Справа № 200/13123/18-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 квітня 2020 року справа №200/13123/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянув в порядку письмового провадження звіт голови Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області про виконання постанови суду апеляційної інстанції від 24.04.2019 року у справі № 200/13123/18-а, відповідно до ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2019 року ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , заявник) було подано клопотання про зобов`язання голови Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області (далі-Покровська сільрада) подати звіт щодо виконання постанови суду апеляційної інстанції від 24.04.2019 року у справі № 200/13123/18-а (а.с. 112-114).

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року вказане клопотання задоволено. Встановлено судовий контроль за виконанням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 року у справі № 200/13123/18-а за позовом ОСОБА_1 до Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії. Зобов`язано сільського голову Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області подати звіт про виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 року у справі № 200/13123/18-а до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня отримання даної ухвали (а.с. 155-157).

У визначений строк Покровською сільрадою вказаний звіт не надано.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року встановлено новий тридцятиденний строк сільському голові Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області для подання звіту про виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року по даній справі (а.с. 222-224).

В межах встановленого строку Покровською сільрадою надіслано звіт про виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 року. Зі змісту вказаного звіту вбачається, що органом місцевого самоврядування повторно розглянута заява ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою і передачу у власність земельної ділянки площею 0,70 га для ведення ОСГ. Розглянувши вказану заяву, рішенням Покровської сільської ради від 02.03.2020 року № 7/48-835 відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, загальною площею 0,7000 га, в межах населеного пункту с. Покровське, оскільки частина зазначеної ділянки не відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення. Відповідно до Генерального плану с. Покровське спірна земельна ділянка передбачена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 230-233).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Суд, заслухав суддю - доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи клопотання про накладення на голову сільської ради фінансового стягнення та наданого Покровською сільрадою звіту встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 в листопаді 2018 року звернулася до суду з позовом до Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області в якому просила:

- визнати протиправним рішення від 10 серпня 2018 року № 7/36-594 про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,7 га в межах населеного пункту с. Покровське;

- зобов`язати прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянки України ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої в межах населеного пункту с. Покровське на території Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області, площею 0,7 га, згідно проекту землеустрою від 14.06.2018 року (а.с. 5-8).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року у задоволенні позову - відмовлено (а.с. 69-71).

Позивач не погодилась з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи (а.с. 75-79).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково (а.с.105-109).

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у справі № 200/13123/18-а - скасовано. Визнано протиправним та скасовано рішення Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області від 10 серпня 2018 року № 7/36-594 про відмову ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,7 га в межах населеного пункту с. Покровське. Зобов`язано Покровську сільську раду Мангушського району Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, площею 0,7 га, розташованої в межах населеного пункту с. Покровське на території Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області, згідно проекту землеустрою від 14.06.2018 року, з урахуванням правових висновків суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

В ст. 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Серед основних засад (принципів) адміністративного судочинства, які закріплені в ст. 2 КАС України визначається обов`язковість судового рішення.

Згідно ст. 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Згідно ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справах «Іммобільяре Саффі» проти Італії», «Горнсбі проти Греції», «Жовнер проти України», «Бурдов проти Росії», «Ясіун`єне проти Литви», «Руйану проти Румунії» наголошує на тому, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового розгляду».

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або не спроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

В контексті статті 6 цієї Конвенції, виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

Статтею 382 КАС України встановлений порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

У відповідності до частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч.ч. 2 та 3 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (п. 3.2 абз. 1, п. 4 абз. 2 рішення Конституційний Суд України від 30.06.2009 року № 16-рп/2009).

З аналізу викладених норм вбачається, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Як вже було зазначено, на виконання постанови суду апеляційної інстанції від 24.04.2019 року у даній справі відповідно до ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року Покровською сільрадою надано звіт про виконання постанови апеляційного суду від 24.04.2019 року (а.с. 230-239).

Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно частиною другої статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Положеннями п. 1 статті 22 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо) (ч. 2 ст. 22 ЗК України).

При цьому, п. «а» ч. 3 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Проте, повторно відмовляючи у затвердженні проекту землеустрою, орган місцевого самоврядування вказав, що частина земельної ділянки 0,7000 га в межах населеного пункту Покровської сільської ради відповідно до Генерального плану Покровської сільської ради, належить до земель житлової та громадської забудови з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Вказані обставини підтверджуються копією Генерального плану с. Покровське та викопіюванням з Публічної кадастрової карти (а.с. 235-236).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року, задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів в підтвердження правомірності рішення від 10.08.2018 року № 7/36-594.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів статті 118 Земельного кодексу є лише два можливих рішення відповідача при розгляді клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою - або надання такого дозволу, або мотивована відмова у його наданні.

Водночас, відмова в надані дозволу має бути вмотивованою, і підставою для відмови може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою.

Отже, з встановлених обставин справи вбачається, що бажана земельна ділянка заявниці належить до земель житлової та громадської забудови з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що відповідає вимогам Земельного кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що Покровською сільрадою виконано постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року, а тому відсутні підстави у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення на голову сільської ради штрафу за невиконання вказаного рішення.

Керуючись статтями 311, 321, 325, 327, 328, 329, 370, 372, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт голови Покровської сільської ради Мангушського району Донецької області про виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 200/13123/18-а.

Повний текст ухвали складений та підписаний 6 квітня 2020 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтєю 328 Кодексу адміністративного судочинства України, але не більше часу дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щодо запобігання поширення короновірусної хвороби (COVID-19).

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова