Справа № 336/1079/20
Суддя: Зарютін П. В.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

Справа 336/1079/20 Пр. 2-а/336/61/2020

27 березня 2020 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Зарютіна П.В., за участі секретарки судового засідання: Когут С.І., розглянув у м.Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта Пухальського Артема Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, без повідомлення (виклику) сторін (учасників справи) за наявними у справі матеріалами, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 26.02.2020 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідачем на трасі Запоріжжя-Соляне винесено постанову БАА №331960 від 17.02.2020 відносно нього про притягнення до адміністративиої відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КупАП. Згідно з постановою, 17.02.2020 о 15 год.55 хв. на трасі Запоріжжя - Соляне, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_1 , він порушив вимоги знаку 2.9.в ПДР України.

Вважає, що відповідачем при винесенні постанови порушено вимоги ст. 279 КУпАП, п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395, без підготовки справи до розгляду, оголошення посадової особи, яка розглядає справу, крім того, не були вирішені клопотання, не дослідженні докази та не заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Із посиланням на п.24 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та ст. 251 КУпАП зауважує, що оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи що свідчили б про вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення.

За змістом позову, вимоги п. 2.9.в ПДР, згідно з яким задній номерний знак в темну пору доби повинен бути освітлений, позивач не порушував, керував вказаним у постанові транспортним засобом з увімкненим ближнім світлом фар, зокрема, працювала підсвітка заднього номерного знака. Транспортний засіб під керуванням позивача зупинений поліцейськими, які наздогнали його на патрульному автомобілі, повідомили про відеозапис із зафіксованим порушенням, проте, цього запису не відтворили. Демонстрація роботи підсвітки на рішення посадової особи не вплинула. Не взято до уваги й твердження позивача про те, що зупинка його автомобілю відбулась у денний час доби та у сонячну погоду, тобто, видимість була достатньою.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, тому, оскільки вказаного правопорушення він не скоював, у зв`язку із недотриманням процесуальних норм при її винесенні, позивач просить задовольнити позов, а саме, визнати дії відповідача щодо складання оспорюваної постанови незаконними, постанову протиправною, скасувати її, а провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 27.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за вищевказаним позовом, визначено дату, час і місце проведення судового розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін (учасників справи) за наявними у справі матеріалами, визначено строк для подання відповідачем відзиву на позов до початку судового засідання, постановлено витребувати у відповідача належним чином засвідчену копію справи про адміністративне правопорушення позивача.

Ухвала суду в частині витребування доказів не виконана відповідачем. Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. За змістом ч.9 ст. 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було за відсутності відповідних заяв та клопотань.

Відповідач не скористався своїм правом, врегульованим ч.4 ст. 159, ч.1 ст. 261 КАС України, відзиву на позов не подав, поважних причин його неподання не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За змістом ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши позовну заяву, всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як врегульовано ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як передбачено ч.1, 3 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ця норма розповсюджується й на справи про адміністративні правопорушення.

Ст. 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що 17.02.2020 відповідачем відносно ОСОБА_1 , винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №331960, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 гривень.

Згідно з оскаржуваною постановою, 17.02.2020 о 15-55 годині, позивач керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, д/н НОМЕР_1 , на трасі м.Запоріжжя - Кам`яне, у якого не освітлювався задній номерний знак у темну пору доби, чим порушив п. 2.9.в, 30.2 Правил дорожнього руху України, за що передбачено адміністративну відповідальність згідно з ч.6 ст. 121 КУпАП. Додатків постанова у відповідній графі не містить, в ній наявний підпис ОСОБА_1 у графі про роз`яснення його прав, строку оскарження, та отримання копії.

Позивач в позовній заяві стверджує, що зазначеного адміністративного правопорушення він не скоював, не погоджується з порядком підготовки справи до розгляду, який, на його переконання, не був дотриманий, крім того, відповідачем не в повній мірі з`ясовано обставини у справі, висновки поліцейського не відповідають її фактичним обставинам.

У відповідності до ч. 2, 4-5 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У цьому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Доказів складення протоколу відповідно до ст. 256 КУпАП, внаслідок того, що позивач оспорював порушення, відповідачем суду не надано.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП, відноситься до компетенції Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За нормою п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Ч.6 ст.121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за експлуатацію водієм транспортного засобу з неосвітленим номерним знаком. Вказані дії тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 10-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Так, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у відповідному санкції статті розмірі, тобто, у сумі 170,00 гривень.

Пунктом 2.9.в Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, про порушення якого вказано інспектором у оскаржуваній постанові, встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

За змістом п.30.2 Правил, серед іншого, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Дослідивши матеріали справи, не можна зробити висновок про те, що інспектор поліції в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини, адже у суду відсутні належні та допустимі докази, зокрема, відеозапис, що вказують на вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Ч.1-3 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Враховуючи вказані норми адміністративного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок щодо доказування правомірності та обгрунтованості свого рішення, зокрема, наявності підстав для перевірки документів водія зупиненого транспортного засобу, передбачених ст. 32 Закону України Про Національну поліцію.

У ст.251 КУпАП наведено перелік доказів в справі про адміністративне правопорушення, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати, як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Судом встановлено, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП. Виходячи зі встановлених вище обставин справи суд дійшов висновку про відсутність у діях позивача складу вказаного адміністративного правопорушення.

Порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема, п. 2.9.в, 30.2, належним чином не підтверджено, стороною відповідача жодних доказів щодо обставин, які мали місце 17.02.2020, та дотримання порядку розгляду справи (ст. 279 КупАП, п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, зареєстрованим в МЮУ 10.11.2015 за №1408/27853) надано суду не було.

При цьому, ч.4 ст.77 КАС України чітко закріплено, що суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Оскаржувана постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ - за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в ній.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не доведено правомірності оскаржуваної постанови.

Тому суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену Конституцією України та КУпАП, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність події і складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності.

Відповідно, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, - закриттю з підстав, встановлених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, - за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом ч.4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 6, 8, 9, 12, 72-79, 132, 139, 143, 159, 205, 229, 241-246, 257, 262, 269-272, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта Пухальського Артема Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №331960 від 17.02.2020, винесену відносно ОСОБА_1 поліцейським сектору реагування патрульної поліції Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом Пухальським Артемом Віталійовичем за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 гривень на користь держави.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код за ) на користь державного бюджету судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Поліцейський сектору реагування патрульної поліції Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старший сержант Пухальський Артем Віталійович, адреса: вул. Бочарова, буд.17, м.Вільнянськ, Вільнянський район, Запорізька область, 70002, інші дані невідомі.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на судове рішення, із врахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України, може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Копію рішення суду невідкладно надіслати учасникам справи.

Повний текст рішення суду складено та підписано 27.03.2020.

Суддя П.В. Зарютін