Справа № 300/506/20
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" квітня 2020 р. справа № 300/506/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап`юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказу в частині та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
02.03.2020 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльність щодо ненадання відповіді на звернення від 10.02.2020, зобов`язання надати відповідь на звернення від 10.02.2020, скасування пункту 2 наказу за № 20 від 24.01.2020, та зобов`язання видати наказ про виключення зі списків особового складу.
10.03.2020 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення норм Закону України «Про звернення громадян» не надав відповідь на звернення позивача від 10.02.2020, у зв`язку із чим просить зобов`язати відповідача надати відповідь на звернення від 10.02.2020. Також, позов обґрунтовано тим, що відповідач всупереч постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду не провів повний розрахунок щодо заборгованості з виплати грошового забезпечення за 25 26 лютого 2018 року та не видав наказ про виключення позивача зі списків особового складу військової частини в день кінцевого розрахунку 02.03.2018, внаслідок чого вважає пункт 2 наказу за № 20 від 24.01.2020 таким, що підлягає скасуванню та просить зобов`язати відповідача видати наказ про виключення позивача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погодився, із посиланням на відповідні норми права та твердження, просив в задоволенні позову відмовити, на тій підставі, що 17.02.2020 на адресу відповідача надійшло заява позивача від 10.02.2020 за вхідним № 265, а 25.02.2020 відповідач, в межах строків, встановлених Законом України «Про звернення громадян» направив відповідь за № 230 на його заяву. На виконання судових рішень відповідач видав наказ за № 20 від 24.01.2020 про скасування наказу за № 92 від 21.12.2018 в частині дати виключення позивача зі списків військової частини НОМЕР_1 .
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, зазначає наступне.
Предметом розгляду даної адміністративної справи є про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на звернення від 10.02.2020, зобов`язання надати відповідь на звернення від 10.02.2020, скасування пункту 2 наказу за № 20 від 24.01.2020, та зобов`язання видати наказ про виключення зі списків особового складу.
Розглядаючи зміст позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на звернення від 10.02.2020 та зобов`язання надати відповідь на звернення від 10.02.2020 та їх обґрунтування, суд встановив, що ОСОБА_2 звернувся в інтересах позивача із заявою від 10.02.2020 провести, на виконання вимог постанов Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018, справа за № 809/516/18, та Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019, справа № 0940/2425/18, розрахунок по заборгованості з грошового забезпечення з ОСОБА_1 , а саме: провести виплату грошового забезпечення за 25 26 лютого 2018 року та в подальшому видати наказ про виключення зі списків особового складу військової частини з ОСОБА_1 в день кінцевого розрахунку з ним.
Вказана заява від 10.02.2020 надійшла до відповідача 17.02.2020 та зареєстрована за № 265. Відповідач, 25.02.2020, направив відповідь за № 230 на заяву від 10.02.2020, що підтверджується копією журналу реєстрації вихідних документів військової частини НОМЕР_1 на 2018 рік №23 за номенклатурою на 2017 рік № 23.
На заяву від 10.02.2020 повідомлено заявника про те, що відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2020, яка вступила в законну силу, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2020 за № 20 скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2018 за № 92 в частині дати виключення ОСОБА_1 зі списків військової частини НОМЕР_1 . Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2020 за № 20 направлено ОСОБА_1 (вих. Від 27.01.2020 за № 100). Також, повідомлено, що резолютивні частини постанов Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 та Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 не містять вимоги про проведення перерахунку та виплати грошового забезпечення ОСОБА_3 з 25.02.2018 по день виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України «Про звернення громадян». Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Згідно з статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.
Статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Заява (клопотання) звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Таким чином, враховуючи вказані норм Закону України «Про звернення громадян» та ті обставини, що представник позивача звернувся до відповідача із заявою від 10.02.2020, яка надійшла до відповідача 17.02.2020, а відповідь на цю заяву направлено заявнику 25.02.2020, суд зазначає, що відповідь на заяву від 10.02.2020 надано відповідачем в межах строків, встановлених статтею 20 Закону України «Про звернення громадян».
Як наслідок, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на звернення від 10.02.2020 та зобов`язання надати відповідь на звернення від 10.02.2020, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, тому в цій частині вимог слід відмовити.
Розглядаючи зміст позовних вимог про скасування пункту 2 наказу за № 20 від 24.01.2020 та зобов`язання видати наказ про виключення зі списків особового складу, суд встановив, що пунктом 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за № 20 від 24.01.2020 скасовано пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №292 від 21.12.2018. Пунктом 2 цього наказу внесено зміни до пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №43 від 26.02.2018, виклавши його в іншій редакції, яка передбачає виключення позивача зі списків особового складу частини і всіх видів забезпечення з 27 лютого 2018 року.
Суд встановив, що 11.03.2019 рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду за № 0940/2425/18 у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2018, зобов`язання вчинення дій та стягнення моральної шкоди, позов задоволено частково. Скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2018 №292 в частині грошових виплат ОСОБА_1 , здійснених по 24 лютого 2018 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок всіх видів забезпечення ОСОБА_1 по 26 лютого 2018 року та зобов`язати їх виплатити з врахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позову відмовлено.
30.11.2019 постановою Восьмого Львівського апеляційного адміністративного суду за № 857/4762/19 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року в справі № 0940/2425/18 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов задоволено частково. Скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.12.2018 року № 292. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Мотивами скасування рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року в справі № 0940/2425/18 та скасуванням, Восьмим апеляційним адміністративним судом, наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.12.2018 № 292, є висновки суду апеляційної інстанції про те, що приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки днем виключення позивача зі списків особового складу військової частини згідно з наказом № 292 від 21.12.2018 є 26.02.2018, то розрахунок всіх видів забезпечення слід провести по 26.02.2018 року. У зв`язку з таким висновком суду, наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 292 від 21.12.2018 скасовано в частині, що стосується дати проведення розрахунку з усіх видів забезпечення.
Апеляційним судом встановлено, що грошова премія за сумлінне виконання службових обов`язків в розмірі 480 % - 5 410, 29 гривень, виплачена 26.02.2018; надбавка за виконання особливо важких завдань в розмірі 50% - 864 гривні, виплачена 26.02.2018; щомісячна додаткова грошова винагорода в розмірі 60 % - 4 868, 99 гривень, виплачена 26.02.2018; одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 50 % - 151 480 гривень, виплачена 26.02.2018; грошова компенсація основної відпустки за 2018 рік 15 215, 63 гривень, виплачена 26.02.2018; грошового забезпечення за окладом - 901,70 гривень виплачено 26.02.2018; за військове звання - 197, 14 гривень, виплачено 26.02.2018; підвищення посадового окладу - 225, 43 гривень, виплачено 26.02.2018; надбавка за вислугу років - 493,71 гривень, виплачена 26.02.2018; грошова допомога на оздоровлення 9 325, 49 гривень, виплачена 02.03.2018.
Отже, проведення остаточного розрахунку з усіх видів забезпечення з ОСОБА_1 відбулось 02.03.2018, тобто станом на день виплати грошової допомоги на оздоровлення.
Таким чином, враховуючи наведені вище правові норми, датою виключення позивача зі списків особового складу військової частини, на думку апеляційного суду, слід вважати 02.03.2018, тобто день проведення з позивачем розрахунку з усіх видів забезпечення.
Оскільки, лише 02.03.2018 з позивачем проведено розрахунок з усіх видів грошового забезпечення, то по вказану дату позивач перебував у відносинах публічної служби з відповідачем, а тому позивач не міг бути виключений із списків особового складу військової частини раніше, а саме 26.02.2019.
За наведених обставин строкові виплати зазначені в наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2018 № 292 повинні бути перераховані та проведені по 02.03.2019 року.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи та з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів невірно визначено дату виключення позивача зі списків особового складу військової частини, яка пов`язана з проведенням остаточного розрахунку за усіма видами забезпечення військовослужбовця. У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2018 року № 292 в частині здійснених грошових виплат по 24.02.2018 та зобов`язання їх виплати по 26.02.2019, не давши оцінки даті виключення позивача зі списків особового складу військової частини в контексті правових норм абзаців 1 та 3 пункту 242 Положення.
Суд, враховуючи аналіз наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за № 20 від 24.01.2020 та судових рішень у справі за № 0940/2425/18, встановив, що пунктом 2 цього наказу внесено зміни до пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 43 від 26.02.2018, виклавши його у новій редакції, без врахування висновків суду апеляційної інстанції, викладених в постанові від 30.07.2019 за № 857/4762/19.
Таким чином, пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за № 20 від 24.01.2020 підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.
Позовні вимоги про зобов`язання відповідача видати наказ про виключення позивача зі списків особового складу задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а на виконання вказаного рішення суду апеляційної інстанції відповідач зобов`язаний видати відповідний наказ.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.
Судові витрати, які підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказу в частині та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за № 20 від 24.01.2020.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.