Справа № 120/4397/19-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 квітня 2020 р. Справа № 120/4397/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053); Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053); Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на виконання вимог п. 201.10 ст. 201 ПК позивачем складено податкові накладні: №4 від 31.10.2018, №5 від 30.11.2018 та за допомогою електронного документообігу направлено їх до податкового органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Водночас реєстрацію вказаних податкових накладних було зупинено та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. На виконання квитанцій контролюючого органу товариство надіслало повідомлення, а також всі первинні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій.

Рішеннями про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за №1049034/ від 11.01.2019 та №1221872/ від 15.07.2019 відмовлено у реєстрації податкових накладних №4 від 31.10.2018 та №5 від 30.11.2018. Позивач вважає такі відмови протиправними, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою суду від 08.01.2020 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до положень ст. 262 КАС України. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

03.02.2020 представниками відповідачів подано до суду відзиви на адміністративний позов, в яких вказано, що регіональною комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної було прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, у зв`язку з тим, що платником не надано копій документів, а саме договорів, розрахункових документів, банківських виписок, тощо; відсутня інформація, щодо наявності ТЗ, якими надавались послуги, відповідно до виду діяльності. При цьому, представник вказав, що платнику було запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних. Однак, позивач таких вимог на момент прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не виконав.

02.04.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про виправлення описки в позовній заяві, відповідно до якої остаточними позовними вимогами є:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1049034/ від 11.01.2019 та №1221870/ від 15.07.2019 про відмову у реєстрації податкових накладних №4 від 31.10.2018 та №5 від 30.11.2018.

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 №4 від 31.10.2018 та №5 від 30.11.2018.

Враховуючи, що інших заяв по суті та документів не надходило, суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

02.07.2018 між позивачем (далі - перевізник) та ТОВ "Шляхбуд" (далі - замовник) укладено договір перевезення вантажу № 1, відповідно до якого перевізник бере на себе зобов`язання доставити автомобільним транспортом довірений йому замовником вантаж (згідно із товаро-транспортною накладною) з місця відправлення до пункту призначення, видати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі, а замовник бере на себе зобов`язання сплатити плату за перевезення вантажу, в порядку та на умовах визначених цим Договором.

На виконання вказаного договору позивачем проведені наступні роботи (надані такі послуги): автоперевезення автомобілем КАМАЗ НОМЕР_1 за жовтень 2018 (211 год) на суму 68 575,00 грн; автоперевезення автомобілем КАМАЗ НОМЕР_2 за жовтень 2018 (233 год) на суму 75 725,00 грн; автоперевезення автомобілем КАМАЗ НОМЕР_3 за жовтень 2018 (244 год) на суму 79 300,00 грн; автоперевезення автомобілем КАМАЗ НОМЕР_2 за жовтень 2018 (27 год) на суму 2 700,00 грн; автоперевезення автомобілем КАМАЗ НОМЕР_3 за жовтень 2018 (26 год) на суму 2 600,00 грн; автоперевезення автомобілем КАМАЗ НОМЕР_1 за жовтень 2018 (24 год) на суму 2 400,00 грн. Загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ становить 277 650,00 грн. Вказані обставини підтверджуються актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000004 від 31.10.2018.

Згідно заключної виписки позивача за період з 01.11.2018 по 31.12.2018, ТОВ "Шляхбуд" 15.11.2018 перераховано кошти в сумі 277 560,00 грн за автоперевезення.

За принципом першої дії, а саме результатами наданих послуг, позивачем складено та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 31.10.2018 на загальну суму 277 560,00 грн.

Відповідно до квитанції від 14.11.2018 дана податкова накладна була прийнята, але реєстрація зупинена з причин відповідності вимогам п.п. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку".

11.01.2019 позивачем було направлено повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено. Додавши до вказаного повідомлення копії додатків у кількості 38 шт.

Рішенням комісії ГУ ДФС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1049034/ від 11.01.2019 в реєстрації податкової накладної №4 від 31.10.2018 відмовлено.

Підставами відмови зазначено, що платником не надано копій документів: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Крім того в додатковій інформації вказано, що позивачем не надано копій документів, а саме договорів, розрахункових документів, банківських виписок, тощо; відсутня інформація, щодо наявності ТЗ, якими надавались послуги, відповідно до виду діяльності.

30.11.2018 на підставі договору перевезення вантажу № 1 від 02.07.2018, позивачем проведені наступні роботи (надані такі послуги): автоперевезення автомобілем КАМАЗ АВ5719СМ (142 год.) на суму 46 150,00 грн; автоперевезення автомобілем КАМАЗ АВ8477СК (215 год.) на суму 69 875,00 грн; автоперевезення автомобілем КАМАЗ НОМЕР_3 (204 год.) на суму 66 300,00 грн; простой автомобілем КАМАЗ НОМЕР_2 (24 год.) на суму 2 400,00 грн; простой автомобілем КАМАЗ НОМЕР_3 (21 год.) на суму 2 100,00 грн; простой автомобілем КАМАЗ НОМЕР_1 (16 год.) на суму 1 600,00 грн. Загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ становить 226 110,00 грн. Вказані обставини підтверджуються атом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000005 від 30.11.2018.

Згідно заключної виписки позивача за період з 01.11.2018 по 31.12.2018, ТОВ "Шляхбуд" 04.12.2018 перераховано кошти в сумі 226 110,00 грн за автоперевезення.

За принципом першої дії, а саме результатами наданих послуг, позивачем складено та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 30.11.2018 на загальну суму 226 110,00 грн.

Відповідно до квитанції від 13.12.2018 дана податкова накладна була прийнята, але реєстрація зупинена з причин відповідності вимогам п.п. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку".

12.07.2019 позивачем було направлено повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено, додавши до вказаного повідомлення копії додатків у кількості 67 шт.

Рішенням комісії ГУ ДФС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1221870/ від 15.07.2019 в реєстрації податкової накладної №5 від 30.11.2018 відмовлено.

Підставами відмови зазначено, що платником не надано копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Крім того в додатковій інформації вказано, що позивачем не надано копій документів на ТЗ, якими надаються послуги.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів "а", "б" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі ПК України), об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п. 187.1 ст. 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається, виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 201.16 ст. 216 ПК України реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою КМУ від 21.02.2018 №117 та визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок).

Як передбачено пунктом 5 Порядку податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до п. 6 зазначеного Порядку, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з п. 7 цього ж Порядку, у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади (п. 10 Порядку).

Згідно з пп. 1.6 п. 1 листа ДФС України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 "Критерії ризиковості платника податку", комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Відповідно п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Відповідно до п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

За змістом п. 15 зазначеного Порядку, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Дослідивши та проаналізувавши надані позивачем копії документів до повідомлення №2 від 11.01.2018, а саме: ТТН № 1102 від 01.10.2018, ТТН №1103 від 01.10.2018, ТТН №4103 від 04.10.2018, ТТН №8101 від 08.10.2018, ТТН №6102 від 06.10.2018, ТТН №9101 від 09.10.2018, ТТН №2103 від 02.10.2018, відомості про вантаж, ТТН №11101 від 11.10.2018, ТТН №12102 від 12.10.2018, ТТН №15102 від 15.10.2018, ТТН №2102 від 02.10.2018, ТТН №10101 від 10.10.2018, ТТН №2101 від 02.10.2018, ТТН №3101 від 03.10.2018, відомості про вантаж, ТТН №6103 від 06.10.2018, ТТН №10103 від 10.10.2018, ТТН №7101 від 07.10.2018, ТТН №4102 від 04.10.2018, ТТН №4101 від 04.10.2018, ТТН №13103 від 13.10.2018, ТТН №11102 від 11.10.2018, ТТН №5103 від 05.10.2018, ТТН №12102 від 12.10.2018, ТТН №6101 від 06.10.2018, ТТН №12103 від 12.10.2018, ТТН №11103 від 11.10.2018, ТТН №12101 від 12.10.2018, ТТН №15101 від 15.10.2018, ТТН №15103 від 15.10.2018, ТТН №5102 від 05.10.2018, ТТН №9103 від 09.10.2018, ТТН №8102 від 08.10.2018, ТТН №5101 від 05.10.2018, ТТН №10102 від 10.10.2018, ТТН №3103 від 03.10.2018, ТТН №8103 від 08.10.2018, ТТН №3102 від 03.10.2018, ТТН №7103 від 07.10.2018, ТТН №16101 від 16.10.2018, ТТН №16102 від 16.10.2018, ТТН №16103 від 16.10.2018, ТТН №17101 від 17.10.2018, ТТН №17102 від 17.10.2018, ТТН №17103 від 17.10.2018, ТТН №18101 від 17.10.2018, ТТН №18102 від 18.10.2018, ТТН №18103 від 18.10.2018, ТТН №19101 від 19.10.2018, ТТН №19102 від 19.10.2018, ТТН №19103 від 19.10.2018, ТТН №20102 від 20.10.2018, ТТН №20103 від 20.10.2018, ТТН №21103 від 21.10.2018, ТТН №22101 від 22.10.2018, ТТН №22102 від 22.10.2018, ТТН №23101 від 23.10.2018, ТТН №23102 від 23.10.2018, ТТН №23103 від 23.10.2018, ТТН №24102 від 24.10.2018, ТТН №24103 від 24.10.2018, ТТН №25101 від 25.10.2018, ТТН №25102 від 25.10.2018, ТТН №25103 від 25.10.2018, ТТН №26101 від 26.10.2018, ТТН №26102 від 26.10.2018, ТТН №26103 від 26.10.2018, ТТН №27101 від 27.10.2018, ТТН №27102 від 27.10.2018, ТТН №27103 від 27.10.2018, ТТН №28103 від 28.10.2018, ТТН №29101 від 29.10.2018, ТТН №29102 від 29.10.2018, ТТН №29103 від 29.10.2018, ТТН №30101 від 30.10.2018, ТТН №30102 від 30.10.2018, ТТН №30103 від 30.10.2018, ТТН №31101 від 31.10.2018, ТТН №31102 від 31.10.2018, ТТН №31103 від 31.10.2018, ТТН №30103 від 30.10.2018 та копії документів до повідомлення №1 від 12.07.2019, а саме: договір перевезення вантажу №1 від 02.07.2018, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000005 від 30.11.2018, ТТН №000373 від 23.11.2018, ТТН №000374 від 24.11.2018, ТТН №000376 від 28.11.2018, ТТН №000375 від 26.11.2018, ТТН №000371 від 21.11.2018, ТТН №000370 від 20.11.2018, ТТН №000372 від 22.11.2018, ТТН №000369 від 19.11.2018, ТТН №000368 від 18.11.2018, ТТН №000367 від 17.11.2018, ТТН №000366 від 16.11.2018, ТТН №000364 від 15.11.2018, ТТН №000363 від 14.11.2018, ТТН №000362 від 13.11.2018, ТТН №000361 від 12.11.2018, ТТН №000359 від 10.11.2018, ТТН №000358 від 09.11.2018, ТТН №000357 від 08.11.2018, ТТН №000356 від 07.11.2018, ТТН №000355 від 05.11.2018, ТТН №000354 від 05.11.2018, ТТН №000353 від 03.11.2018, ТТН №000352 від 02.11.2018, ТТН №000351 від 01.11.2018, ТТН №000420 від 01.11.2018, ТТН №000421 від 02.11.2018, ТТН №000422 від 03.11.2018, ТТН №000423 від 04.11.2018, ТТН №000424 від 05.11.2018, ТТН №000425 від 06.11.2018, ТТН №000426 від 07.11.2018, ТТН №000432 від 08.11.2018, ТТН №000427 від 09.11.2018, ТТН №000428 від 10.11.2018, ТТН №000433 від 11.11.2018, ТТН №000434 від 12.11.2018, ТТН №000435 від 13.11.2018, ТТН №000436 від 15.11.2018, ТТН №000411 від 18.11.2018, ТТН №000412 від 20.11.2018, ТТН №000413 від 21.11.2018, ТТН №000414 від 22.11.2018, ТТН №000415 від 23.11.2018, ТТН №000416 від 24.11.2018, ТТН №000417 від 25.11.2018, ТТН №000418 від 26.11.2018, ТТН №000419 від 27.11.2018, ТТН №000437 від 28.11.2018, ТТН №000383 від 01.11.2018, ТТН №000399 від 02.11.2018, ТТН №000400 від 05.11.2018, ТТН №000384 від 06.11.2018, ТТН №000385 від 07.11.2018, ТТН №000386 від 08.11.2018, ТТН №000387 від 09.11.2018. ТТН №000388 від 12.11.2018, ТТН №000389 від 13.11.2018, ТТН №000390 від 15.11.2018, ТТН №000391 від 20.11.2018, ТТН №000392 від 21.11.2018, ТТН №000393 від 22.11.2018, ТТН №000394 від 23.11.2018, ТТН №000395 від 285.11.2018, платіжне доручення №4084 від 04.12.2018, пояснювальна, суд встановив, що надіслані позивачем первинні та інші документи, повністю відображають зміст господарських операцій між позивачем та контрагентами.

Разом з тим, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не спростував жодними документальними доказами твердження позивача про те, що останнім на підтвердження реальності господарської операції з контрагентом-покупцем та походження товарної продукції (товару), було направлено до контролюючого органу необхідні та достатні документи та пояснення.

Суд зазначає, що відповідачем віднесено позивача до ризикових платників, згідно п.п. 1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку", у зв`язку з вказаною підставою реєстрацію податкових накладних №4 від 31.10.2018 та №5 від 30.11.2018 зупинено.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.

Однак, відповідачем не підтверджено відповідність позивача вказаним критеріям та не надано рішення про внесення останнього до переліку ризикових платників.

Також, суд враховує те, що оскаржувані рішення Комісії ГУ ДФС у Вінницькій області №1049034/ від 11.01.2019 та №1221870/ від 15.07.2019 містять підставу відмови, а саме ненадання копій документів: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі розрахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахуноквих документів, банківських виписок з особових рахунків.

Проте, в порушення наведених вимог законодавства вказані рішення містять лише загальний перелік документів, передбачений формою такого рішення (додаток 2 до вказаного Порядку), і підкреслення конкретних видів документів, які, на думку контролюючого органу, позивачем не надано, не містить.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації вказаних вище податкових накладних №4 від 31.10.2018 та №5 від 30.11.2018, а оскаржувані рішення Комісії ГУ ДФС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1049034/ від 11.01.2019 та №1221870/ від 15.07.2019 про відмову в реєстрації податкових накладних №4 від 31.10.2018 та №5 від 30.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних, підлягають скасуванню в судовому порядку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

У даному випадку, під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів, прийняття вищевказаного рішення.

В той же час, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд дійшов висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №4 від 31.10.2018 та №5 від 30.11.2018.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправними та скасування рішень №1049034/ від 11.01.2019 та №1221870/ від 15.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 31.10.2018 та №5 від 30.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо правомірності заявлених позовних вимог в частині зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію вказаної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені вище критерії відповідачами не дотримані, що тягне за собою необхідність зобов`язання вчинити дії.

У постанові від 16.09.2015 (справа №21-1465а15) Верховний Суд України вказав, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Положенням п. п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (п. 20 Порядку №1246).

Зокрема, в силу норм п. 2 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (ч. 3 ст. 245 цього Кодексу).

За таких обставин, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог в цій частині що, водночас, з урахуванням наведеного, не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, а є способом відновлення порушеного права позивача.

Також, суд відзначає, що посилання відповідача на те, що відсутні первинні документи на підтвердження інформації зазначеній у податкових накладними є безпідставними, оскільки, такі документи були надані. При цьому, контролюючий орган не вправі під час реєстрації податкової накладної перебирати інші управлінські функції та вчиняти інші дії, які покладено під час проведення документальної перевірки платника податків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в заявленому обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки предметом спору є рішення комісії Головного управління ДФС у Вінницькій області, яка діє у складі Головного управління ДФС у Вінницькій області, то судовий збір необхідно стягнути з останнього.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1049034/ від 11.01.2019 та №1221870/ від 15.07.2019 про відмову у реєстрації податкових накладних №4 від 31.10.2018 та №5 від 30.11.2018.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 №4 від 31.10.2018 та №5 від 30.11.2018.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 3842,00 грн (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ); Головне управління ДПС у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, код ЄДРПОУ - 43142454; Державна податкова служба України (код ЄДРПОУ - 43005393, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна