Справа № 420/44/20
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/44/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморгідробуд" (, місце знаходження: просп. Шевченко 4А, м. Одеса, 65026) до Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул.Семінарська, буд.5, м.Одеса, 65044, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморгідробуд" до Головного управління ДПС в Одеській області, у якій позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС в Одеській області від 05.11.2019р. №000375508 (форма «В4») в частині зменшення від`ємного значення ПДВ, задекларованого за квітень, вересень 2018р. на загальну суму 560 205 (п`ятсот шістдесят тисяч двісті п`ять) гривень 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки воно прийнято з порушенням чинного законодавства України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та з перевищенням повноважень контролюючого органу. Усі господарські операції між позивачем та контрагентами мали реальний характер, що жодним чином, на думку позивача, не спростовано актом перевірки. Під час перевірки Відповідачу надано первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій Позивача з його контрагентами-постачальниками, зазначені первинні документи описані в Акті перевірки. Так, позивач вказує, що не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже чинне законодавство передбачає виникнення у платника податків додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування. Контролюючий орган не враховує принцип індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, згідно з якими негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит з ПДВ, можуть бути застосовані, можливо до контрагентів, які їх припустилися, а не до ТОВ «Чорноморгідробуд».

Ухвалою судді від 08 січня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання по справі на 29 січня 2020 року.

22 січня 2020 року за вх. №2973/20 представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні, оскільки спірне податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим та правомірним. Наголошує на тому, що відповідно до наявної податкової інформації, згідно наданих первинних документів та наявної публічної інформації податковим органом вбачається відсутність дозвільних документів постачальника на виконання зазначеного виду робіт, фізичних, технічних та технологічних можливостей постачальника, кваліфікованого персоналу, можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного виду робіт, основних фондів, у тому числі і обладнання, походження будівельних матеріалів, устаткування, техніки, у зв`язку з чим неможливо встановити факт здійснення господарської операції. Відповідач вказує, що відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої був лише відображений в первинних документах. На думку відповідача, така господарська операція спрямована лише на формування платником валових витрат та податкового кредиту у зв`язку із відображенням її змісту у первинних документах.

Ухвалою суду від 05 березня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 17 березня 2020 року.

В судове засідання призначене на 17 березня 2020 сторони не з`явились. Повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Однак, від представника позивача надійшло клопотання про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

ТОВ «Чорноморгідробуд» () зареєстровано 06.08.2009 року за №0036413 Юридичним департаментом Одеської міської ради. Перебуває на обліку з 10.08.2009 року №84169 - ГУДПС в Одеській області. Основний вид діяльності за КВЕД 42.91 Будівництво водних споруд.

Відповідно до наказу від 27.09.2019 року №470 та направлень від 27.09.2019 року за №574/05-08 та №575/05-08 відповідачем здійснено позапланову виїзну перевірку з питань дотримання податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентами-постачальниками ПП «ТОРТОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ГРАН» за період з 01.01.2018р. по 30.04.2018р. та з 01.09.2018р. по 30.09.2018р., ПП «СПМК-7» за період з 01.02.2019р. по 30.04.2019р. та ТОВ «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» за період з 01.04.2019р. по 30.04.2019р.» №143/15-32-05-08/36610868 від 15.10.2019р.

За результатами перевірки складено акт №143/15-32-05-08/36610868 від 15.10.2019р., відповідно до висновків якого встановлено порушення п.44.1 ст44, п. 198.1, п.198.3 ст. 198, абз. «в» п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року, що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21):

- квітень 2018 року - 315000 грн.;

- вересень 2018 року 245205 грн.

Керуючись правом, передбаченим п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України, не погоджуючись з фактами та даними, викладеними в вищезазначеному Акті перевірки, ТОВ «ЧОРНОМОРГІДРОБУД» в межах встановленого діючим законодавством строку надіслало на адресу ГУ ДПС в Одеській області заперечення.

На підставі висновків акту перевірки Відповідачем складено податкове повідомлення-рішення від 05.11.2019 року № 000375508 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 560 205 грн.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Відповідно до пп.пп.2.1-2.2 п.2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Відповідно до пп.180.1.1 п.180.1 ст.180 Податкового кодексу України платником податку є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Згідно з п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно з п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

До того ж, згідно абз. 3 п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що у Податковому кодексі України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме сформована належним чином та зареєстрована податкова накладна в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Належним чином складена та зареєстрована податкова накладна є єдиною підставою для формування податкового кредиту. Такого ж висновку дійшло ДФС України в листі від 10.10.2017р. N3447/4/99-99-14-02-02-13.

Судом встановлено, що між ПАТ «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ» (код 30058128), який є замовником робіт, та ТОВ «Чорноморгідробуд», який є підрядником, укладено договір підряду від 25.01.2017р. №25/01/4. Відповідно до умов договору підрядник зобов`язується за завданням замовника, на свій власний ризик, власними або залученими силами і засобами виконати роботи і передати їх результати замовнику у встановлений договором строк, а Замовник зобов`язується надати Підряднику фронт робіт, здійснювати прийняття виконаних Підрядником Робіт та проводити оплату зазначених Робіт відповідно до умов цього Договору. (п.2.1 Договору підряду). Відповідно до вказаного договору об`єктом є Будівля готелю (житловий корпус), будівлі ресторану (блок харчування) та будівлі кіноконцертного залу майнового комплексу «Президент -Готель» по вул. Госпітальній 12, у Печерському районі м. Києва.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано: розрахунок договірної ціни на будівельно-монтажні роботи по усуненню дефектів фасаду (плитки та металевих виробів, балконів) на будівлі готелю, будівлі ресторану та будівлі кіноконцертного залу майнового комплексу «Президент-Готель» по вул. Госпітальній 12, у Печерському районі м. Києва, підсумкову відомість ресурсів. (а.с.30-52)

Судом встановлено, що між ТОВ «Чорноморгідробуд» (замовник), та ПП «Торгово-промислова компанія «Гран» (підрядник), укладено договір підряду №02/08/17-1 від 02.08.2017 року. Відповідно до умов договору підрядник зобов`язується за завданням замовника, на свій власний ризик, власними або залученими силами і засобами виконати роботи і передати їх результати замовнику у встановлений договором строк, а Замовник зобов`язується надати Підряднику фронт робіт, здійснювати прийняття виконаних Підрядником Робіт та проводити оплату зазначених Робіт відповідно до умов цього Договору. (п.2.1 Договору підряду).

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано наступні документи (а.с.53 -122):

узгоджену договірну ціну на будівельно-монтажні роботи майнового комплексу «Президент-Готель» по вул. Госпітальній 12, у Печерському районі м. Києва, що здійснюється в 2017 році;

довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2018 року, відповідно до якої загальна вартість будівельних робіт підрядника по будові з врахуванням ПДВ встановить: з початку будівництва по звітний місяць 5 464,21907 грн, в тому числі за звітний місяць 494,26912 грн. ;

акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року примірної форми №КБ-2в; замовник: ТОВ «Чорноморгідробуд»; генпідрядник: ПП «ТПК «Гран» ;

підсумкову відомість ресурсів (витрати по факту) №85_12_2-1_ПД_ИВР за звітний період вересень 2018 року;

01.10.2019 року директором ТОВ «Чорноморгідробуд» на адресу ПП «Торгово-промислової компанії «Гран» направлено лист за вих.№01/10/2019-2, згідно якого позивач вказує наступне:

«З 27.09.2019 р. на нашому підприємстві проводиться позапланова виїзна перевірка з приводу дотримання ТОВ «ЧОРНОМОРГІДРОБУД» вимог податкового законодавства з ПДВ з контрагентами-постачальниками, зокрема, з ПП «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ГРАН» за період з 01.01.2018p по 30.04.2018р.; за з 01.09.2018 р. по 30.09.2018 р. З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги запит перевіряючих ГУ ДПС в Одеській області, просимо надати інформацію щодо залучення субпідрядників відповідно до умов договорів на виконання робіт з ТОВ «ЧОРНОМОРГІДРОБУД».» (а.с.123)

Так, у відповідь на вказаний лист ПП «ТПК «Гран» надано відповідь від 02.10.2019 р. за вих.№02/10-02 у якій зазначено наступне:

«ПП ТПК «Гран», код 24732050, проводить свою діяльність на підставі ліцензії № від 09.03.2016 р., за запитуємий період, нашим підприємством виконано будівельно-монтажні роботи у майновому комплексі «Президент-Готель», розташованого у м. Києві, вул. Госпітальна,12, а саме більш детально, але не виключно:

- усунення дефектів фасаду на будівлі конгрес-холу в т.ч., (облицювання фасадів),

- усунення дефектів фасаду на будівлі готелю (житлового комплексу),

- ремонт покриття, облицювання стін будівлі автостоянки та стін інженерного захисту території.» (а.с. 124)

Крім того, 02.10.2019 року за №04/12 від ПП «ТПК «Гран» на адресу ТОВ «Чорноморгідробуд» надійшов лист, відповідно до якого:

«У відповідь на Ваше звернення Приватне підприємство «Торгово-промислова компанія "ГРАН"» засвідчує свою повагу та надає наявні документи, що мають відношення до виконання робіт на об`єкті готельного комплексу «Президент-Готель» по вулиці Госпітальна. 12 в м.Києві.

Крім того зазначимо, що з боку органів державної податкової служби не було отримано жодного запиту щодо надання підтверджуючих документів про виконання ПП «ТПК ГРАН» підрядних робіт.

Додатки:

1. Копія договору підряду № 15/09-2017 від 15 вересня 2017 року;

2. Копія договору підряду № 04/07/18 від 15 серпня 2018 року;

3. Копія договору оренди майна № І604І8ВД від 16.04.2018 року;

4. Копія договору оренди обладнання № 6-120418 від 12 квітня 2018 року;

5. Копія договору про надання послуг експлуатації будівельних машин та механізмів від 04 серпня 2017 року;

6. Копія договору підряду № 04/08/2017 від 04 серпня 2017 року;

7. Копія витягу ТОВ «ЛІОН-ЛАЙТ»;

8. Копія витягу ТОВ «ІНОКС -Л»;»

Так, відповідно до договорів підряду ПП «ТПК «Гран» залучалось до підрядних робіт ТОВ «Інокс-Л», ТОВ «Ліон Лайт» та ТОВ «Інокс-Л».

Крім того, з договору оренди майна № І604І8ВД від 16.04.2018 року вбачається що ТОВ «Віді-Трейд» (орендодавець) надавалось в оренду ПП «ТПК «Гран» (орендар) рихтувальне обладнання 18*6, 4 яруси настилу. Відповідно до договору строк оренди складає 14 днів та зазначено, що орендоване майно буде знаходитись за адресою:м. Київ, вул. Госпітальна 12. Тобто за адресою об`єкта підряду.

Крім іншого, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду акту, складеного у довільній формі (як того вимагає Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015р.), що засвідчував би такі факти ненадання (відмови від надання) або надання не в повному обсязі документів (їх копій), пояснень, довідок та інформації ТОВ «Чорноморгіробуд».

Наявні у позивача первинні документи щодо оспорюваних господарських операцій відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.ст. 44, 201 ПК України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Як встановлено судом та протилежного не доведено відповідачем, надані ТОВ «Чорноморгідробуд» документи, складені за результатами проведених операцій з вищезазначеними контрагентами, містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних господарських операцій та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт поставки товарів. Видані контрагентами позивачу податкові накладні не мають недоліків, а порядок їх заповнення відповідає чинному на момент їх виписки законодавству.

При цьому, суд зазначає, що первинні документи позивача не було визнано недійсними у встановленому законодавством порядку.

Законодавство України зобов`язує платників податків вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи.

Чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми витрат до валових витрат та суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

За таких обставин, будь-яка відповідальність, у т.ч. цивільна, податкова, фінансова носить індивідуальний характер і стосується лише винної особи, через що на позивача не може бути покладено відповідальність за невиконання або неналежне виконання контрагентами обов`язків зі своєчасності, правильності ведення бухгалтерського і податкового обліку та звітності.

Водночас, суд зазначає, що нормами податкового законодавства визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка сама по собі є підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ.

Єдиною підставою для настання відповідальності платника податку, є неможливість підтвердження сум податку, включеного до складу податкового кредиту, податковими накладними, проте, як вже встановлено судом, відповідні податкові накладні були зареєстровані на користь позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податкове законодавство не ставить право платника податків на податковий кредит в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється виконання робіт чи надання послуг контрагентами та не надає йому повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару (послуг) у ланцюгу постачання, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо, та не позбавляє права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів-постачальників у ланцюгу постачання.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже чинне законодавство передбачає виникнення у платника податків додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою як Європейського Суду з прав людини (Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03)), так і з судовою практикою новоствореного Верховного Суду, який, наприклад, у постанові від 27.02.2018 р. по справі № 805/1151/17 (адміністративне провадження №К/9901/4256/17, номер справи в ЄДРСР № 220118) зауважив, що "судові інстанції обґрунтовано не взяли до уваги посилання відповідача на наявну в нього податкову інформацію щодо контрагентів позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок та виконання послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.".

Верховний Суд висловив свою позицію і щодо встановлення факту нереальності господарських операцій без вивчення первинних документів підприємств попередніх ланок постачання.

Так, в постанові від 13.03.2018 р. по справі №809/1062/17, Верховний Суд зазначив: "Суд попередньої інстанції обґрунтовано відхилив доводи контролюючого органу щодо відсутності реального характеру господарських операцій позивача та ТОВ «Будпром-Інвест», зважаючи на те, що вони ґрунтуються виключно на припущеннях, які в свою чергу базуються на узагальненій податковій інформації без дослідження первинних документів ТОВ «Будпром-Інвест».

При цьому, можливе порушення контрагентом податкової дисципліни не може свідчити про відсутність у позивача права, за результатами господарської діяльності з таким контрагентом, на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, з огляду на відсутність дослідження та аналізу господарських операцій за результатами здійснення яких, сформовано позивачем податковий кредит."

Відповідачем також не надано до суду будь - яких доказів застосування до контрагентів позивача фінансових санкцій, та інших допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності безтоварності (реальності) господарських операцій або порушення публічного порядку з боку позивача.

Наявні в матеріалах справи та досліджені в ході судового розгляду первинні документи, надані позивачем, за змістом відповідають вимогам законодавства, що пред`являються до первинних документів, належні та допустимі докази недостовірності даних в цих документах відповідачем не надані.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що Відповідач не довів законності та обґрунтованості прийнятого ним рішення.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморгідробуд" (, місце знаходження: просп. Шевченко 4А, м. Одеса, 65026) до Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул.Семінарська, буд.5, м.Одеса, 65044, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС в Одеській області від 05.11.2019р. №000375508.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд.5, м. Одеса, 65044, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь "Чорноморгідробуд" (, місце знаходження: просп. Шевченко 4А, м. Одеса, 65026) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 8 403,70 грн. (вісім тисяч чотириста три гривні 70 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя Л.М. Токмілова

.