість використання індивідуального ідентифікаційного номера даних Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказ Міністерства фінансів України 14 квітня 2015 року № 435, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 р. за №460/26905, визначено довідник кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Зазначеним довідником встановлено код підстав для обліку спец стажу за № ЗП3055А1, до якого відносяться робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року N 583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення"

Тобто, при здачі звітів страхувальником до органів Пенсійного фонду за частину спірного періоду (2001-2015) вказувалося, що страхові внески за позивача вносилися за професією за кодом ЗП3055А1, що в свою чергу відповідає положенням статті 55 п. а) Закону № 1788.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058 передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, відповідач повинен враховувати інформацію, що міститься в системі персоніфікованого обліку, в тому числі відомості щодо спеціального стажу позивача, при розгляді заяві від 11.12.2019, чого зроблено не було і не надано жодної оцінки наявності відповідної інформації в ОК-5 при прийнятті оскаржуваного рішення.

У відповідності до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на наведене, рішення відповідача від 20.12.2019 № 10409/03-23 є протиправним, таким, що не відповідає критеріям обґрунтованості, законності, пропорційності, добросовісності та розсудливості, та підлягає скасуванню.

Що стосується обраного позивачем способу захисту у вигляді зобов`язання відповідача призначити пенсію, суд зазначає, що вони задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача на те, що частиною третьою статті 245 КАС України передбачено право суду у разі скасування індивідуального акта зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б поршено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Оскільки відповідачем при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії на підставі пункту «а» статті 55 Закону № 1788 не обраховано загальний та спеціальний страховий стаж позивача на підставі трудової книжки, наданих уточнюючих довідок та даних ОК-5, а вирішення питання призначення (переведення з виду на вид) пенсії є виключною компетенцією відповідача, з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним) та зобов`язати УПФУ в Станично Луганському районі повторно розглянути заяву позивача про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років від 11.12.2019 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Так, відповідач повинен обрахувати загальний та спеціальний стаж позивача за даними трудової книжки, відомостей у системі персоніфікованого обліку, та на підставі відомостей з наданих уточнюючих довідок, та вирішити питання про призначення пенсії за п. «а» ст. 55 Закону № 1788 з дати звернення з заявою.

Також суд зауважує, що обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі № 514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що «..Повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах».

Правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, висловлено Верховним Судом у постанові від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72694515).

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Щодо доводів відповідача про зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 при переведенні на пенсію за вислугою років, суд зазначає, що цю обставину відповідачем правомірно роз`яснено у оскаржуваному рішенні, проте вона не може бути підставою для відмови у призначенні певного виду пенсії, оскільки у відповідності до частини першої статті 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Тобто саме позивачеві належить право вибору виду пенсії у разі наявності права на різні види пенсії.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255

Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області (код за , Луганська область, Станично Луганський район, смт. Станиця Луганська, вул. 1-го Травня, 20) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області від 20 грудня 2019 року № 10409/03-23 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно п.2-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років від 11 грудня 2019 року за № 2824/1299, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та з зарахуванням до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років за пунктом а) частини першої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 30.03.1987 по 20.01.1988, з 21.01.1988 по 26.04.1990, з 01.11.2002 по 30.03.2015.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя А.Г. Секірська