Справа № 160/1319/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року Справа № 160/1319/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНСТРОЙКОНСАЛТИНГ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
15.01.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОНСТРОЙКОНСАЛТИНГ" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії (справа №160/518/20).
Ухвалою суду від 20.01.2020 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
31.01.2020 року позивач надав до суду уточнену позовну заяву, у якій визначив відповідачем - Державну фіскальну службу України.
Ухвалою суду від 03.02.2020 року роз`єднано позовні вимоги у справі №160/518/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНСТРОЙКОНСАЛТИНГ" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії в самостійні провадження.
Виділено в окреме самостійне провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНСТРОЙКОНСАЛТИНГ" (далі - ТОВ ДОНСТРОЙКОНСАЛТИНГ, позивач) до Державної фіскальної служби України про:
- визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19.11.2019 року за №1332630/35951542 про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 01.09.2019 року;
- зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, складені ТОВ "ДОНСТРОЙКОНСАЛТИНГ", датою їх фактичного надходження до ДФС України, а саме податкову накладну №6 від 01.09.2019 року - прийнятою та зареєстрованою 26.09.2019 року.
Ухвалою суду від 06.02.2020 року уточнену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Позивач усунув недоліки позовної заяви, надав уточнену позовну заяву, в якій відповідачами по справі визначив - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідач-1) та Державну податкову службу України (далі - ДПС України, відповідач-2). Позовні вимоги викладені у новій редакції:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19.11.2019 року за №1332630/35951542 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 01.09.2019 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, складені ТОВ "ДОНСТРОЙКОНСАЛТИНГ", датою її фактичного надходження до ДПС України, а саме податкову накладну №6 від 01.09.2019 року.
Ухвалою суду від 24.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, прийняте відповідачем-1 з порушенням норм чинного законодавства, оскільки на вимогу фіскального органу після зупинення реєстрації податкової накладної, позивачем були надані всі належні документи та пояснення. Проте, документи та пояснення не були взяті контролюючим органом до уваги, натомість відповідачем-1 зазначено підставу для відмови у реєстрації податкової накладної: ненадання платником податку копії документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні без конкретизації, які саме документи необхідно надати. Позивач вважає, що ним було виконані всі вимоги законодавства, необхідні для реєстрації податкової накладної, а тому відмова в реєстрації податкової накладної є протиправною, а податкова накладна має бути зареєстрована.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області надано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив, що оскаржуване рішення прийнято комісією у зв`язку не наданням платником усіх документів, а саме: відсутня інформація щодо офісного, складського примішення, ТТН заповнені з порушенням (адреса навантаження, розвантаження не відповідає адресі постачальника щодо поставлених тмц, які використані при проведенні робіт, в актах виконаних робіт не зазначено вартість використаних матеріалів, кількість задіяних фахівців (незмістовний), відсутня інформація яким обладнанням виконані роботи, відсутня смета витрат, акти виконаних робіт не змістовні. Таким чином, визначена підстава в рішенні комісії для відмови в реєстрації податкової накладної №6 від 01.09.2019 року є правомірною, а рішення є такими, що прийняте відповідно до норм діючого законодавства та в установленому порядку, а вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
ДПС України надано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив, що позовні вимоги ТОВ "ДОНСТРОЙКОНСАЛТИНГ" про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є необґрунтованими, оскільки без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є передчасним. Крім того, відповідачем-2 зазначено, що реєстрація податкових накладних є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією ДПС України.
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ТОВ "ДОНСТРОЙКОНСАЛТИНГ" зареєстровано 26.05.2008 року як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Дніпропетровській області відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Основним видом діяльності підприємства за КВЕД є 41.10 організація будівництва будівель.
З матеріалів справи встановлено, що з метою провадження господарської діяльності ТОВ "ДОНСТРОЙКОНСАЛТИНГ" придбало матеріали (фарба, портландцемент, розчинник органічний, арматура, пісок) у наступних контрагентів:
- ТОВ ВІТОЛЮКС ДИСТРИБУЦІЯ, що підтверджується договором поставки №КЛ789/2019 від 31.12.2018 року, видатковими накладними №225437 від 23.08.2019 року, №225324 від 29.08.2019 року, №225320 від 29.08.2019 року, №225376 від 29.08.2019 року, №225366 від 29.08.2019 року, №225378 від 29.08.2019 року, №225322 від 29.08.2019 року; товарно-транспортними накладними №000225320 від 29.08.2019 року, №000225322 від 29.08.2019 року, №000225324 від 29.08.2019 року, №000225366 від 29.08.2019 року, №000225378 від 29.08.2019 року, №000225437 від 23.08.2019 року, №000225376 від 29.08.2019 року, платіжними дорученнями №647 від 01.08.2019 року та №690 від 30.08.2019 року;
- ТОВ «ФРАНЧАЙЗИНГОВА КОМПАНІЯ», що підтверджується договором № 33 від 02.08.2019 року, видатковою накладною №281 від 23.08.2019 року, товарно-транспортною накладною №ВН281/1 від 23.08.2019 року, платіжними дорученнями № 692 від 03.09.2019 року, №671 від 23.08.2019 року, № 680 від 28.08.2019 року;
- ТОВ «УКРБУДТРАНС, що підтверджується видатковою накладною № 31 від 20.02.2019 року, платіжним дорученням №425 від 28.02.2019 року, товарно-транспортною накладною №Р31 від 20.02.2019 року;
- ТОВ «МЕЛІНЕС», що підтверджується договором купівлі-продажу №106/19 від 01.06.2019 року, видатковою накладною №155 від 26.07.2019 року, товарно-транспортною накладною №155 від 26.07.2019 року;
- ТОВ ТПД №1, що підтверджується договором №0108/19 від 01.08.2019 року, видатковою накладною №34 від 26.08.2019 року, товарно-транспортною накладною №34/01 від 26.08.2019 року, №34/02 від 26.08.2019 року.
Придбаний товар зберігався на складі за адресою: Дніпропетровська область, смт. Солоне, вулиця Задернюка, 235 на підставі договору суборенди №1/19 від 02.01.2019 року.
Для виконання робіт ТОВ ДОНСТРОЙКОНСАЛТИН залучило ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується договором підряду №208-19 від 02.08.2019 року.
Судом встановлено, що між ТОВ ДОНСТРОЙКОНСАЛТИНГ (виконавець) та ПП АРХІТЕКТУРНІ ТА ІНЖЕНЕРНІ РІШЕННЯ (замовник) укладено договір про надання послуг №0109-01 від 01.09.2019 року, за умовами якого виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги, в порядку та на умовах визначених цим договором. Загальна сума договору складає 2793530 грн. Відповідно до пункту 2 цього договору виконавець надає замовнику послуги: поточні ремонтно-дорожні роботи, встановлення та заміна дорожніх знаків.
До вказаного договору складено розрахунок витрат від 01.09.2019 року, розмір яких складає 2564495,27 грн. з ПДВ.
На підтвердження виконання умов договору №0109-01 від 01.09.2019 року позивачем надано акт надання послуг №224 від 01.09.2019 року, платіжні доручення №229 та 230 від 18.09.2019 року.
Підставами для зупинення реєстрації податкової накладної №6 від 01.09.2019 року вказано наступні виявлені помилки: обсяг постачання товару/послуги 42.11 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсяги його постачання, що відповідає вимогам п.п. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операції. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
14.11.2019 року ТОВ ДОНСТРОЙКОНСАЛТИНГ засобами електронного зв`язку направлено до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Соборного управління, Соборної ДПІ повідомлення №7 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена із відповідними поясненнями.
Квитанцією №1 підтверджено прийняття контролюючим органом повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК.
Комісією ГУ ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №1332630/35951542 від 19.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №6 від 01.09.2019 року.
Вказане рішення прийнято з підстав ненадання платником податку копії документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
В матеріалах справи відсутні докази оскарження позивачем рішення №1332630/35951542 від 19.11.2019 року в адміністративному порядку до ДПС України.
Вважаючи рішення відповідача-1 про відмову у реєстрації податкової накладної №6 від 01.09.2019 року протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок №1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.
Відповідно до пункту 12 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 (далі - Порядок №117, в редакцій чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 13 Порядку №117).
Як встановлено під час розгляду справи, реєстрацію податкової накладної позивача зупинено з тих підстав, що обсяг постачання товару/послуги 42.11 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги або обсягу його постачання, що відповідає вимогам підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку. У квитанції запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Суд наголошує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію ризиковості платника податку та документів, які необхідно надати, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкових накладних, а не будь-яких на власний розсуд.
Таким чином, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії призводить до їх протиправності.
Згідно з пунктами 14, 15 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).
Пунктами 18-21 Порядку № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Пунктом 27 Порядку №117 визначено, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Отже, судом під час розгляду справи встановлено, що позивачем подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, щодо якої заявлено позовні вимоги. ГУ ДПС у Дніпропетровській області за наслідком проведеного моніторингу зупинено реєстрацію зазначеної податкової накладної та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Позивачем надані пояснення та копії первинних документів, складених під час здійснення відповідної господарської операцій, що підтверджено матеріалами справи.
Підставою для відмови в реєстрації податкової накладної №6 від 01.09.2019 року в оскаржуваному рішенні комісією відповідача-1 зазначено ненадання платником податку копії документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. При цьому, в оскаржуваному рішенні не наведено обґрунтувань причин відмови в реєстрації податкової накладної на підставі копій первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції, які були надані позивачем для проведення реєстрації податкової накладної. Відповідач-1 в оскаржуваному рішенні не визначив певний перелік документів, необхідних і достатніх саме в даному випадку для підтвердження відповідності обсягу постачання товару величині залишку обсягу придбання такого товару, і в подальшому прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».
Суд відхиляє посилання представника відповідача-1 на ненадання підприємством інформації щодо офісного, складського приміщення та надання ТТН, які заповнені з порушенням (адреса навантаження, розвантаження не відповідає адресі постачальника щодо поставлених тмц, які використані при проведенні робіт), актів виконаних робіт, складених з порушенням (не зазначено вартість використаних матеріалів, кількість задіяних фахівців (незмістовний), відсутня інформація яким обладнанням виконані роботи, відсутня смета витрат, акти виконаних робіт не змістовні), оскільки у відповідності до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи приписи зазначеної норми суд не приймає до уваги вказані доводи, оскільки оскаржуване рішення такої інформації не містить.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 року у справі №822/1817/18 загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Отже, відповідачем-1, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не наведено обґрунтованих мотивів прийняття оскаржуваного рішення, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо.
Таким чином, оскаржуване рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області №1332630/35951542 від 19.11.2019 року є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо доводів відповідача-2, що питання реєстрації податкових накладних в реєстрі є дискреційною функцією фіскального органу, суд зазначає наступне.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Суд зазначає, що дискреційні функції ДПС України як суб`єкта владних повноважень під час прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних чітко визначені законом, оскільки чинним законодавством України визначений вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Оскільки під час розгляду справи у суді позивачем доведено надання ним до ГУ ДПС у Дніпропетровській області документів, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №6 від 01.09.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд вважає, що у даному випадку, у відповідача-2 відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв`язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача може бути забезпечений шляхом зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної №6 від 01.09.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З урахуванням вищевикладеного, ГУ ДПС у Дніпропетровській області не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області №1332630/35951542 від 19.11.2019 року є протиправним та підлягає скасуванню, а порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну №6 від 01.09.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ ДОНСТРОЙКОНСАЛТИНГ підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи ту обставину, що позовні вимоги у справі №160/518/20 роз`єднані ухвалою суду від 03.02.2020 року та виділено в окреме провадження позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасувати рішення відповідача-1 в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19.11.2019 року за №1332630/35951542 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 01.09.2019 року та зобов`язання відповідача-2 зареєструвати податкову накладну №6 від 01.09.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних (справа №160/1319/20), то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області, комісією якої порушені права позивача, підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.11.2019 року №1332630/35951542 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 01.09.2019 року.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати складену Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОНСТРОЙКОНСАЛТИНГ" податкову накладну №6 від 01.09.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного надходження до ДПС України.
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНСТРОЙКОНСАЛТИНГ за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар