Справа № 200/1131/20-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 р. Справа№200/1131/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Інкор і Ко»

до Державної податкової служби України

про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити певні дії

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Інкор і Ко» звернулося до суду з позовом до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації № 74/6/99-00-08-01-02-06/інк від 11.01.2020 року, зобов`язання з урахуванням висновків суду по цій справі надати нову індивідуальну податкову консультацію на звернення № 1550-19з від 12.12.2019 року.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував незаконністю отриманої від відповідача на своє звернення індивідуальної податкової консультації № 74/6/99-00-08-01-02-06/інк від 11.01.2020 року.

Зазначає, що при прийнятті спірної індивідуальної податкової консультації контролюючий орган не врахував положення статті 102 Податкового кодексу України.

Позивач запитав у відповідача, чи звільняється він від відповідальності по сплаті грошового зобов`язання, в тому числі нарахованої пені, визначеного в податковому повідомленні-рішенні № від 01.02.2019 року з порушенням строків давності для його прийняття, відповідно до вимог статті 102 Податкового кодексу України. Також задав інші запитання, відповідь на які не отримав взагалі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 11 березня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року

розгляд справи відкладено на 31 березня 2020 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Представником відповідача Соболєвою Ю.С. надано письмовий відзив (а.с. 40-42). В обґрунтування незгоди із позовом зазначив, що відповідно до п. 53.2 ст. 53 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Зазначає, що податкові консультації не мають сили правового акта, фактично є позицією податкового органу щодо того, як повинна застосовуватися норма права, а тому не можуть вступати в конкуренцію з іншими рішеннями (нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, оскільки за юридичною природою є відмінними від останніх. Така форма оприлюднення офіційного розуміння окремих положень законодавства, що регулює податкові правовідносини, не породжує для відповідних суб`єктів настання будь-яких юридичних наслідків, не впливає на їхні права та обов`язки, а також не є обов`язковою для виконання. Підставою для визнання податкової консультації недійсною може бути лише її суперечність правовим нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Посилаючись на відповідність вимогам чинного законодавства наданої позивачу податкової консультації, відповідач зауважував на необґрунтованості заявлених позивачем вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Інкор і Ко» є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 31297266, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 16).

Товариство звернулося до відповідача зі зверненням від 12.12.2019 року № 1550-19з на отримання індивідуальної податкової консультації з наступних питань (а.с. 4-6):

1. Чи звільняється ТОВ «НВО «Інкор і Ко» від відповідальності по сплаті грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), визначеного в податковому повідомленні - рішенні №, яке прийняте 01.02.2019 року, з порушенням строків давності для його прийняття, відповідно до вимог статті 102 Податкового кодексу України?

2. Який строк визначений податковим законодавством України на складання податкового повідомлення-рішення, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження зменшується бюджетне відшкодування з податку на додану вартість та штрафна (фінансова) санкція?

3. Чи складене Головним управлінням ДФС у Донецькій області податкове повідомлення-рішення від 01.02.2019 року № поза межами строку, який встановлений для прийняття податкових повідомлень-рішень, передбачених Податковим кодексом України та Порядком №1204?

4. Чи може інший контролюючий орган складати нове податкове повідомлення-рішення, ніж той який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження зменшується бюджетне відшкодування з податку на додану вартість та штрафна (фінансова) санкція?

11.01.2020 року Державна податкова служба України, розглянувши звернення позивача, надала індивідуальну податкову консультацію № 74/6/99-00-08-01-02-06/інк, повідомивши наступне (а.с. 8-10).

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Кодексу податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючою органу (рішення) про обов`язок платника податків - сплатити суму грошовою зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до абзацу 2 пункту 57.3 статті 57 Кодексу у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язанім платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх. наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з підпунктом 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Кодексу, податкове повідомлення - рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні - рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

За змістом пункту 60.4 статті 60 Кодексу, у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення - рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Абзацом четвертим пункту 56.18 статті 56 Кодексу передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З дня набрання законної сили судовим рішенням про оскарження податкового повідомлення-рішення податкове зобов`язання (частина податкового зобов`язання) стає узгодженим, а у платника податку виникає податковий обов`язок самостійно погасити узгоджену суму, протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

При цьому, податкове повідомлення-рішення, сума податкового зобов`язання за яким є зменшеною за рішенням суду, що набрало законної сили, вважається відкликаним, а податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, є податковим повідомленням-рішенням, що складається на виконання вимог законодавства у зв`язку зі зменшенням судом суми податкового зобов`язання і не містить в собі нових підстав для визначення податкового зобов`язання.

З огляду на вищевикладене ДПС України зазначила, що положення статті 102 Кодексу до винесення податкових повідомлень-рішень у даному випадку не застосовується.

При цьому, ДПС України врахувала позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду з такого питання, викладену у постанові № 817/3392/15 від 15.05.2018 року.

Щодо останнього питання запиту, ДПС України зазначила, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» реорганізовано територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби. Окрім того, у зв`язку з прийняттям Закону України від 21 грудня 2016 року № 1797-VI1I «Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», який набрав чинності з 1 січня змінено редакцію п.п. 19-1.1.1 п.19-1 ст.19-1 Кодексу, яким визначено перелік функцій державних податкових інспекцій, а функцію контрольно-перевірочної роботи закріплено виключно за контролюючими органами обласного та центрального рівнів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Згідно з пп. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, пп. 14.1.172-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

За приписами ст.ст. 52, 53 ПК України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов`язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Платник податків може оскаржити до суду надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладений в письмовій або електронній формі, який, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

З аналізу наведених норм ПК України, суд приходить до висновку, що податкова консультація є правовим актом індивідуальної дії, який містить правову позицію контролюючого органу щодо застосування конкретних норм податкового законодавства. Також право позивача на оскарження індивідуальної податкової консультації, як правового акту індивідуальної дії, прямо передбачено чинним законодавством України. Надання консультації є наслідком належної реалізації податковим органом своїх владних управлінських функцій в сфері податкового законодавства, яка може створювати для платника податків на якого вона спрямована відповідні права у цій сфері. Зазначена консультація, як певне рішення суб`єкта владних повноважень повинне відповідати вимогам законодавства, норми якого регулюють відповідні правовідносини.

Тобто, податкова консультація за своєю правовою природою є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання, яка повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.

Разом з тим, суд зазначає, що всі чотири питання, поставлені позивачем у зверненні на отримання письмової податкової консультації від 12.12.2019 року не містять жодних посилань на норми податкового законодавства, які позивач має застосувати стосовно його господарської діяльності чи податкового обліку, а стосуються виключно прийнятого Головним управлінням ДФС у Донецькій області податкового повідомлення-рішення № від 01.02.2019 року.

Судом встановлено, що 01.02.2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області винесене податкове повідомлення-рішення форми В1 № , прийнятого на підставі акту перевірки № 15/05-63-15-01/31297266 від 30.07.2015 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 року у справі № 805/743/16-а (а.с. 12).

Вказаним рішенням зменшено суму бюджетного відшкодування на 1264639,61 гривень по декларації за травень 2015 року та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 632319,81 гривень.

Отже, позивач в своєму зверненні не просить відповідача надати конкретні роз`яснення можливої практичної форми та/або моделі його поведінки як платника податків у визначеному колі податкових правовідносин, а просить надати конкретні роз`яснення стосовно правомірності/неправомірності дій Головного управління ДФС у Донецькій області при прийнятті ним податкового повідомлення-рішення № від 01.02.2019 року.

Відповідно до вимог пункту 52.1 статті 52 ПК України звернення платника податків на отримання податкової консультації також має містити зазначення, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації, однак надане до матеріалів справи звернення від 12.12.2019 року зазначеного не містить.

На звернення платника податків, що не відповідає вимогам, зазначеним у цьому пункті, податкова консультація не надається, а надсилається відповідь у порядку та строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Відтак, звернення позивача на отримання письмової податкової консультації від 12.12.2019 року за своєю сутністю та змістом не відповідає вимогам статей 52-53 ПК України, тому відповідач мав би відмовити у наданні позивачу податкової консультації, а надати відповідь у порядку та строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За таких обставин, у даних правовідносинах, належним способом захисту права позивача буде звернення до суду, щодо скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.02.2019 року, прийнятого Головним управлінням ДФС у Донецькій області.

Відповідно до програми «Діловодство спеціалізованого суду» 27 листопада 2019 року шляхом надсилання поштою позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Інкор і Ко» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01 лютого 2019 року №.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року відкрито провадження у справі №200/13747/19-а.

В дійсний час рішення по суті позовних вимог не прийнято, тому суд не може у даній справі надавати правову оцінку правомірності/неправомірності оскаржуваного у справі №200/13747/19-а податкового повідомлення-рішення від 01 лютого 2019 року №.

Крім того, вимоги в частині зобов`язання відповідача з урахуванням висновків суду по цій справі надати нову індивідуальну податкову консультацію на звернення № 1550-19з від 12.12.2019 року не підлягають задоволенню, оскільки вже захищені нормами п. 53.2 статті 53 ПК України, з огляду на те, що скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду. Отже, відповідач в силу закону зобов`язаний виконати зазначені дії у випадку скасування індивідуальної податкової консультації.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації № 74/6/99-00-08-01-02-06/інк від 11.01.2020 року, зобов`язання з урахуванням висновків суду по цій справі надати нову індивідуальну податкову консультацію на звернення № 1550-19з від 12.12.2019 року.

Питання розподілу судових витрат не вирішується у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

На підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Інкор і Ко» (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87534, Донецька область, м. Маріуполь, пр-т. Нахімова, буд. 116а, кв. 184, ) до Державної податкової служби України (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 31 березня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова