Справа № 803/1199/17
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

К О П І Я
ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зміну способу і порядку виконання судового рішення

02 квітня 2020 року ЛуцькСправа № 803/1199/17
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу та порядку виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» до Офісу великих платників податків ДФС, Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі міста Києва про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року по справі №803/1199/17, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року, адміністративний позов задовольнити частково. Визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС у ненадані висновку про суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 16 836 679,40 грн. по деклараціях за період: січень, березень, квітень 2015 року Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор». Зобов`язано Офіс великих платників податків ДФС внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 16 836 679,40 грн. по деклараціях за січень, березень, квітень 2015 року Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор».

Вказане судове рішення набрало законної сили та позивачем отримано виконавчий лист №312/2018 від 26.04.2018 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 року було відстрочено виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року у справі №803/1199/17 до 31.12.2018 року.

24.03.2020 на адресу суду за вх. №12446/20 від Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборського А.В. надійшла заява про зміну способу виконання судового рішення, в якій останній просить суд змінити спосіб та порядок виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року у справі №803/1199/17 встановивши належним способом виконання судового рішення шляхом стягнення з ГУ ДКС України у м. Києва за рахунок бюджетних асигнувань суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 16 836 679,40 гри, на користь Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» по деклараціях за період: січень, березень квітень 2015 року державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор».

В обґрунтування вказаної заяви представник позивача зазначив, що протягом значного проміжку часу судове рішення на даний час так і не виконане, оскільки існують обставини, які унеможливлюють його виконання, у зв`язку з чим просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення по даній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, шляхом надіслання повісток на офіційні E-mail адреси електронним засобом зв`язку.

Заявник у судове засідання не прибув, про те у заяві вих. № Дв/6 від 19.03.2020 просив розгляд справи проводити за його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача в судове засідання не прибув, на адресу суду надав заяву, в якій просив суд розглянути заяву про заміну способу виконання судового рішення без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув на адресу суду електронним зв`язком подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини другої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З урахуванням вищевикладеного суд розглядає заяву позивача в порядку письмового провадження.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для зміни способу і порядку виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року в адміністративній справі №803/1199/17, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої - третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З наведеної норми вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Зміна способу або порядку виконання може відбуватися у заміні одного заходу примусового виконання судового рішення іншим.

Верховний Суд у постанові від 16.05.2018 року у справі №556/2609/14-а зазначив, що зміна способу і порядку виконання судового рішення можлива лише тоді, коли зміст та суть даного рішення залишатимуться незмінними (п.34 рішення).

Судом встановлено, що на відновлення порушеного права позивача, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року у справі №803/1199/17, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду, було зобов`язано Офіс великих платників податків ДФС внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 16 836 679,40 грн. по деклараціях за січень, березень, квітень 2015 року Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор».

На виконання постанови суду видано виконавчий лист №312/2018 від 26.04.2018 року про зобов`язання Офіс великих платників податків ДФС внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 16 836 679,40 грн. по деклараціях за січень, березень, квітень 2015 року Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор».

У відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі-Відділ) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №56481337 з примусового виконання виконавчого листа №803/1199/17 від 26.04.2018 вид. Волинським окружним адміністративним судом про зобов`язання Офіс великих платників податків ДФС внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 16 836 679,40 грн. по деклараціях за січень, березень, квітень 2015 року Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор».

29.05.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до п. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. У постанові про відкриття виконавчого провадження визначено строк виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Державним виконавцем 17.04.2019, керуючись ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Державним виконавцем 17.09.2019, керуючись ст.ст. 63, 75 Закону України «Про | виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

14.11.2019 державним виконавцем направлено вимогу боржнику про негайне виконання вимог виконавчого документа.

Згідно листа Офісу великих платників податків ДПС № 11171/10/28-10-52-07 Відділ повідомлено, що з незалежних від Офісу великих платників податків ДПС обставин, через відсутній практичний механізм підтвердження та внесення узгоджених сум до Тимчасового реєстру бюджетного відшкодування, виконати рішення суду станом на сьогоднішній день є неможливим, з огляду на наступне:

Зокрема, з 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 21 грудня 2016 року №1797-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким внесено зміни до Кодексу, зокрема, в частині бюджетного відшкодування податку на додану вартість запроваджено:

Єдиний реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначених пунктом 200.19 статті 200 Кодексу (у редакції, що діяла до 1 січня 2017 року); -

Тимчасовий реєстр заяв, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня - року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету у понятті визначеному статтею 200 Кодексу

Відповідно до норм Податкового кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26, відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у єдиному реєстрі заяв, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік.

Що стосується Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, то пунктом 56 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу визначено, що до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету. Формування, ведення та офіційне публікування тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюється у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу.

На основі викладеного, суми бюджетного відшкодування відомостей про узгодженні суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість підлягають включенню до Тимчасового реєстру заяв, а не Єдиного реєстру заяв.

Пунктом 56 підрозділу 2 розділу XX перехідних положень Податкового кодексу України (далі Кодексу) передбачено, що до 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Отже, станом на сьогоднішній день відсутній практичний механізм підтверджених та внесених узгоджених сум до Тимчасового реєстру бюджетного відшкодування.

Відтак суд дійшов висновку, що з моменту набрання рішенням законної сили у даній справі, а саме 31.01.2017, по даний час судове рішення не виконане, що є неприпустимим та призводить до порушення прав позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ по деклараціях за період: січень, березень, квітень 2015 року у розмірі 16 836 679,40 грн.

При вирішенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення суд враховує таке.

Статтею 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що у разі якщо рішення суду не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягував перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Так, 18 лютого 2019 року на сайті Верховного Суду оприлюднено висновок Великої Палати Верховного Суду щодо відшкодування податку на додану вартість згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 826/7380/15.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду такий спосіб захисту прав, як зобов`язання внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відповідно до п. 56 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України до 1 лютого 2017 року, не є ефективним способом захисту прав.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України на його користь заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права є обов`язковими до застосування в силу частини другої статті 356, статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України України.

Верховний Суд у постанові від 19.06.2018 року у справі №910/23967/16 зазначив, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Божником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (ч.2 ст.2 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ч.1 ст.170 ЦК України). Законодавцем не встановлено вимог до резолютивної частини рішення суду щодо зазначення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватися, номери (види) рахунків, з яких має бути здійснено стягнення/списання коштів, зокрема, за вимогами до держави Україна, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача на належні йому грошові кошти, а за своєю суттю визначають спосіб та порядок виконання судового рішення, що відображається у відповідних нормативних актах, а не у резолютивні частині рішення суду про стягнення грошових коштів з держави Україна. Кошти мають стягуватися з Державного бюджету України. Резолютивні частини рішень у спорах про стягнення коштів з Державного бюджету України не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, правовий висновок, викладений Великою палатою Верховного суду у постанові від 19.06.2018 року у справі №910/23967/16, підлягає врахуванню у спірних правовідносинах.

За таких обставин враховуючи положення частини третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає що наявні обставини які істотно ускладнюють виконання постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року по справі №803/1199/17, а відтак заява Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу та порядку виконання рішення суду є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 5, 241-243, 256, 294, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу і порядку виконання рішення суду задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 у справі №803/1199/17 встановивши належним способом виконання судового рішення наступний - стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ківерцівська, будинок 3, ) заборгованість з бюджетного відшкодування податку на додану вартість по деклараціях за період: січень, березень, квітень 2015 року в сумі 16 836 679,40 грн. (шістнадцять мільйонів вісімсот тридцять шість тисяч шістсот сімдесят дев`ять гривень сорок копійок).

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Скарга може бути подана у порядку частини першої статті 297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.В. Мачульський