Справа № 620/461/20
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2020 року Чернігів Справа № 620/461/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зайця О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань надання населенню субсидій та соціальних допомог Управління праці та соціального захцдту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради, оформлене Протоколом № 26 від 27 червня 2019 року про відшкодування надміру перерахованих коштів за призначеною субсидією.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що рішення про повернення сум надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки не ґрунтується на нормах чинного законодавства України.

Ухвалою судді від 06.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу 15-денний термін з дня вручення вказаної ухвали для надання відзиву на позовну заяву.

У встановлений ухвалою суду строк відповідач надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову та зазначив, що дії як Управління, так і комісії з питань надання населенню субсидій та соціальних допомог, є правомірними і відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивачка отримала повідомлення про відшкодування надміру перерахованих коштів за призначеною субсидією № 251 від 26 вересня 2019 року та повернення переплати в сумі 7923,61 грн. в зв`язку зі сплатою за квітень 2019 року єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не в повному розмірі.

В зв`язку з цим вона звернулась з заявою в якій просила перегляду внесеного подання на підставі доданих документів, якими пояснюються причини не повної оплати соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не в повному розмірі, а саме: копію листа № 16- 06/3270 від 10.10.2019, копію акта про пожежу від 28.03.2019 на об`єкті ТОВ «Ройал Гейт» де вона працювала.

08 листопада 2019 року позивачка звернулась до Комісії з питань надання населенню субсидій та соціальних допомог Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради з проханням розглянути заяву щодо скасування рішення комісії про відшкодування надміру перерахованих коштів за призначеною субсидією та повернення переплати в сумі 7923,61 грн. в зв`язку зі сплатою за квітень 2019 року єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не в повному розмірі.

Відповідно до витягу з протоколу від 15.11.2019 № 46 засідання комісії з питань надання населенню субсидій та соціальних допомог Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради рішення комісії від 27 червня 2019 року (протокол № 26) стосовно утримання житлової субсидії з січня по квітень 2019 року включно залишено без змін.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з такого.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами пункту 7 частини першої статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

Відповідно до пункту 1 Порядку повернення бюджетних асигнувань, надмірно перерахованих за призначеними субсидіями, повернення бюджетних асигнувань, надміру перерахованих за призначеними субсидіями, проводиться у випадках:

виявлення подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями про доходи та майновий стан усіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, приховання заробітку чи іншого доходу, подання фальшивих документів;

виявлення помилки в розрахунку розміру призначеної субсидії;

виявлення неправильних відомостей, виданих юридичними особами (довідки про доходи, про склад зареєстрованих осіб, про забезпеченість житловою площею та комунальними послугами) та фізичними особами - підприємцями (довідки про доходи);

виявлення прихованої інформації про набуття права власності на житло (житлове приміщення) іншою особою, яка не була в ньому зареєстрована на перше число місяця, з якого призначена субсидія.

Порушень вказаних в п. 1 Положення позивачка не вчиняла.

В даному випадку, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За своїм змістом стаття 1 Першого протоколу до Конвенції гарантує право на мирне володіння майном і обумовлює випадки втручання у таке право мирного володіння майном, а відповідно до тлумачення й усталеної практики Європейського суду з прав людини (напр. рішення в справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства». «Іммобільяре Саффі» проти Італії», «East/West Alliance Limited» проти України». «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» тощо) в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції слід виокремлювати три норми: перша норма (перше речення першого абзацу) - має загальний характер і закладає принцип мирного володіння майном; друга норма (друге речення першого абзацу) - охоплює питання позбавлення права власності та визначає для цього певні критерії и умови; третя норма (другий абзац) - визнає право договірних держав, зокрема, контролювати використання майна в загальних інтересах. При цьому, як підтверджується практикою Суду, друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та «Куиюглу проти Болгарії», заяваМ 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірним тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення віл 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, керуючись принципом верховенства права, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань надання населенню субсидій та соціальних допомог Управління праці та соціального захцдту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради, оформлене Протоколом № 26 від 27 червня 2019 року про відшкодування надміру перерахованих коштів за призначеною субсидією.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02 квітня 2020 року.

Суддя О.В. Заяць