Справа № 522/3109/14-а
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 квітня 2020 року

Київ

справа №522/3109/14-а

адміністративне провадження №К/9901/7419/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2019 року

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року

у справі № 522/3109/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси

про визнання відмови неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Управління пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси, в якому просив:

- визнати неправомірною відмову відповідача щодо обчислення й здійснення пенсійних виплат згідно заяви позивача від 25 грудня 2013 року та доданих до неї відповідних довідок про заробітну плату на СРЗ-1 за період з 01 травня 1984 року по 30 квітня 1989 року;

- зобов`язати відповідача обчислити і здійснити пенсійні виплати згідно самої першої поданої позивачем заяви від 07 жовтня 2013 року та відповідних довідок про заробітну плату для обчислення пенсії.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2014 року, відмовлено у відкритті провадження за позовною вимогою про зобов`язання відповідача обчислити і здійснити пенсійні виплати згідно самої першої поданої позивачем заяви від 07 жовтня 2013 року та відповідних довідок про заробітну плату для обчислення пенсії.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2014 року відкрито скорочене провадження за позовом про визнання неправомірної відмови УПФ щодо обчислення й здійснення пенсійних виплат згідно заяви позивача від 25 грудня 2013 року та доданих до неї відповідних довідок про заробітну плату на СРЗ-1 за період з 01 травня 1984 року по 30 квітня 1989 року.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2014 року позов задоволено.

29 квітня 2014 року до суду першої інстанції надійшла заява позивача, в якій просив звернути до негайного виконання постанову від 19 березня 2014 року та зобов`язати відповідача у тижневий строк подати суду звіт про виконання судового рішення, попередити керівництво УПФ про юридичну відповідальність за 7-місячну невиплату пенсії.

16 травня 2014 року від позивача до суду першої інстанції надійшла заява, у якій просив постановити додаткове рішення в частині зобов`язання УПФ обчислити і здійснити позивачу пенсійні виплати згідно самої першої поданої заяви від 07 жовтня 2013 року та відповідних довідок про заробітну платню для обчислення пенсії.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2014 року в задоволенні вище вказаних заяв відмовлено.

05 серпня 2014 року до суду першої інстанції надійшла заява позивача про перегляд ухвал Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2014 року та від 05 червня 2014 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви скаржник зазначав про невідповідність вищезазначених ухвал (від 27 лютого 2014 року та 05 червня 2014 року) вимогам закону та фактичним обставинам спірних правовідносин, а тому позивачу помилково відмовлено у відкритті провадження за позовною вимогою стосовно обчислення і виплати пенсії.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2019 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року, у задоволені заяви про перегляд ухвал суду за нововиявленими обставинами відмовлено.

06 березня 2020 року позивачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року у справі №522/3109/14-а.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 333 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому ч. 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення, а відтак у разі, якщо нововиявлена обставина була відома суду під час ухвалення судового рішення, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Згідно ч.1, ч.3 ст.241 КАС України, судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови. Судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Пунктом 13 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що рішенням суду є: рішення суду першої інстанції, в якому вирішуються позовні вимоги.

Ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2014 року про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог та ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2014 року про відмову в задоволенні заяв про негайне виконання постанови; зобов`язання відповідача у тижневий строк подати звіт, попередження керівництва УПФ про юридичну відповідальність, та постановлення додаткового рішення, не є судовими рішеннями, якими закінчено розгляд справи.

Таким чином, вказані ухвали, в розумінні ст. 361 КАС України, не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, але можуть бути оскаржені до суду апеляційної інстанції.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2014 року та від 05 червня 2014 року не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, а тому в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, слід відмовити.

Отже, відповідно до вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому ч. 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Положенням п. 2 ч. 2 зазначеної статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись п. 5 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року у справі № 522/3109/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси про визнання відмови неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Желєзний

Судді Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко