Справа № 225/1377/20
Суддя: Соляник А. В.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №225/1377/20
Провадження №2-а/225/9/2020
РІШЕННЯ

іменем України

31 березня 2020 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Соляник А.В.,

з участю

секретаря судового засідання Пузиревської Ю.О.

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача поліцейського СРПП Торецького ВП Бахмутського ВП ГУ НП Донецької області Серікова І.Ю.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до поліцейського СРПП Торецького ВП Бахмутського ВП ГУ НП Донецької області Серікова Ігоря Юрійовича (місце знаходження: вул. Дружби, буд.2, м. Торецьк, Донецька область) про скасування постанови про накладення адміністративного стягненняі,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії БАА від 25.02.2020 за ч.1 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. 25.02.2020 позивач рухаючись на автомобілі «FORD TRANSIT», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Лісна в м. Торецьк, був змушений здійснити зупинку автомобіля на час 10-20 секунд, у зв`язку з необхідністю посадки-висадки свого приятеля ОСОБА_2 .

В цей момент до нього несподівано підійшов інспектор СРПП Торецького ВП ГУНП у Донецькій області Серіков І.Ю. та повідомив про порушення ним ПДР. На підставі цього факту позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, виписано постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень. Вищевказану постанову вважає незаконною, необґрунтованою, неправомірною та складеною з порушенням норм чинного законодавства.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення адміністративного позову.

Суд вислухав сторін, дослідив матеріали справи та доходить висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав:

Відповідно до постанови інспектора СРПП Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП у Донецькій області Серікова І.Ю. серії БАА № 544571 25.02.2020 року о 13:26 ОСОБА_1 рухаючись на автомобілі «FORD TRANSIT», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Лісна в м. Торецьк здійснив зупинку автомобіля на тротуарі та не залишив для руху пішоходів 2 м., чим порушив вимоги п.15.10 (в) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.

Цією ж постановою на позивача ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 255 гривень.

Відповідно до ч. 1ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до Правил дорожньогоруху дорожнім знаком 3.34 «Зупинку заборонено» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що не порушував вимоги ПДР, оскільки здійснив зупинку, при цьому виконавши вимоги 15.14 ПДР України.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України зупинка це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

У той же час п. 1.10 ПДР України також роз`яснює, що стоянка це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Відповідно до п.15.10 (в) ПДР України 15.10. Стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Таким чином інспектор СРПП Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП у Донецькій області Серіков І.Ю. склав постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за порушення останнім правил стоянки транспортного засобу, однак з матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивачем ОСОБА_1 було здійснено саме зупинку транспортного засобу, а тому, на думку суду, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 15.10 (в) Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 1ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст.251 КУпАП ці обставини встановлюються на підставі оцінки доказів, джерелами яких можуть виступати протокол, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до вимог ст. 77 КАС України у цій адміністративній справі відповідачем як суб`єктом владних повноважень на виконання обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення не було надано жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Частина друга статті 2 КАС зобов`язує суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевірити чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Із наявних у суду матеріалів, окрім постанови про адміністративне правопорушення, не встановлено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а відповідачем належних доказів, які б спростували пояснення позивача ОСОБА_1 не надано. Суд відмічає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не є доказом в розумінні ст.251 КУпАП.

Відповідно до закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу "презумпції невинуватості"- усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак у даній справі належним чином доказами не підтверджено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122КУпАП слід закрити.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 2, 77, 241-246, 286, пп. 15 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА №544571 від 25.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн., і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копії рішення суду негайно вручити особам, які брали участь у справі.

Суддя