Справа № 623/714/20
Суддя: Герцов О. М.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/714/20
Номер провадження 2-а/623/22/2020
РІШЕННЯ

іменем України

02 квітня 2020 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Герцова О.М., за участю секретаря Рзаєвої І.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби роти патрульної поліції Ізюмського ВП ст.с-т поліції Орлова Олексія Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить: визнати дії інспектора патрульної поліції Орлова О.О., щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, а справу - закрити.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 02 лютого 2020 року близько 06.15 год. транспортний засіб ЗАЗ 11.0267, яким він керував, було безпідставно зупинено інспектором патрульної поліції на 620 км траси Київ-Харків-Довжанський. Інспектором Орловим О.О. було складено постанову про накладення адміністративного штрафу, у зв`язку з тим, що як стверджував інспектор, на автомобілі не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла, чим порушив п.31.4.3. ПДР України.

Позивач вважає, що інспектором поліції Орловим О.О. при складанні постанови було порушено норми ст.ст. 283, 284 КУпАП, постанова винесена з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною, інспектором не надано жодного доказу на якому ґрунтується його висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не зазанчаено мотиви відхилення від інших доказів, на які посилався правопорушник, тобто є такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник Волченко Г.В. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач інспектор патрульної служби Орлов О.О. , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подав.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №285614 від 02 лютого 2020 року складеною інспектором Орловим О.О. відносно ОСОБА_1 та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Згідно змісту постанови, ОСОБА_1 керував автомобілем на якому не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла, чим порушив п.31.4.3. ПДР України.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно Пленуму Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таких даних постанова не містить.

Виходячи із вищезазначених норм КУпАП, інспектор Орлов О.О., повинен був з`ясувати і розглянути в сукупності всі докази у справі, скласти протокол та відібрати пояснення. Якщо ж він під час розгляду справи був би не згоден з поясненнями, він повинен надати їм відповідну оцінку або спростувати, керуючись ст.ст. 245, 252 КУпАП, оскільки закон, встановлюючи межі відповідальності, наділяє його функціями суб`єкта влади, що фактично здійснює правосуддя.

Позивач не визнає свою вину в інкримінованому правопорушенні.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Крім того, в оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що постанова винесена за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, в порушення вимог щодо всебічного повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, а тому позовні вимоги, підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 247, 251, 254, 268, 283, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 5, 9, 10, 72, 77, ч. 9 ст. 205, 229, 242-246, 250, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити .

Визнати дії інспектора патрульної служби роти патрульної поліції Ізюмського ВП ст.с-т поліції Орлова Олексія Олександровича, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП - протиправними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №285614 від 02 лютого 2020 року, щодо застосування у відношенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП- закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: О.М.Герцов