Справа № 405/547/20
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/547/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев`янко А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Геремій Тетяни Ігорівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 2 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП Геремій Т.І. про скасування постанови серії ЕАК № 2009715 від 22.01.2020 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. В обґрунтування позову вказав, що 22.01.2020 року близько 16:40 год. він, керуючи автомобілем ВАЗ 2109 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по просп. Винниченка в м. Кропивницький та на перехрестя з вул. Шульгиних він виїхав на зелений миготливий сигнал світлофора, однак через скупченість автомобілів на перехресті завершив його проїзд на жовтий сигнал. На площі Б. Хмельницького його зупинили поліцейські, які повідомили йому, що він порушив вимоги п. 8.7.3 ґ) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. На місці зупинки було винесено оскаржувану постанову, з якою позивач не згоден, оскільки у відповідності до п. 8.11 ПДР України він не міг зупинити транспортний засіб, а тому, не вдаючись до екстреного гальмування, продовжив рух. Також зазначив, що не було дотримано процедури розгляду справи, не з`ясовано обставини справи. Відповідач не навела жодних доказів щодо вчинення позивачем даного правопорушення свідомо, оскільки свідків, фото та відеофіксації правопорушення не було, що ставить під сумнів факт правопорушення. Також, в оскаржуваній постанові не повністю зазначено відомості стосовно особи, яка вчинила правопорушення, поверхнево викладено обставини та суть правопорушення, не визначено напрямок руху позивача, не вказано свідків. За таких обставин, просить визнати протиправним рішення відповідача про накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425 грн., скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.01.2020 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

12.03.2020 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних та допустимих доказів, якими мотивує обставини викладені в позовній заяві. Зазначила, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, вона оцінив всі обставини справи та докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивач не надав жодних доказів як на підставу своїх заперечень щодо відсутності в його діях порушень ПДР України, з чого можна було б зробити висновок, що дії відповідача, як поліцейського, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконними. Постанова складена з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395. Зазначила, що водій мав можливість обрати безпечну швидкість руху та уникнути вчинення правопорушення, жодних перепон аби уникнути вчинення правопорушення у позивача в обстановці, що склалася, не було. А також повідомила, що до відзиву додано як доказ по справі відеофіксацію факту вчинення адміністративного правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення від 22.01.2020 року. При розгляді справи про адміністративне правопорушення позивачу були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Просить відмовити у задоволенні позову.

23.03.2020 року позивач подав до суду клопотання від 22.03.2020 року, в якому просить закрити провадження № 2-а/405/11/20 у справі № 405/547/20 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2009715 від 22.01.2020 року, винесеної інспектором роти № 2 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП Геремій Т.І., 22.01.2020 року о 16:41 год. в м. Кропивницький по вул. Преображенська, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1 , по просп. Винниченка та перехресті вул. Шульгіних проїхав на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 ґ) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. До постанови додається відеодоказ відеореєстратора та бодікам 00050 (а.с. 3).

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 8.7.3 ґ) ПДР України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Як вбачається з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, відповідачем до матеріалів справи долучено носій інформації DVD-R диск з відеофіксацією адміністративного правопорушення від 22.01.2020 року. На вказаних відеозаписах відображено регульоване перехрестя просп. Винниченка та вул. Шульгіних, на якому видно показники світлофорних об`єктів. В цей час, а саме 22.01.2020 року о 16:41 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1 , проїхав дане перехрестя по головній дорозі на заборонний жовтий сигнал світлофора, після чого був зупинений поліцейськими, які повідомили йому про вказане правопорушення. Відповідач представилась, повідомила позивачу про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, ознайомила його з відеозаписом вчиненого ним правопорушення, заслухала його пояснення та заперечення, а також роз`яснила його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також порядок оскарження постанови. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення будь-яких клопотань, заяв позивач не подавав, при цьому пояснивши, що він, рухаючись зі швидкістю 50 км/год виїхав на перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора, а закінчував проїзд перехрестя на жовтий.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 8.7.3 в) ПДР України зелений миготливий сигнал світлофора дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Як вбачається з п.п. 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п. 8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відтак, суд відзначає, що жовтому сигналу світлофора, на який проїхав позивач, передував зелений миготливий, який, зокрема інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух (у даному випадку жовтий), а тому увімкнення заборонного жовтого сигналу світлофора не було для позивача несподіваним. Виконуючи вимоги п. 2.3 б) та п. 8.7.3 ПДР України, позивач, будучи уважним, стежачи за дорожньою обстановкою, повинен був завчасно відреагувати на зміну сигналів світлофору із зеленого на жовтий та зупинитися перед стоп-лінією, чого ним зроблено не було.

При цьому, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що він проїхав перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора, а також не міг, не вдаючись до екстреного гальмування, зупинити свій транспортний засіб до ввімкнення жовтого сигналу.

Також, посилання позивача на те, що він закінчив проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора через скупчення автомобілів є неприйнятними з огляду на п. 16.4 ПДР України, за приписами якого виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів, заборонено. Більш того, зазначена обставина спростовується наданим позивачем відеозаписом, на якому видно, що автомобіль позивача проїжджає дане перехрестя один, інших автомобілів безпосередньо на перехресті не було.

Більш того, суд відзначає, що доводи позивача щодо виконання ним приписів п. 8.11 ПДР України є суперечливими та непослідовними, оскільки приписи п. 8.11 ПДР України можуть застосовуватися лише у разі ввімкнення жовтого сигналу світлофора, а позивач у своїй позовній заяві вказував, що він виїхав на перехрестя просп. Винниченка та вул. Шульгіних на зелений миготливий сигнал світлофора.

Тому, суд приходить до висновку, що позивач не вдаючись до екстреного гальмування міг зупинити свій транспортний засіб до ввімкнення жовтого сигналу світлофору та не допустити проїзду перехрестя на заборонний сигнал світлофора, а відтак в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Доводи позивача про те, що в оскаржуваній постанові не повністю зазначено відомості стосовно особи, яка вчинила правопорушення, поверхнево викладено обставини та суть правопорушення, не визначено напрямок руху позивача, не вказано свідків, не спростовують факту правопорушення, а доводи про те, що відповідачем не наведено жодних доказів вчинення позивачем даного правопорушення, не дотримано процедури розгляду справи спростовуються наданими відповідачем відеозаписами.

Крім того, суд відзначає, що вимоги клопотання позивача від 23.03.2020 року про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП є безпідставними, оскільки дана підстава не передбачена ст. 238 КАС України, а 22.01.2020 року постановою серії ЕАК № 2009715 на нього вже накладено адміністративне стягнення, а тому відлік строків, передбачених ст. 38 КУпАП, закінчився ще 22.01.2020 року.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 77 КАС України, згідно якої доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що відповідачем інспектором роти № 2 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП Геремій Т.І. доведено правомірність винесення постанови серії ЕАК № 2009715 від 22.01.2020 року, у зв`язку з чим, позовні вимоги до неї є безпідставними і задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.

На підставі ст.ст. 1, 7, 122, 245, 251, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 72-77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Геремій Тетяни Ігорівни (25030, м. Кропивницький, вул. Бутусова, 22б) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його підписаннядо Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний