Справа № 460/2995/19
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

03 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/2995/19 пров. № А/857/3560/20

Суддя Восьмого апеляційного адміністративного суду Обрізко І. М., перевіривши апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 460/2995/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року задоволено повністю адміністративний позов ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, рішення про коригування митної вартості товарів.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Галицька митниця Державної митної служби подала апеляційну скаргу.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..

Із матеріалів справи слідує, що оскаржене судове рішення проголошено 12 грудня 2019 року, повне судове рішення складено 19 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 19 березня 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Згідно з частиною третьою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Особою, яка подала апеляційну скаргу, заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтоване тим, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" визначено, що головним розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів із реорганізації є Державна фіскальна служба України, а головним розпорядником бюджетних коштів з керівництва та управління у сфері митної політики є Державна митна служба України. Галицька митниця Держмитслужби є розпорядником коштів нижчого рівня.

На момент подання апеляційної скарги вперше (17.01.2020 року), а також на момент отримання копії ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2020 року про залишення цієї апеляційної скарги без руху у зв`язку із несплатою судового збору в Галицької митниці Держмитслужби були відсутні бюджетні асигнування на видатки по сплаті судового збору. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2020 року апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку із неусуненням недоліків, зазначених в ухвалі від 31.01.2020 року. Вважає зазначенні причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, оскільки не залежали від волевиявлення скаржника.

Вважаю вказані підстави не свідчать про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження.

ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Так, у пунктах 40, 41 справи "Пономарьов проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що "… якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та з підстав, які видаються непереконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду… Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків".

Таким чином, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду: від 31.01.2019 року у справі № 814/1045/16, від 21.12.2018 року у справі № № 804/14052/15, від 12.12.2018 року у справі № 826/14667/17, від 30.11.2018 року у справі № 813/5822/13-а , від 20.11.2018 року у справі № 826/17458/16, від 13.11.2018 року у справі № 806/5201/15.

Крім того, звертаю увагу на те, що згідно платіжного доручення №244 судовий збір за подання апеляційної скарги у справі №460/2995/19 був сплачений ще 11 лютого 2020 року, тобто в межах строку, встановленого ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху, однак із невідомих причин таке платіжне доручення не було скеровано на виконання вимог зазначеної ухвали. Лише після повернення апеляційної скарги згідно із ухвалою суду від 04 березня 2020 року, Галицькою митницею Держмитслужби було повторно подано апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку 17 березня 2020 року. Апелянт не наводить жодних підстав неможливості подання підтвердження сплати судового збору у даній справі відразу після проплати.

Відтак, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши термін для усунення недоліку.

Вказаний недолік апеляційної скарги повинен бути усунутий шляхом надіслання на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших поважних підстав його пропуску, крім тих, яким уже надано оцінку.

При цьому, особі, яка подає апеляційну скаргу, слід роз`яснити, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України в разі, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк, або наведені нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 295, 298, 299 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 460/2995/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, рішення про коригування митної вартості товарів - залишити без руху.

Встановити Галицька митниця Державної митної служби десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяІ. М. Обрізко