Справа № 294вр-20/160
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 квітня 2020 року Справа №294вр-20/160

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт-Капітал" про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником,-

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт-Капітал", в якій заявник просить суд замінити вибулого стягувача - Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053), у виконавчому провадженні №60987172, яке перебуває у Довгинцівському відділу державної виконавчої служби у м.Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса від 13.02.2017 р. №1689 про стягнення заборгованості по кредитному договору №490956279.

У зв`язку з автоматизованим розподілом вищезазначену заяву передано для розгляду судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 р. призначено судове засідання з розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

У судове заявник та заінтересовані сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що в силу положень статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши подану заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні та додані до неї документи, судом встановлено, що 20.07.2016 р. між ОСОБА_1 (Позичальник) та ПАТ "Альфа-Банк" (Кредитор) був укладений договір про надання особистого кредиту за №490956279.

13.02.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем видано виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №1689 та у відповідності до якого запропоновано звернути стягнення на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованості, що виникла по кредитному договору №490956279 від 20.07.2016 р., у зв`язку з просточенням боржником платежів за даним договором.

28.01.2019 р. між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" було укладено договір факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА, відповідно до якого ПАТ "Альфа Банк" відступило ТОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490956279.

29.01.2019 р. між ТОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" було укладено Договір про відступлення прав вимоги №29-01/19/2 , згідно з яким ТОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" відступило ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №490956279.

Як зауважив заявник, протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕСТА" за №06/08-2019 від 06.08.2019 року "Про перейменування ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕСТА" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕСТА" () змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (), у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" () виступає правонаступником прав та обов`язків ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕСТА" ().

16 січня 2020 р. державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бобровим Олександром Сергійовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60987172 щодо виконання виданого 13.02.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем видано виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №1689 щодо стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) боргу у розмірі 19 470, 93 грн. на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (стягувач).

Заявник вважає, що у зв`язку з відступленням прав грошової вимоги за вищезазначеним кредитним договором відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, в результаті чого ТОВ "Вердикт-Капітал", як зазначено у заяві, набуло статус нового кредитора/стягувача за виконавчим написом №1689 від 13.02.2017 р. про звернення стягнення з боржника заборгованості, у зв`язку з чим заявник просить суд замінити сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача його правонаступником.

Суд, при розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт-Капітал" про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником, виходить з наступного.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового оскарження.

Звернення до адміністративного суду реалізовується шляхом пред`явлення відповідного адміністративного позову, відкриття провадження у адміністративній справі та прийняттям адміністративним судом рішення, яке після набрання законної сили, підлягає примусовому виконанню шляхом видачі виконавчого листа та пред`явлення його до примусового виконання.

Розділом IV Кодексу адміністративного судочинства України регламентовані процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини поняття "суд, встановлений законом" передбачає розуміння суду, як юрисдикційного органу, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Цей орган має бути встановлений законом. ЄСПЛ у рішеннях наголосив, що поняття "суд, встановлений законом", стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування "суду", але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді ("Coeme та інші проти Бельгії" №3249296 та ін., рішення від 22 червня 2000 року; "Gurov проти Молдови" №3645502, рішення від 11 липня 2006 року; "Олександр Волков проти України" №21722/11, рішення від 9 січня 2013 року; "DMD Group A.S. проти Словаччини" №1933403, рішення від 5 жовтня 2010 року; "Сокуренко і Стригун проти України" №№29458/04 та 29465/04, рішення від 20 липня 2007 року).

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 р. - у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Суд звертає увагу, що Законом України "Про виконавче провадження" не конкретизовано, який саме суд (суд якої юрисдикції) повинен розглядати заяви державного виконавця чи однієї із сторін виконавчого провадження про заміну сторони її правонаступником, а тому визначення повноважного суду в даних правовідносинах регламентовано процесуальними законами.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 р. - суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт-Капітал", обґрунтовуючи підсудність адміністративним судам розгляд питання про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, посилалося на практику, викладену в постановах Великої Палати Верховного суду від 16.01.2019 р. у справі №826/7941/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №822/1659/18 та Верховного Суду України у справі №6-2391ц15, ст. 512 ЦПК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 379 КАС України.

Слід зауважити, що суд не може прийняти посилання заявника на вказану правову позицію, оскільки наведений у даній постанові висновок стосується подання такої заяви в порядку статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка була чинною до 15.12.2017 р., в той час як в даному випадку Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт-Капітал" подано до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження в порядку статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції чинній з 15.12.2017 р.

Суд зазначає, відповідно до ч. 1 ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017 р.) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України (у чинній редакції) - у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналіз вказаних вище норм свідчить про те, що правовідносини з питання заміни сторони виконавчого провадження не є подібними, у зв`язку з чим зазначена заявником позиція Великої Палати Верховного суду від 16.01.2019 р. у справі №826/7941/17 й відповідно до вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України застосуванню у даних правовідносинах не підлягає.

Аналогічна ситуація стосується й посилань заявника на практику Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №822/1659/18 та Верховного Суду України у справі №6-2391ц15.

У вказаних вище судових рішення не була надана оцінка нормам частини 2 статті 446 Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, суд доходить висновку, що станом на час розгляду поданої заяви про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, Кодекс адміністративного судочинства України чітко визначає суд, який може замінити сторону виконавчого провадження, а саме: суд, який розглядав справу як суд першої інстанції. Тобто, процесуальним законом надано повноваження адміністративним судам розглядати питання заміни сторони виконавчого провадження виключно у справах, які були в провадженні відповідного адміністративного суду і ними розглянуті.

Отже, виходячи із змісту статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України до повноважень адміністративних судів не належить розгляд заяв про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості, у зв`язку із чим відповідна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт-Капітал" не може бути задоволена.

Разом з тим, ч. 1 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За приписами ч. 2 ст. 446 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що в порядку цивільного судочинства передбачена можливість заміни сторони виконавчого провадження не лише при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів та їх посадових осіб.

За таких обставин, питання щодо заміни сторони її правонаступником щодо заміни стягувача по виконавчому напису приватного нотаріуса не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено лише вирішення питань, пов`язаних саме з виконанням судових рішень в адміністративних справах, тоді як питання щодо заміни сторони виконавчому написі нотаріуса підлягає вирішенню за нормами частини 2 статті 446 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що питання заміни сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису нотаріуса віднесене до юрисдикції місцевих загальних судів за місцем виконання відповідної постанови в порядку цивільного судочинства за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Враховуючи відсутність у Кодексі адміністративного судочинства України норми, яка регулює порядок дій суду при поданні заяви про заміну стягувача за виконавчим написом нотаріуса, суд вважає за можливе застосувати аналогію закону у спірних правовідносинах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно із ч. 2 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження за заявою ТОВ "Вердикт Капітал" про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником - закрити.

Роз`яснити заявнику, що дана заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у загальному місцевому суді за місцем виконання виконавчого напису за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Попередити заявника, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали суду надіслати заявнику, учасникам виконавчого провадження та приватному виконавцю.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко