Справа № 243/179/20
Суддя: Гончарова А. О.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний № 243/179/20
Провадження № 2-а/243/20/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя Гончарова А.О.

за участю секретаря судового засідання Олійник А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції в Харківській області, за участю третьої особи - Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з уточненою позовною заявою до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 07.01.2020 року об 11-46 год. він керував автомобілем RENAULT DUSTER, д. н. з. НОМЕР_1 , та на автодорозі біля будинку № 1 по вул. Потапенка м. Харків був зупинений інспектором Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції в Харківській області (1 батальйон, 5 рота) молодшим лейтенантом поліції Литвин Ліною Володимирівною, яка стала звинувачувати позивача в тому, що він керує транспортним засобом, на якому пошкоджене лобове скло у зоні роботи склоочисників, чим порушує п. 31.4.4 ПДР України, тобто керує транспортним засобом, що має несправності склоочисника і склообмивача вітрового скла. ОСОБА_1 з даними звинуваченнями не погодився, однак, незважаючи на його заперечення, інспектором було винесено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1947557, за ч. 1 ст. 121 КУпАП у зв`язку з порушенням п. 31.4.4 ПДР України, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 340,00 грн.

Позивач вважає, що вищевказана постанова винесена інспектором патрульної поліції з порушенням чинного законодавства, вимог ч. ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП, оскільки фабула постанови не містить інформації про те, хто і яким транспортним засобом керував, точної дати та часу події, не була проведена фото- і відеофіксація, не було проведено жодного експертного дослідження відносно несправності склоочисника і склообмивача та на предмет пошкоджень вітрового скла.

ОСОБА_1 стверджує, що несправностей склоочисника і склообмивача, а також будь-яких пошкоджень вітрового скла його автомобіль не мав і не має.

Окрім того, всупереч вимогам ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення була розглянута без участі ОСОБА_1 , оскільки інспектор заповнювала постанову в своєму автомобілі в той час, коли ОСОБА_1 знаходився в своєму автомобілі.

Посилаючись на ч. 1 ст. 276 КУпАП, ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 19, ч. 2 ст. 71 КАС України, позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1947557 від 07.01.2020 року, винесену відносно нього за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою суду від 24.01.2020 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи Департамент патрульної поліції.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, жодних клопотань, пояснень, відзиву на адресу суду від відповідача не надходило.

Представник третьої особи, Департаменту патрульної поліції, в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, з`ясувавши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1947557 від 07.01.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 грн. Зокрема, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 07.01.2020 року об 11-46 год. керував транспортним засобом RENAULT DUSTER, н. з. НОМЕР_1 , в м. Харків по вул. Потапенко, 1, у якого було пошкоджено лобове скло в зоні роботи склоочисників, чим порушено п. 31.4.4 ПДР - Керування водієм транспортним засобом, що має несправності склоочисника і склообмивача вітрового скла. (а. с. 4)

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пп. 31.4.4 п. 31.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: а) не працюють склоочисники; б) не працюють передбачені конструкцією транспортного засобу склообмивачі.

Суд не приймає доводи позивача щодо того, що винесена стосовно нього постанова не містить інформації про те, хто і яким транспортним засобом керував, точної дати та часу події, оскілки всі вказані дані в оскаржуваній постанові наявні, належним чином встановлено особу ОСОБА_1 , зазначено дату, час та місце правопорушення.

Однак, в даному випадку в діях ОСОБА_1 , зафіксованих в постанові про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1947557 від 07.01.2020 року, не вбачається інкриміноване йому інспектором порушення п. 31.4.4 ПДР України, оскільки інспектором зазначено в постанові пошкодження саме лобового скла в зоні склоочисників, а не самих склоочисників або склообмивачів.

Окрім того, вказані в постанові пошкодження транспортного засобу інспектором не підтверджені, жодних пояснень з приводу заявлених позовних вимог або заперечень відповідачем суду надано не було.

Судом не приймається до уваги посилання позивача на те, що оскаржувана постанова серії ЕАК № 1947557 від 07.01.2020 року виносилась інспектором без участі позивача, оскільки дані доводи також не підтверджені жодними доказами, зазначена постанова містить підпис позивача.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту вчинення самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , які викладені у постанові про адміністративне правопорушення від 07.01.2020 року серії ЕАК № 1947557, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, позивач не порушував пп. 31.4.4 п. 31.4 Правил дорожнього руху України, отже, заявлені позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання оскаржуваної постанови незаконною, в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, в даному випадку суд не може вийти за межі наданих йому повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції в Харківській області, за участю третьої особи - Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1947557 від 07.01.2020 року, винесену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340,00 грн. (триста сорок грн. 00 коп.)

В задоволенні решти заявлених позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова