Справа № 160/885/20
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року Справа № 160/885/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
При наведенні опису товару у гр.31 митної декларації позивач керувався раніше поданими документами до митної декларації, висновком експерта № ГО-544 від 13.03.2018 року, висновком експерта митниці, державними та міждержавними стандартами, проте, відповідачем прийнято оскаржувану картку відмови в прийняття митної декларації.
Також позивач просить суд застосувати у спірних правовідносинах вимоги ч.4 ст.3 Митного кодексу України, у відповідності до яких у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходу і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволені позову тому, що оскаржувана картка відмови складена відповідно до ст. 256 Митного кодексу України, а саме: зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення транспортних засобів комерційного призначення, зазначення рішення містить інформацію про порядок його оскарження.
28.11.2019 року декларантом до митного оформлення було надіслано додаткову митну декларацію на вище вказаний товар та митній декларації було присвоєно UA110150/2019/248843, за якою здійснено митне оформлення товару.
У задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.
18 лютого 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшли пояснення, в яких зазначено, що у відзиві на позов відповідачем викладена власна думка щодо підстав відмови у митному оформленні товару без врахування доводів, аргументів позивача у позові. Жодним аргумент та довід відповідача не спростовує фактів та обставин наведених позивачем у позові та не можуть зміни зміст та сферу дії рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 28.12.2017 року № АД-382/2017/4411-05 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україні арматури та катанки походженням з Російської Федерації» в редакції від 20.04.2018 року № АД-390/2018/4411-05.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Згідно специфікації постачанню підлягає металопрокат в асортименті: круги відповідно до наведених в специфікації марок сталі, міждержавних стандартів, в тому числі круги у вигляді прутків в асортименті. Номери державних (міждержавних стандартів яким має відповідати товар вказані у специфікації, сертифікатах якості.
На підставі цієї специфікації та інших товарно-супровідних документів позивачем до митного оформлення крім іншого було заявлено Дніпропетровській митниці ДФС шляхом електронного декларування тимчасова електронна митна декларація № UA110150/2019/245388 від 01/11/2019 року:
До митного оформлення були подані сертифікати якості № 0687229 від 20.10.2019 р., № 0687227 від 20.10.2019 р., № 0687412 від 21.10.2019 р., а також лист № 155 від 24.06.2019 р. про те, що товар не є арматурою або катанкою.
Позивач виходячи з положень частини 4 ст. З Митного кодексу України, п.4.1.4 ст. 4 Податкового кодексу України (презумпція правомірності рішень платника податків (імпортера) подав додаткову декларацію № UA 110150/2019/248832 від 28.11.2019 р. до тимчасової (гр. 2 ДТ). В цій декларації знов товариство заявило той самий товар що і за тимчасовою митною декларацією, але додатково до раніше заявлених відомостей щодо опису товару в графі 31 митної декларації зазначив, що товар не являється арматурним прокатом або катанкою, зазначена сфера (мета) застосування (прутки використовуються в сільськогосподарському машинобудуванні), без вм`ятин, ребер канавок (має гладкий профіль).
- декларантом порушено вимоги ст. 266 п.1.4 Митного кодексу України M4495-VI від 13.03.12 року в частині сплати митних платежів, а саме не сплачено тидемпінгове мито. Відповідно до статті 16 Закону України "Про захист національного саровиробника від демпінгового імпорту" МІЖВІДОМЧА КОМІСІЯ З МІЖНАРОДНОЇ ТОРГІВЛІ прийняла рішення № АД-382/2017/4411-05 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну арматури та катанки походженням з Російської Федерації», згідно з яким вирішила застосувати остаточні антидемпінгові заходи до імпорту в Україну товару походженням з Російської Федерації шляхом запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита у розмірі 15,21 %;
- заявлений опис товару у графі 31 ЕМД в частині - «не являються арматурним прокатом або катанкою», порушення вимог ст. 44 Податкового кодексу України не підтверджено документально;
- відповідно до ст.269 п.9 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI посадові особи митних органів не мають права заповнювати митну декларацію, змінювати відомості, зазначені в митній декларації. Дана картка відмови не може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 Митного кодексу України та згідно ч.2 ст. 256 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI та дії декларанта у встановленому законодавством порядку роз`яснені.
Крім того, зазначено, що необхідно подати нову митну декларацію зі сплатою антидемпінгового мита - 15,21%, забезпечити заповнення графи 31 електронної митної декларації у відповідності з наявними товаросупровідними документами.
Через відмову у митному оформленні та через обов`язок завершити митне оформлення товару у встановлений Митним кодексом України строк, загрозу застосування штрафних санкцій позивач подав до тимчасової наступну ЕМД № UA 110150/2019/248843 від 28.11.2019 р. на підставі якої і було завершено митне оформлення товару, але без вказівки про те, що товар не є арматурою або катанкою (гр. 31 митної декларації), без повернення антидемпінгового мита та ПДВ за спірний товар.
Частиною четвертої статті 275 Митного кодексу України визначено, що антидемпінгове мито встановлюється відповідно до Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» у разі ввезення на митну територію України товарів, які є об`єктом демпінгу, що заподіює шкоду або створює загрозу заподіяння шкоди національному товаровиробнику.
У відповідності до частини дев`ятої статті 280 Митного кодексу України особливі види мита нараховуються за ставками, встановленими рішеннями Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі про застосування антидемпінгових, компенсаційних або спеціальних заходів, відповідно до законів України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», «Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту», «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну».
Пунктом 2 статті першої Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» №330-XIV від 22 грудня 1998 року антидемпінгове мито (попереднє або остаточне) - особливий вид мита, що справляється у разі ввезення на митну територію країни імпорту товару, який є об`єктом застосування антидемпінгових заходів (попередніх або остаточних).
Згідно з частинами шостою та восьмою статті 16 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» остаточне антидемпінгове мито справляється у відповідному розмірі та у кожному випадку окремо на недискримінаційній основі, незалежно від країни експорту, якщо у рішенні Комісії визначається, що імпорт відповідного товару є об`єктом застосування остаточних антидемпінгових заходів, за винятком імпорту, щодо якого відповідно до цього Закону експортером було взято відповідні зобов`язання. У цьому рішенні Комісія визначає кожного постачальника товару, імпорт якого в країну імпорту є об`єктом застосування остаточних антидемпінгових заходів. У разі, якщо антидемпінгове розслідування проводиться стосовно товарів, що імпортуються кількома постачальниками з однієї країни та неможливо визначити всіх цих постачальників, у рішенні Комісії зазначається ця країна експорту. Якщо антидемпінгове розслідування проводиться стосовно товарів, що імпортуються кількома постачальниками більше ніж з однієї країни, у рішенні Комісії можуть бути зазначені або всі постачальники, або, у разі неможливості визначення всіх постачальників відповідного товару, - всі країни експорту. Комісія у своєму рішенні встановлює розмір ставки остаточного антидемпінгового мита, яким обкладається товар постачальника (виробника, експортера, імпортера), імпорт якого в країну імпорту є об`єктом застосування антидемпінгових заходів. Якщо неможливо визначити постачальника (виробника, експортера, імпортера), у цьому рішенні визначається розмір ставки остаточного антидемпінгового мита для відповідної країни експорту. Остаточне антидемпінгове мито сплачується за ставкою та на умовах, встановлених у відповідному рішенні Комісії про застосування остаточних антидемпінгових заходів. Остаточне антидемпінгове мито сплачується незалежно від сплати інших податків і зборів (обов`язкових платежів), у тому числі мита, які, як правило, справляються при імпорті в країну імпорту товарів.
Міжвідомчою комісією з міжнародної торгівлі 27 грудня 2017 року прийняте рішення АД-382/2017/4411-05 «Про застосування остаточних антидемпiнгових заходiв щодо iмпорту в Україну арматури та катанки походженням з Росiйської Федерацiї», в редакції рішення від 20.04.2018 року № АД -390/2018/4411-05, яким впроваджено антидемпінгове мито за ставкою 15,21% то за наслідками консультацій з інспектором митниці єдиною умовою прийняття та оформлення вказаної митної декларації була сплата позивачем антидемпінгового мита яке включається до бази оподаткування ПДВ при імпорті товарів в Україну.
За результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України службові особи відповідача склали акт відбору проб (зразків) товару № UA110150/2019/245388 від 01.11.2019 року для перевірки лабораторних випробувань з метою встановлення характеристик товару визначальних для означної кваліфікації товару згідно УКТЗЕД та на предмет того чи є товар арматурою (арматурним прокатом).
Ввезений позивачем товар має гладкий профіль який відповідає класу (А204С), то масові частки хімічних елементів у сталі з ківшевою пробою (склад арматурної сталі) повинен відповідати таблиці 3 ДСТУ 3760:2019 (арматурна сталь має максимальну допустиму кількість вуглецю 0,22%).
Відповідачем зазначено, що не має технічної та юридичної можливості зробити висновок, який товар є арматурою чи катанкою, тому відповідач не може ідентифікувати товар, оскільки, на думку відповідача, наведених в рішенні Міжвідомчої комісії в редакції рішення від 20.04.2018 року № АД-390/2018/4411-05 критеріїв на думку ДФС не достатньо.
Згідно з частиною другою статті 44 Митного кодексу України у разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, подається обов`язково лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.
Частиною третьою статті 44 Митного кодексу України визначений вичерпний перелік товарів, сертифікат про походження яких подається обов`язково, а саме: 1) на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України; 2) на товари, щодо ввезення яких в Україну застосовуються кількісні обмеження (квоти) або заходи, вжиті органами державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності в межах повноважень, визначених законами України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», «Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту», «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну», «Про зовнішньоекономічну діяльність»; 3) якщо це передбачено законами України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
У відповідності до частин першої-третьої статті 48 Митного кодексу України орган доходів і зборів відмовляє у випуску товару, якщо цей товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України. Товари, походження яких достовірно не встановлено, випускаються органом доходів і зборів у вільний обіг на митній території України за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України. У разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита (антидемпінгове, компенсаційне, спеціальне або додатковий імпортний збір), такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати особливих видів мита.
У відповідності до розділу XV «Недорогоцінні метали та вироби з них» УКТ ЗЕД до товарної позиції 7228 «Інші прутки та бруски з інших легованих сталей; кутики, фасонні та спеціальні профілі з іншої легованої сталі; порожнисті прутки та бруски для буріння з легованих або нелегованих сталей» належать: прутки та бруски з кремнієво-марганцевої сталі: інші прутки та бруски без подальшого оброблення після гарячого прокатування, гарячого волочіння або пресування: інші прутки та бруски без подальшого оброблення, крім кування: інші прутки та бруски: кутики, фасонні та спеціальні профілі: прутки та бруски порожнисті для буріння.
За результатами дослідження зроблені висновки, а саме: надана на дослідження проба товару, заявлена в гр. 31 МД як «Чорні метали. Прутки з легованої сталі без подальшого оброблення, гарячекатані, круглого поперечного перерізу, менш як 80 мм або більше, без вм`ятин, ребер, канавок і інших рельєфів на поверхні, прутки використовуються в сільськогосподарському машинобудуванні, ГОСТ 4543-2016, ГОСТ 2590-2006, марка сталі 35 ХГСА, розмір круг 25,0 мм 21,060 тн, хімічний склад: С-0,35%, Si-1,22%, Mn-0,88%, P-0,008%, S-0,003%,Cr-1,17%, Ni-0,004%, Cu-0,03%, Ti-0,0031%, Mo-0,003%, V-0,004%, N-0,008%, W-0,002» за визначеними показниками ідентифікована як пруток круглого поперечного перерізу із сталі легованої, іншої діаметром менш як 80 мм ((25,00+ -0,02) мм). Вміст вуглецю не визначався із-за відсутності необхідного обладнання.
Визначений в результаті дослідження якісний хімічний склад не суперечить зазначеному у гр. 31 МД.
Встановлення механічних характеристик проб товару на цей час у ДПМЕ ДФС не видається можливим у зв`язку з відсутністю необхідного обладнання для дослідження механічних властивостей.
Митним органом не було направлено відібрані зразки товару на експертне дослідження до лабораторій, які мають відповідну сферу акредитації для проведення таких досліджень.
Відповідачем не доведено, що за заявлений товар до митного оформлення за митною декларацією № UA 110150/2019/248832 від 28.11.2019 року застосовується антидемпінгове мито у розмірі 15,21%.
Інших доказів, що спростовують вищезазначене відповідачем надано не було.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Дослідивши матеріали справи, суд встановлено, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності свої дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, у зв`язку із чим присуджує на користь позивача суму судового збору, сплаченого за подання цього позову у розмірі 2102,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 250, 255 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук