Справа № 766/3477/20
Суддя: Войцеховська Я. В.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/3477/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Войцеховської Я.В.,

секретар судового засідання Кобець А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Херсоні адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Інспектора 4 батальйону 4 роти УПП в Миколаївській області лейтенанта поліції Пода Дмитра Вадимовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просив скасувати постанову серії ЕАК № 2148127 від 23.02.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 України.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.02.2020 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП в зв`язку з тим, що перевозив небезпечний вантаж «бензин» та здійснив стоянку в межах населеного пункту, чим порушив п. 22 ПДР та на нього накладено штраф у розмірі 510 грн. З даною постановою не згоден, оскільки постанова складена без будь-яких доказів, крім того зазначений в постанові пункт правил дорожнього руху не містить заборони на здійснення стоянки небезпечного вантажу в межах населеного пункту. Вважає постанова винесена незаконно, з порушенням норм чинного законодавства.

Провадження по справі відкрито ухвалою суду від 02.03.2020р. та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження. Вказаною ухвалою надано сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив тощо.

Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд даного позову в загальному порядку.

Позивач в судове засідання за викликом суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі доказами.

Представники відповідачів в судове засідання за викликом суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належними чином.

На адресу суду подано письмовий відзив, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою та відповідає вимогам закону. Надав диск з відео файлами, фото з місяця скоєння правопорушення, як доказ вчинення позивачем правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку про те, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

З постанови серії ЕАК № 2148127 від 23.02.2020 року, винесеної інспектором 4 батальйону 4 роти УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції Пода Д.В. вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. В оскаржуваній постанові вказується, що позивач 23.02.2020р. об 07-02 год. керував автомобілем «Р420» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м.Миколаїв Одеське шосе 93км перевозив небезпечний вантаж «Бензин» 1203 та здійснив стоянку в межах населеного пункту, чим порушив п.22 ПДР України - порушення правил проїзду великовагових ТХ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та на порушення відповідачем норм закону при її винесенні.

Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічні норми містяться в ч.1 ст.8 ЗУ «Про Національну поліцію» .

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України перевезення небезпечних вантажів здійснюється за спеціальними правилами.

Позивачем в позовній заяві зазначено та не оспорюється, що ним здійснювалось перевезення небезпечного вантажу.

Диспозицією ст. 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Статтею 16 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» передбачено, що до компетенції підрозділів Національної поліції України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, належить контроль за безпекою дорожнього руху під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, а також додержанням законодавства у зазначеній сфері.

Оскільки транспортний засіб під керуванням позивача здійснював перевезення небезпечного вантажу, на нього поширюються вимоги правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, які затверджені наказом МВС України №656 від 04.08.2018 року та Закон України «про перевезення не безпечних вантажів» № 1644-3 від 06.04.2000р., якими визначаються порядок та основні вимоги до забезпечення безпеки дорожнього перевезення небезпечних вантажів на всій території України.

Відповідно п.2 розділу III Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, які затверджені наказом МВС України №656 від 04.08.2018 року Стоянка транспортних засобів під час перевезення небезпечних вантажів дозволяється тільки після вжиття відповідних заходів безпеки. Транспортний засіб може стояти в місцях, що відповідають таким вимогам: 1) автомобільна стоянка охороняється, обслуговувальний персонал стоянки поінформований про характер вантажу та місцезнаходження водія; 2) автомобільна стоянка загального користування або приватна автомобільна стоянка, де ушкодження транспортного засобу з небезпечним вантажем іншим транспортним засобом малоймовірне; 3) відкрите місце за межами земляного полотна дороги, віддалене на безпечну відстань від житлових будівель та місць скупчення людей і через яке не проходять люди.

Місця стоянки, зазначені в підпункті 2 цього пункту, можуть використовуватися тільки в разі, якщо поблизу немає стоянок, передбачених у підпункті 1 цього пункту, а місця стоянки, зазначені в підпункті 3 цього пункту, можуть використовуватися тільки в разі, якщо поблизу немає стоянок, передбачених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В підтвердження правомірності винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення та факту вчинення позивачем правопорушення, відповідачем разом з відзивом надано диск - відеофіксацію з нагрудного відеореєстратору поліцейського та роздруківку місця на карті місцевості з місця вчинення правопорушення, які дослідженні судом в порядку ст.220 КАС України. Наданими доказами підтверджується факт стоянки на узбіччі в місті Миколаїв вантажного т/з , яким керував позивач, без вжиття відповідних заходів захисту вантажу. З дослідженого відео файлу вбачається , що поліцейськими при винесенні постанови дотримано процедуру розгляду адміністративної справи, роз`яснено порядок оскарження постанови, оголошено суть вчиненого право рушення та роз`яснено як правильно здійснювати паркування. Позивач під час оформлення адміністративних матеріалів визнав даний факт. Місце його стоянки не відповідає вимогам визначеним п.2 розділу III Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимогст.77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, проаналізувавши надані суду докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП, доведена повністю, а дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд прийшов до переконання, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про дорожній рух», ст.ст. 9, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП України, ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 122, 159, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Інспектора 4 батальйону 4 роти УПП в Миколаївській області лейтенанта поліції Пода Дмитра Вадимовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.В.Войцеховська

Повний текст рішення складено 02.04.2020 року