Справа № 160/11954/19
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Август Пром» до Офісу великих платників податків ДПС, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Державна податкова служба України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Август Пром» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків ДПС, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Державна податкова служба України, в якій просить:
Представником відповідача надано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що узагальнена податкова інформація є результатом ретельного аналізу наявної податкової інформації, проведеного згідно вимог ст.ст. 72, 73 Податкового кодексу України, в тому числі, яка зберігається в інформаційних базах контролюючих органів (ІС "Податковий блок", Архів електронної звітності (ЄРПН) та ін.). Зазначає, що дії щодо внесення відомостей до інформаційних баз контролюючих органів не можуть бути предметом оскарження, оскільки не створює жодних правових наслідків для платника податків, та відповідач робить висновок, що складена податкова інформація відповідно до п.74.1 ст.74 Податкового кодексу України, зібрана згідно зі статтям 72 і 73 Податкового кодексу України, в тому числі яка зберігається в інформаційних системах контролюючих органів (ІТС «Податковий блок»; Архів електронної звітності (ЄРГІН); підсистема 2.19 АС «Аудит» тощо), відповідає дійсності та має документальне підтвердження.
Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій він вказує, що доводи відповідача є безпідставними, оскільки за змістом спірної ситуації відповідачем надано оцінку господарським операціям позивача у розрізі контрагентів та сказано про не підтвердження показників податкової звітності, проте без дослідження необхідних первинних документів. Вважає, що посилання відповідача на неможливість оскарження дій контролюючого органу щодо складення, реєстрації та внесення до інформаційних баз даних ДПС узагальненої податкової інформації є безпідставним, оскільки узагальнена податкова інформація, а також дії посадових осіб контролюючого органу зі складення, реєстрації та її внесення до баз даних ДПС створюють правові наслідки у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав платника податків, а саме при її використанні органами ДПС при здійсненні контрольно-перевірочних заходів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Першим днем для прийняття рішення по даній справі є 01.02.2020 вихідний день (субота), у зв`язку з чим, з урахуванням вихідних днів та перебування головуючого судді у відпустці, дане рішення прийнято першим робочим днем - 10.02.2020р.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
14 листопада 2019 року ТОВ «АВГУСТ ІІРОМ» Дніпропетровському управлінню Офісу великих платників податків ДПС було направлено адвокатський запит №13/11-2 з проханням надати копію узагальненої податкової інформації щодо ТОВ «АВГУСТ ПРОМ».
У вступній частині Узагальненої податкової інформації зазначено, що вона є результатом опрацювання, відповідно до п.74.1 ст.74 Податкового кодексу України, податкової інформації, зібраної згідно зі статтями 72, 73 Податкового кодексу України, в тому числі, яка зберігається в інформаційних базах контролюючих органів (ІС «Податковий блок», Архів електронної звітності (ЄРПН); підсистема 2.19 АС «Аудит» тощо).
У висновку вказаної узагальненої податкової інформації зазначено: за звітній період декларування ПДВ листопад 2016 року - липень 2019 року в частині здійснення виробництва та реалізації суміші вуглеводної (бензино-лігроїнова фракція) та дизельного палива ДП-Л ЄВРО5-ВО (2710 19 43 00) з контрагентами-покупцями (в період з 01.06.2018 р. по 31.07.2019 р.) встановлено неправомірне визначення платником податків сум податкових зобов`язань при продажу товарів на загальну суму ПДВ 619903982,00 грн.. Таким чином, платником податків порушено норми п.п. а/б п.185.1, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України.
У вступній частині Узагальненої податкової інформації зазначено, що вона є результатом опрацювання, відповідно до п.74.1 ст.74 Податкового кодексу України, податкової інформації, зібраної згідно зі статтями 72, 73 Податкового кодексу України, в тому числі, яка зберігається в інформаційних базах контролюючих органів (ІС «Податковий блок», Архів електронної звітності (ЄРПН); підсистема 2.19 АС «Аудит» тощо).
Узагальнену податкову інформацію складено з причини:
- неможливості проведення документальних планової та позапланових перевірок у зв`язку з недопуском до проведення перевірок та втратою підприємством первинних документів,
- відпрацюванням СГ, щодо яких від інших ДПІ отримано матеріали про відсутність реального здійснення господарських операцій, у т.ч. податкових інформацій, які крім того внесено до АС «Аудит» підсистеми «2.19 відпрацювання сумнівних стосунків» по взаємовідносинах з ризиковими постачальниками,
- отриманням податкової інформації від слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області (лист від 31.07.2019 року).
Зазначений висновок узагальненої податкової інформації зроблений з посиланням на: наявність трудових ресурсів в охоплених податковою інформацією періодах (п.3.1); аналіз можливості виконання оформлених господарських операції з придбання (виробництва)/продажу ідентифікованих товарів/послуг наявним трудовим ресурсам; інформацію про основні засоби, об`єкти оподаткування, земельні ділянки (п.3.2); балансову вартість основних засобів (п.3.2.1); інформацію про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність відповідно до форми 20-ОПП (п.3.2.2); інформацію про земельні ресурси - відсутня (п.3.2.3); інформацію про наявність транспортних засобів згідно АІС «Автомобіль» - відсутня (п.3.2.4); аналіз можливості виконання оформлених господарських операцій з придбання (виробництва)/ продажу ідентифікованих товарів/послуг із використанням основних засобів, об`єктів оподаткування, земельних ділянок (п.3.2.5); інформацію оперативних підрозділів ДФС, інших правоохоронних органів (п.3.3); інша податкова інформація, яка стосується діяльності безпосередньо ТОВ ФЕНОМ ВЕСТ та має суттєве значення для висновків щодо реальності оформлення господарських операцій з придбання (виробництва) продажу товарів/послуг (п.3.4); інформація з Єдиного державного реєстру судових рішень (п.3.4.1); інформацію з наявних експертних висновків (п.3.4.2); аналізу реальності господарських операцій (розділ 5).
Узагальнена податкова інформація щодо ТОВ ФЕНОМ ВЕСТ за звітний період декларування ПДВ за листопад 2016 року - липень 2019 року, з питань проведення операцій постачання на адресу ряду підприємств була внесена до інформаційних баз даних ДФС.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду №160/8738/19 від 11.09.2019р., заяву ТОВ ФЕНОМ ВЕСТ про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ФЕНОМ ВЕСТ до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій задоволено.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду №160/8738/19 від 10.10.2019р., позов Товариства з обмеженою відповідальністю ФЕНОМ ВЕСТ до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління ДФС в Дніпропетровській області щодо складання, реєстрації та внесення до інформаційних баз даних ДФС узагальненої податкової інформації від 29 серпня 2019 року № 11597/7/04-36-14-05-12 щодо ТОВ ФЕНОМ ВЕСТ, за звітні періоди декларування ПДВ за листопад 2016 року - липень 2019 року.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області скасувати реєстрацію та виключити з інформаційних баз даних ДПС узагальнену податкову інформацію від 29 серпня 2019 року № 11597/7/04-36-14-05-12 щодо ТОВ ФЕНОМ ВЕСТ, за звітні періоди декларування ПДВ за листопад 2016 року - липень 2019 року.

Вказане рішення суду набрало законної сили 17.12.2019р., що підтверджується відміткою на рішенні, копія якого наявна в матеріалах справи.

Позивач не погоджуючись з діями Відповідача щодо складання, реєстрації та внесення до інформаційних баз даних ДПС узагальненої податкової інформації щодо ТОВ «Август Пром» звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Дослідивши обставини по справі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 14.1.171 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податкова інформація вживається у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію».

Згідно ст. 16 Закону України «Про інформацію», податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами України.

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 62.1.3 пункту 6.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України).

Відповідно до ст.71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами пр. 72.1.1 п.72.1 ст.72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

За правилами п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок оформляються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності), у разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

За приписами ст. 74 Податкового кодексу України, податкова інформація зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Отже, підставами для внесення змін до облікових даних платників податків можуть бути, зокрема, документально підтверджена інформація, що надається платниками податків; інформація суб`єктів інформаційного обміну, уповноважених вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно платника податків; дані перевірок платників податків.

Щодо правомірності дій Офісу великих платників податків Державної податкової служби по складанню, реєстрації та внесенню податкової інформації до інформаційних баз даних ДФС суд зазначає, що згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач повинен довести, що має правову підставу для внесення відомостей в інформаційні бази та його дії були правомірними.

Нормами податкового кодексу України не передбачено ні повноважень, ні права контролюючих органів за результатами своїх дій складати узагальнені податкові інформації, а саме висновки щодо правомірності визначення платником податків сум податкового кредиту та податкових зобов`язань. Водночас, будь-які висновки щодо дотримання чи недотримання платником податків чинного законодавства можуть бути зроблені виключно під час проведення перевірки платника податків на підставах і в порядку визначених Податковим кодексом України.

Суд погоджується із твердженням позивача, відносно того, що законом не заборонено звертатися до суду із вимогами про визнання протиправними дій, які полягають у складанні, реєстрації та внесенні податкової інформації до інформаційних баз даних ДПС. Суд враховує, що за наслідками своїх дій відповідач не виносив податкового повідомлення-рішення, яке платник податків (позивач) міг би оскаржити, тому позивач не має іншого способу захисту порушених, на його думку, прав та інтересів, окрім як оскаржувати дії податкового органу. За умов невинесення податкового повідомлення-рішення, об`єктом судового контролю повинні бути дії податкового органу. Інше розуміння призвело б до порушення конституційної норми про поширення юрисдикції суду на всі правовідносини.

Крім цього, системний аналіз норм податкового кодексу України свідчить, що підставою для можливості зміни в Системі автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України можуть бути висновки акта перевірки про порушення платником податків податкового законодавства, за результатами яких прийнято податкове повідомлення-рішення. Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов`язань на підставі результатів перевірки та їх узгодження у встановленому законом порядку.

Отже, внесення змін до автоматизованих систем баз даних («Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України») на підставі узагальненої податкової інформації, яка не є рішенням контролюючого органу, без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання уточнюючих декларацій (розрахунків) порушує права та інтереси позивача, оскільки позивач, як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкових зобов`язань відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності. Змінюючи податкові зобов`язання позивача, податковим органом порушено норми ПК України, зважаючи на зобов`язання податкового органу узгодити зміни податкових зобов`язань з платником податків шляхом їх узгодження.

Відповідно, інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що об`єктом оскарження у справі є не висновки, не результати, а саме дії відповідача щодо складання, реєстрації та внесення до інформаційних баз даних ДПС узагальненої податкової інформації № 11871/28-10-50-12-39176765 від 15.11.2019 року щодо ТОВ «АВГУСТ ПРОМ» (код за ) за звітний період декларування ПДВ за червень 2018 року - липень 2019 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з придбання суміші вуглеводневої (бензино-лігроїдна фракція) та дизельного палива ДП-Л-ЄВРО5-ВО (2710 19 43 00) у ТОВ «ФЕНОМ ВЕСТ» () та подальшої реалізації на контрагентів-покупців за період червень 2018 року - липень 2019 року, а також висновків щодо неправомірного визначено суми податкового кредиту при придбанні товарів (суміші вуглеводневої (бензино-лігроїдна фракція) та дизельного палива ДП-Л-ЄВРО5-ВО (2710 19 43 00) у ТОВ «ФЕНОМ ВЕСТ» () на загальну суму 178 119,54 тис. грн. у порушення норми п.п. «а» п. 198.1 ст, 198, п. 198.2 ст, 198, п. 198.6 ст, 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та неправомірно визначено суми податкових зобов`язань при продажу товарів (суміші вуглеводневої (бензино-лігроїдна фракція) та дизельного палива ДП-Л-ЄВРО5-ВО (2710 19 43 00) на загальну суму ПДВ 147 220,33 тис. грн. у порушення п.п. «а», «б» п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України.

Аналізуючи наведені вище положення Податкового кодексу України, процес зіставлення даних податкової звітності у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого фіскальний орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення фіскальним органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються контролюючим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Відповідно до норм податкового законодавства висновок щодо правильності (або достовірності) задекларованих платником даних податкового обліку може бути зроблений -контролюючим органом лише за результатами перевірки такого платника у порядку, визначеному главою 8 Податкового кодексу України "Перевірки".

Згідно положень Податкового кодексу України документування результатів перевірки платника податків фіскальний орган здійснює виключно у формі акту (якщо за результатами перевірки встановлені порушення) або довідки (якщо за наслідками перевірки порушень не встановлено).

Іншого порядку документування контролюючими органами результатів своєї діяльності щодо здійснення податкового контролю чинним законодавством не передбачено.

В свою чергу, складена відповідачем узагальнена податкова інформація № 11871/28-10-50-12-39176765 від 15.11.2019 року містить аналіз ведення позивачем господарської діяльності та оцінку реальності відповідних господарських операцій. При цьому, її складено не за результатами перевірки платника податків та дослідження документів, визначених пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, а в результаті опрацювання податкової інформації. Крім того, з аналізу визначення податкової інформації наведеного в Законі України "Про інформацію" та положень статей 73 та 74 Податкового кодексу України вбачається, що податкова інформація це сукупність відомостей і даних, необхідних для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що створені або отримані у процесі поточної діяльності, та які зберігаються та опрацьовуються в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. При цьому повноважень податкового органу на складання перед внесенням певної інформації до інформаційних баз даних документу під назвою "Узагальнена податкова інформація" положеннями чинного законодавства не передбачено.

Отже, складання документу під назвою "Узагальнена податкова інформація" щодо діяльності платника податків, з метою подальшого внесення на підстав зазначеного документу даних та відомостей до інформаційних баз податкового органу суперечить визначенню поняття податкова інформація" та меті створення інформаційних баз даних податкового органу, оскільки узагальнена податкова інформація має формуватися, у тому числі, саме на підставі відомостей і даних, які містяться в інформаційних базах даних податкового органу, а не навпаки.

При цьому, в даній справі «узагальнені податкові інформації» містили саме висновки про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, а викладене в описовій частині документу дослідження фактично містить ознаки проведеної перевірки, результати якої, за приписами ст. 86 Податкового кодексу України, мають бути оформлені довідкою, а в разі наявності порушень податкового законодавства актом.

Платник податків вправі вимагати від контролюючого органу вжиття відносно себе лише тих управлінських дій з приводу податкового контролю, які прямо передбачені законом, лише з тієї підстави, яка міститься в законі, а також лише за тією процедурою, котра розроблена законодавцем та викладена в тексті відповідного акту законодавства.

Оскільки як наслідок діяльності податкових органів та їх посадових осіб не передбачено складання таких документів як «узагальнення податкової інформації», діяльність відповідача зі складання таких офіційних документів не відповідає визначеному законом способу збирання та опрацювання податкової інформації та фактично містить ознаки іншого способу податкового контролю, визначеного п.п. 62.1.3 ст.62 Податкового кодексу України, а саме податкової перевірки.

Враховуючи висновки, викладені у зазначеній податковій інформації, та оцінку з боку відповідача господарської діяльності позивача, як протиправної, суд зазначає, що це призводить до невизнання прав платника податків, які випливають з правовідносин з його контрагентами та податковими органами, а отже породжує спірність, правову невизначеність, як у відносинах між сторонами договорів, так і у податкових правовідносинах, у зв`язку з чим, такі дії мають самостійне правове значення і не є частиною (стадією) перевірки. Відтак, суд має компетенцію давати правову оцінку зазначеним діям.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За усталеною практикою Європейського Суду з прав людини процесуальні гарантії, визначені в статті 6 стосовно справедливості, публічності та негайності, втрачають сенс за відсутності захисту передумов для дотримання цих гарантій, а саме - доступу до суду. Суд встановив це як невід`ємний аспект гарантій, визначених у статті 6, посилаючись на принцип верховенства права та уникнення свавільної влади, які є основою більшої частини Конвенції. Отже, частина 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному права на подання до суду будь-яких позовів стосовно їхніх цивільних прав та обов`язків (рішення у справі Голдер проти Великобританії (Golder v. The United Kingdom) (1975), параграф 28-36). Обмеження доступу до суду не може бути сумісним із ч.1 ст.6, якщо воно не ставить правомірної мети і якщо немає обґрунтованого пропорційного співвідношення між вжитими заходами і поставленою метою (рішення у справі Вайт і Кенеді проти Німеччини (Waite and Kennedy v. Germany) (1999), параграф 59).

Окрім того, відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Ефективність юридичного захисту полягає в його спроможності відновити (поновити) порушене право чи інтерес, усунути спірність чи невизначеність у правовідносинах. З цієї норми, слідує, що звернення до суду, як найбільш ефективний засіб юридичного захисту, не може бути обмежене і відмова у правосудді не відповідає цьому принципу.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Таким чином, підставою для звернення до суду є лише суб`єктивне припущення позивача про порушення його прав чи інтересів.

Суд звертає увагу, що за наслідками своїх дій відповідач не приймав податкового повідомлення-рішення, яке платник податків (позивач) міг би оскаржити, тому позивач не має іншого способу захисту порушених, на його думку, прав та інтересів, окрім як оскаржувати дії податкового органу. За умов невинесення податкового повідомлення-рішення, об`єктом судового контролю повинні бути дії податкового органу. Інше розуміння призвело б до порушення конституційної норми про поширення юрисдикції суду на всі правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами є публічно-правовий спір щодо правомірності дій органу ДФС під час формуванню узагальненої податкової інформації та їх використання шляхом відображення їх в інформаційних базах даних ДФС. Позивач вважає свої інтереси порушеними і бажає їх захистити. Вирішення спору не віднесено законом до юрисдикції інших судів, а тому справа належить до юрисдикції адміністративного суду і повинна розглядатися по суті.

Щодо тверджень відповідача, що його дії не порушили прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зазначити, що ним враховано приписи частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень а також те, що об`єктом захисту в адміністративному судочинстві є порушені суб`єктом владних повноважень права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб.

У Рішенні від 01.12.2004 року №18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд вважає, що об`єктом захисту у справі, що розглядається, є право позивача на правильне відображення даних щодо оподаткування господарської діяльності позивача, наданих податковому органу в усіх інформаційних базах даних ДПС, а також врахування цієї інформації як публічно-достовірної податкової інформації усіма контролюючими органами. Враховуючи зазначене суд критично відноситься до вказаного твердження та зазначає крім того, що об`єктом захисту у справі є також інтерес позивача, який полягає у збереженні ділової та податкової репутації як платника податків та контрагента. Внесення узагальненої податкової інформації впливає на репутацію позивача як контрагента, та має наслідки у подальшому при проведенні контрольних заходів органами ДПС по відношенню до контрагентів позивача. Ця обставина може вплинути на виникнення розбіжностей у визначенні податкових зобов`язань одного контрагента та податкового кредиту іншого контрагента, що має наслідком визначення податковим органом відповідних податкових зобов`язань. Отже, існує загроза порушення прав та інтересів контрагентів позивача, і ця загроза безпосередньо пов`язана із позивачем.

Відносно внесення до інформаційних баз даних ДФС узагальненої податкової інформації №11871/28-10-50-12-39176765 від 15.11.2019 року суд, оцінюючи встановлені при розгляді факти та обставини, а саме відсутність проведення перевірки ТОВ «АВГУСТ ПРОМ», а також те, що згідно приписів п.83.1.2 ст.83 Податкового кодексу України податкова інформація для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок є підставою для висновків, суд вважає що дії Офісу великих платників податків Державної податкової служби щодо реєстрації та внесення до баз даних ДФС узагальненої податкової інформації №11871/28-10-50-12-39176765 від 15.11.2019 без проведення відповідної перевірки є передчасними та протиправними.

Додатково суд зазначає, що предметом узагальненої податкової інформації №11871/28-10-50-12-39176765 від 15.11.2019 року є взаємовідносини ТОВ «АВГУСТ ПРОМ» з ТОВ «ФЕНОМ ВЕСТ».

В основу узагальненої податкової інформації №11871/28-10-50-12-39176765 від 15.11.2019 року покладено раніше складену узагальнену податкову інформацію від 29 серпня 2019 року № 11597/7/04-36-14-05-12 щодо ТОВ "ФЕНОМ ВЕСТ", за звітні періоди декларування ПДВ за листопад 2016 року - липень 2019 року.

Вказаною узагальненою податковою інформацією від 29 серпня 2019 року №11597/7/04-36-14-05-12 щодо ТОВ «ФЕНОМ ВЕСТ» встановлено, що ТОВ «ФЕНОМ ВЕСТ», за звітній період декларування ПДВ листопад 2016 року - липень 2019 року в частині здійснення виробництва та реалізації суміші вуглеводної (бензино-лігроїнова фракція) та дизельного палива ДП-Л ЄВРО5-ВО (2710 19 43 00) з контрагентами-покупцями (в період з 01.06.2018 р. по 31.07.2019 р.) неправомірне визначило суми податкових зобов`язань при продажу товарів на загальну суму ПДВ 619903982,00 грн., чим порушено норми п.п.«а», «б» п.185.1, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України.

На підставі наведеного висновку, відповідачем встановлено порушення податкового законодавства ТОВ «АВГУСТ ПРОМ», як покупцем суміші вуглеводної (бензино-лігроїнова фракція) та дизельного палива ДП-Л ЄВРО5-ВО (2710 19 43 00) у ТОВ «ФЕНОМ ВЕСТ».

Правомірність складення узагальненої податкової інформації від 29 серпня 2019 року № 11597/7/04-36-14-05-12 щодо ТОВ "ФЕНОМ ВЕСТ", за звітні періоди декларування ПДВ за листопад 2016 року - липень 2019 року, була предметом розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/8738/19.

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 160/8738/19, яке набрало законної сили 17.12.2019р., визнано протиправними дії Головного управління ДПС в Дніпропетровській області щодо складання, реєстрації та внесення до інформаційних баз даних ДПС узагальненої податкової інформації від 29 серпня 2019 року № 11597/7/04-36-14-05-12 щодо ТОВ «ФЕНОМ ВЕСТ», за звітні періоди декларування ПДВ за листопад 2016 року - липень 2019 року та зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області скасувати реєстрацію та виключити з інформаційних баз даних ДПС узагальнену податкову інформацію від 29 серпня 2019 року № 11597/7/04-36-14-05-12 щодо ТОВ «ФЕНОМ ВЕСТ», за звітні періоди декларування ПДВ за листопад 2016 року - липень 2019 року.

Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, станом на час розгляду цієї справи є таке, що набрало законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року у справі №160/8738/19, яким визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області по складанню узагальненої податкової інформації та зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області скасувати реєстрацію та виключити з інформаційних баз даних ДПС узагальнену податкову інформацію від 29 серпня 2019 року № 11597/7/04-36-14-05-12 щодо ТОВ "ФЕНОМ ВЕСТ", за звітні періоди декларування ПДВ за листопад 2016 року - липень 2019 року.

Отже, підстава для винесення узагальненої податкової №11871/28-10-50-12-39176765 від 15.11.2019 року щодо ТОВ «АВГУСТ ПРОМ» скасована за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року у справі №160/8738/19.

Таким чином, законодавчо визначених підстав для висновків, покладених в основу узагальненої податкової інформації №11871/28-10-50-12-39176765 від 15.11.2019 року щодо ТОВ «АВГУСТ ПРОМ», станом на день розгляду цієї справи судом, не існує.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Офісу великих платників податків ДПС скасувати реєстрацію та виключити з інформаційних баз даних ДПС узагальнену податкову інформацію № 11871/28-10-50-12-39176765 від 15.11.2019 року щодо ТОВ «АВГУСТ ПРОМ» (код за ) за звітний період декларування ПДВ за червень 2018 року - липень 2019 року суд зазначає, що спосіб захисту, який обрав позивач, є співмірним способом захисту, який усуває негативні наслідки протиправних дій, а саме, є зобов`язання відповідача вилучити з інформаційних баз даних ДПС узагальнену податкову інформацію з можливим її наступним внесенням до відповідної бази даних ДПС після здійснення передбачених законодавством дій, в тому числі проведення перевірки.

Крім того суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків - ТОВ «АВГУСТ ПРОМ».

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»).

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Зі змісту ч.1 ст.11 КАС України вбачається, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.ч.1,2 ст.71 КАС України).

Отже, оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, відповідач при прийнятті оспорюваного рішення відповідач діяв всупереч чинному законодавству України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Август Пром» (51934, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, проспект Аношкіна, будинок 80/1, квартира 24,41,42, ) до Офісу великих платників податків ДПС (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, 11г, ), третя особа, без самостійних вимог на предмет спору: Державна податкова служба України (04053, м.Київ, Львівська пл., 8, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Офісу великих платників податків ДПС щодо складання, реєстрації та внесення до інформаційних баз даних ДПС узагальненої податкової інформації № 11871/28-10-50-12-39176765 від 15.11.2019 року щодо ТОВ «Август Пром» за звітний період декларування ПДВ за червень 2018 року - липень 2019 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з придбання суміші вуглеводної та дизельного палива ДП-Л-ЄВРО5-ВО (2710 19 43 00) у ТОВ «Феном Вест» та подальшої реалізації на контрагентів-покупців за період червень 2018 року - липень 2019 року;

Зобов`язати Офіс великих платників податків ДПС скасувати реєстрацію та виключити з інформаційних баз даних ДПС узагальнену податкову інформацію № 11871/28-10-50-12-39176765 від 15.11.2019 року щодо ТОВ «Август Пром» за звітний період декларування ПДВ за червень 2018 року - липень 2019 року з питань проведення фінансово-господарських операцій з придбання суміші вуглеводневої та дизельного палива ДП-Л-ЄВРО5-ВО (2710 19 43 00) у ТОВ «Феном Вест» та подальшої реалізації на контрагентів-покупців за період червень 2018 року - липень 2019 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Август Пром» (51934, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, проспект Аношкіна, будинок 80/1, квартира 24,41,42, ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3842,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, 11г, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова