Справа № 295/1873/20
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/1873/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Попка Івана Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

12.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК №2061310 від 03.02.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять ) гривень, винесену Інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Попком І.В.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до постанови ЕАК №2061310 від 03.02.2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за проїзд на заборонений сигнал світлофора (жовтий), чим він порушив п.8.7.3. ґ) Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Як запевняє позивач, через погодні умови та стан дорожнього покриття, а також щоб не створювати аварійної ситуації, він не вдався до екстреного гальмування та проїхав на жовтий сигнал світлофора, що в даному випадку, на його думку, цілком дозволено п.8.11. Правил дорожнього руху.

ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи

17.02.2020 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків, на виконання якої 01.03.2020 року позивач направив до суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 03.03.2020 року у даній справі відкрито провадження та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторонам роз`яснено на можливості подати клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву на позовну заяву.

Копії ухвал про відкриття провадження у справі з відповідними додатками були вручені відповідачам 12.03.2020 року та 10.03.2020 року відповідно.

У встановлений законом строк до суду надійшов відзив на позовну заяву від Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Попка Івана Володимировича.

У своєму відзиві на позовну заяву інспектор поліції вказав, що факт вчиненого правопорушення зафіксовано на відео, де чітко видно, що автомобіль позивача здійснює проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора. На підтвердження цього відповідачем направлено до суду компакт-диск, який містить відеофайл №.

Також інспектор вказує, що перед увімкненням жовтого сигналу світлофору, відповідно до п. 8.7.3. в), був увімкнений зелений миготливий, який дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Тривалість зеленого миготливого сигналу складає 3-4 секунди, що цілком достатньо для завершення пересування через перехрестя і зупинки транспортного засобу без застосування екстреного гальмування.

Будь - яких порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови інспектором допущено не було, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволені позову за безпідставністю.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України наданим йому правом не скористався, будь -яких заяв по суті справи до суду не направив.

25.03.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він вказує, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджували б час зеленого миготливого сигналу на конкретному світлофорі, а саме по проспекту Миру, 83 в м. Житомирі, де була складена оскаржувана постанова. Таким чином, на думку позивача, під час винесення постанови відповідач керувався припущеннями, крім того ним не було враховано швидкість руху автомобіля та дорожньої обстановки.

Щодо відеофайлу, на який посилається відповідач у своєму відзиві, то позивач вказав, що він не отримував такого диску, а тому не може надати пояснень з приводу цього доказу.

Крім цього, позивач вказав, що відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП відповідач мав би скласти протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що ним було оспорено допущене порушення і адміністративне стягнення. На думку позивача, під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ст. 122 КУпАП обов`язково має бути складений протокол, чого відповідачем зроблено не було.

Також позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015, відповідно до якого розгляд справ про адміністративне правопорушення за місцем вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, позивач заявив про порушення його права на правничу допомогу, передбачену ст.59 Конституції України.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на викладені вище положення закону, оскільки сторони не скористались наданим процесуальним право і не надали заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідач Інспектор патрульної поліції в Житомирській області Попко І. В. скористався процесуальним правом та направив до суду відзив на позов, від відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України відзив на позов не надходив, позивач направив до суду відповідь на відзив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 19 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження - стаття 19 КАС України.

Як визначено ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 254 КУпАП регламентовано, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

У статті 258 КУпАП вказано, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 9 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п. 1 та 2 розділу III Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 9 розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

IV. Обставини встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом встановлено, що 03.02.2020 року Інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Попком Іваном Володимировичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2061310, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно вказаної вище постанови ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ TF55YO», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Миру, 63 в м. Житомирі, проїхав на забороняючий сигнал світлофора, а саме жовтий, чим порушив п.8.7.3 ґ) Правил дорожнього руху .

На підтвердження правомірності свого рішення відповідач до відзиву на позовну заяву додав компакт диск з відеозаписом, який підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд звертає увагу на наступне.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою 283 КУпАП, повинна містити відомості, в тому числі, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, а тому в силу ст. 74 КАС України відеозапис, наданий відповідачем, не може вважатися допустимим доказом і прийнятий судом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №524/1284/17.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються: докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Згідно з ч. 9 ст. 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Разом з відзивом на позовну заяву відповідач надав суду компакт-диск з відеозаписом події адміністративного правопорушення та роздруківку з журналу вихідної кореспонденції, яка підтверджує факт надсилання поштового направлення позивачу, при цьому не підтверджує вміст цього відправлення. Відповідач не надав суду докази, які підтверджують, що одночасно з направленням відзиву на позовну заяву ним також був направлений компакт-диск, наданий до суду.

Позивач у відповіді на відзив заперечує факт отримання компакт-диску із відеозаписом.

У зв`язку з викладеними вимогами КАС України, запереченнями позивача та відсутністю будь-яких доказів зворотнього з боку відповідача, суд не бере до уваги докази, які не були надані протилежній стороні заздалегідь.

Враховуючи, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які можуть бути прийняті судом на підтвердження того, що позивачем були порушені Правила дорожнього руху, а єдиний доказ визнаний судом недопустимим, суд вважає, що відповідач не довів правомірності свого рішення, що є його обов`язком відповідно до ст. 78 КАС України, позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а винесена постанова - скасуванню.

Доводи позивача про те, що відповідач мав би скласти протокол про адміністративне правопорушення, та щодо неправомірності розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення не грунтуються на положеннях ст. 258 КупАП, є безпідставними, а тому не заслуговують на увагу.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 42, 43, 77, 139, 242-246, 286, 288 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Попка Івана Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2061310 від 03.02.2020 року відносно ОСОБА_1, складену інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Попком Іваном Володимировичем, за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Богунський районний суд міста Житомира до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення, оскільки розгляд справи проведено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач1: Інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Попко Іван Володимирович (адреса: 10031, м. Житомир, вул. Покровська, 96).

Відповідач2: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3)

Суддя О.В. Стрілецька

Повне рішення суду складено 03.04.2020 року.