Справа № 400/430/19
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
27.03.2020 р. № 400/430/19
Суддя Миколаївского окружного адміністративного суду Брагар В.С. розглянувши заяву про визнання протиправними дій та бездіяльність, вчинених Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.04.2019р. по справі №400/430/19
за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
треті особиОСОБА_2 , АДРЕСА_2
прозаява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду,
20.03.2020 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень та дій, вчинених Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.04.2019р. по справі №400/430/19, в якій заявник просить:
- визнати протиправними та не чиним наказ Головного управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області по справі №400/430/19 у зв`язку з невиконанням ним рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.04.2019р. по справі №400/430/19.
Заява обґрунтована тим, що рішення Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має бути оформлене відповідним розпорядчим індивідуальним правовим актом, і тому таке рішення не може бути оформлене у формі листа та прийняте без урахування правової оцінки наданої судом у рішенні.
Частиною 1 ст.383 КАС України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
Суд ухвалив розглядати заяву в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
18 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, в якій просив:
- визнання протиправною відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 8,02 ум. кад. га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану в межах території Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що перебуває у постійному користуванні ФГ «Праця, врожай, добробут»;
- зобов`язання повторно розглянути заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 8,02 ум. кад. га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану в межах території Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що перебуває у постійному користуванні ФГ «Праця, врожай, добробут».
Постановою Пятого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 року апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області залишено без задоволення. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року у справі 400/430/19 залишено без змін.
15.10.2019 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду набрало законної сили.
21.11.2019 року позивачу видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення.
12.02.2020 року позивач звернувся із заявою, відповідними документами та виконавчими листами до ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області .
Проте, відповідач видав наказ від 10.03.2020р. №5046-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», з підстав того, що бажана земельна ділянка розташована в межах Сухоєланецькое ОТГ, відповідно до розпорядження КМУ від 31.01.2018 року №60-р., передача земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність здійснюється за погодженням з обєднаними територіальними громадами, шляхом прийняття відповідною радою рішення, та відмовили з підстав відсутності документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Позивач вважає данний наказ виданий із надуманих підстав, які суперечать нормам чинного законодавства та відповідному рішенню суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно з ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до приписів ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для виконання.
З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, регламентований ст.383 КАС України.
Так, статтею 383 КАС України, зокрема, передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Так, як було встановлено судом, рішенням Миколаїського окружного адміністративного суду від 19.04.2019 року підтвердженим постановою Пятого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 року зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області зобов`язання повторно розглянути заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 8,02 ум. кад. га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану в межах території Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що перебуває у постійному користуванні ФГ «Праця, врожай, добробут».
Відповідно до положень ч. 6 ст. 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу у порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Відповідно до приписів ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Суд звертає увагу сторін, що під час надання відмови яка була дослідженна під час розгляду спору по суті по справі 400/430/19 відповідачем були встановлені зовсім інші недоліки поданої позивачем заяви, а саме: копія Державного акту на право постійного користування землею не містить інформації про дату реєстрації відповідного Державного акту в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею, а також виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить інформацію про членів фермерського господарства «Праця, врожай, добробут».
В порядку виконання судового рішенні відповідачем повторно відмовлено позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність, але зовсім з інших підстав, про які відповідачем не було заявлено ні в відмові від 07.02.2019 р, ні під час розгляду справи 400/430/19 по суті, більш того законодавством не передбачені такі підстави відмови.
Суд звертає увагу відповідача на те, що позивач не звертався до нього з новою заявою та новими документами для надання дозволу на розробку проекту землеустро, а звернувся в порядку виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Відповідно до цього відповідач не мав права надавати відмову на ту саму заяву з тією самою кількістю документів, які були розглянуті управління (при зверненні до відповідача 07.01.2019 року) з нових підстав, а тому є протиправними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.
На підставі положень ч.6 ст.383 КАС України, суд вважає, що відповідачем порушено положення ч.2 ст.14, ч.1 ст.370 КАС України та ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а саме: не виконано у повному обсязі судове рішення, яке набрало законної сили.
Враховуючи вищевказане, дії Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.05.2017 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства є протиправними, оскільки надана відмова з підстав які не були на розгляді справи 400/430/19, у зв`язку з чим, заява позивача про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 243, 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
1. Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень та дій, вчинених Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.04.2019р. по справі №400/430/19 - задовольнити.
2.Визнати протиправним та нечиним наказ Головного управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області від 10.03.2020 року №5046-СГ «Про відмову в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою».
3. Копію окремої ухвали направити Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
4. Про виконання окремої ухвали повідомити суд не пізніше одного місяця після її надходження.
Копії окремої ухвали направити позивачу.
Відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Суддя Брагар В. С.