Справа № 160/1276/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2020 року Справа № 160/1276/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-
31.01.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якій просило:
- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 03 грудня 2019 року № Ю-122210-51/04-63 про сплату боргу (недоїмки).
Не погодившись з вищезазначеними рішеннями, ТОВ «Автотранссервіс» звернулося до Державної фіскальної служби України зі скаргою за вих. № б/н від 04.12.2019, на що 22.01.2020 на адресу позивача надійшло рішення про розгляд скарги від 08.01.2020 № 718/6/99-00-08-06-01-06 згідно якого вбачається, що згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів, станом на 31.10.2019, заборгованість скаржника становить 377 172,10 грн. На підставі цих даних ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2019 № Ю-122210-51/04-63. Поряд з цим, скаржником самостійно сплачену суму боргу, у зв`язку з чим сума боргу, визначена в оскаржуваній вимозі -не опубліковується. Таким чином, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02.10.2019 № Ю-117417-51/04-63 та від 05.11.2019 № Ю-122210-51/04-63 ГУ ДПС у Дніпропетровській області вважаються відкликаними, предмет оскарження - відсутній. Але, 03.12.2019 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було винесено вимогу № Ю-122210-51/04-63 про сплату боргу (недоїмки) відповідно до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», якою вимагає у позивача сплатити (недоїмку, штрафи, пеню) в сумі 576 677, 68 грн.
У зв`язку з чим, ТОВ «Автотранссервіс» вважає, що дана вимога є протиправною і необгрунтованою, оскільки прийнята з порушенням чинного законодавства України, а тому позивач звернувся з даною позовною заявою до суду для захисту своїх порушених прав та законних інтересів.
Ухвалою суду від 03.02.2020 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
18.02.2020 до суду засобами електронного зв`язку від представника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що враховуючи наявність переплати в інтегрованій картці платника в розмірі 103 827,90 грн., в платника виникла недоїмка в розмірі 576 677,68 грн. Враховуючи недоїмку в розмірі 576 677,68 грн., керуючись абз. 1 п. 4 р. VI Інструкції № 449 контролюючим органом сформовано вимогу № Ю-122210-51/04-63 від 03.12.2019 про сплату боргу в розмірі 576 677,68 грн.
Контролюючий орган також звернув увагу суду на те, що впродовж 2019 року платником самостійно нараховано зобов`язання зі сплати ЄСВ в розмірі 7 988 745,28 грн., проте проплачено платником лише 7 484 337,51 грн. Навіть в 2020 році в позивача систематично виникає недоїмка у зв`язку з несвоєчасною сплатою самостійно задекларованих нарахувань з ЄСВ.
24.02.2020 до суду засобами електронного зв`язку від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що в період з січня 2019 року по грудень 2019 позивачем до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська в електронному вигляді було подано звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування. Згідно квитанції № 2 вищезазначені звіти було прийнято. Тому, на виконання вимог діючого законодавства України ТОВ «Автотранссервіс» сплачено єдиний внесок, нарахований за січень 2019 рік у розмірі 687 000 грн., за лютий 2019 рік у розмірі 580 000 грн., за березень 2019 рік у розмірі 637 000 грн., за квітень 2019 року у розмірі 639 000,00 грн., за травень 2019 року у розмірі 655 000,00 грн., за червень 2019 у розмірі 638 000,00 грн., за липень 2019 року у розмірі 674 000,00 грн., за серпень 2019 року у розмірі 668 000 грн., за вересень 2019 року у розмірі 687 000,00 грн., за жовтень 2019 року у розмірі 681 000,00 грн., за листопад 2019 року у розмірі 696 000,00 грн., за грудень 2019 рік у розмірі 712 000 грн. Тобто, у повному обсязі, до підтверджується платіжними дорученнями.
Окрім того, представник позивача вказав, що вважає, що представник ГУ ДФС у Дніпропетровській області Альона Філіппова не має процесуального права подавати до суду відзив на позовну заяву, оскільки стороною по справі є ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно із ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частинами 5, 8 ст. 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є юридичною особою, зареєстрованою 01.10.1999. Основним видом економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» є КВЕД 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення.
05.11.2019 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було винесено вимогу № Ю - 122210-51/04-63 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 377 172, 10 грн.
Не погодившись з вищезазначеними рішеннями, ТОВ «Автотранссервіс» звернулося до Державної фіскальної служби України зі скаргою за вих. № б/н від 04.12.2019, на що згідно рішення про розгляд скарги від 08.01.2020 № 718/6/99-00-08-06-01-06 вбачається, що відповідно до даних інформаційної системи органу доходів і зборів, станом на 31.10.2019, заборгованість скаржника становить 377 172,10 грн. На підставі цих даних ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.11.2019 № Ю-122210-51/04-63.
Поряд з цим, скаржником самостійно сплачену суму боргу, у зв`язку з чим сума боргу, визначена в оскаржуваній вимозі - не опубліковується.
Таким чином, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02.10.2019 № Ю-117417-51/04-63 та від 05.11.2019 № Ю-122210-51/04-63 ГУ ДПС у Дніпропетровській області вважаються відкликаними, предмет оскарження - відсутній.
Однак, 03.12.2019 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було винесено вимогу № Ю-122210-51/04-63 про сплату боргу (недоїмки) відповідно до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, в сумі 576 677, 68 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» вважає, що дана вимога є протиправною і необгрунтованою, а тому звернулось з даною позовною заявою до суду для захисту своїх порушених прав та законних інтересів.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI), дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до п. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.
Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного ввнеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 № 435 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року№ 511) (далі - Порядок № 435), який визначає процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Звіт) до Державної фіскальної служби України, яка є центральним органом виконавчої влади, який реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів (далі -органи доходів і зборів).
Відповідно до п. 1 розділу 2 Порядку № 435, звіт до органів доходів і зборів подається страхувальником або відповідальною особою страхувальника за основним місцем взяття на облік як платника єдиного внеску в органах доходів і зборів в один із таких способів: засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації ЕЦП відповідальних осіб у порядку, визначеному законодавством; на паперових носіях, завірений підписом керівника страхувальника та скріплений печаткою (за наявності), разом з електронною формою на електронних носіях інформації; на паперових носіях, якщо у страхувальника кількість застрахованих осіб не перевищує п`яти; надсилання поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення за умови, що у страхувальника кількість застрахованих осіб не перевищує п`яти.
Відповідно до п. 1 розділу 3 Порядку № 435, страхувальники, крім зазначених у пунктах 5, 6 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими Договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з ФО - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у частині подання Звіту за таких осіб зобов`язані формувати та подавати до органів доходів і зборів Звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду.
Матеріалами справи підтверджено, що на виконання діючого законодавства України, у період з травня 2019 року по листопад 2019 рік ТОВ «Автотранссервіс» до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровськ в електронному вигляді було подано звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно яких вбачається, що нараховано єдиного внеску за квітень 2019 рік у розмірі 638867,11 грн.; нараховано єдиного внеску за травень 2019 рік у розмірі 653864,69 грн.; нараховано єдиного внеску за червень 2019 рік у розмірі 637344,27 грн., нараховано єдиного внеску за липень 2019 рік у розмірі 672820,18 грн.; нараховано єдиного внеску за серпень 2019 рік у розмірі 667232,94 грн.; нараховано єдиного внеску за вересень 2019 рік у розмірі 686638,60 грн.; нараховано єдиного внеску за жовтень 2019 рік у розмірі 680505,58 грн.; нараховано єдиного внеску за листопад 2019 рік у розмірі 696151,07 грн.
Так, згідно квитанції № 2 вищезазначені звіти було прийнято.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону № 2464-VІ, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).
Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону № 2464-VI, для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.
Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ч. 7 ст. 9 закону № 2464-VІ, єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.
Відповідно до ч. 8 ст. 9 закону № 2464-VІ, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
На виконання діючого законодавства України, ТОВ «Авгпотпранссервіс» сплачено єдиний внесок, нарахований за квітень місяць 2019 року у розмірі 639000,00 грн., за травень місяць 2019 року у розмірі 655000,00 грн., за червень місяць 2019 року у розмірі - 638000,00 грн., за липень місяць 2019 року у розмірі 674000,00 грн., за серпень місяць 2019 року у розмірі 668000 грн., за вересень місяць 2019 року у розмірі 687000,00 грн., за жовтень місяць 2019 року у розмірі 681000,00 грн., за листопад місяць 2019 року у розмірі 696000,00 грн., тобто у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.
Судом встановлено, що в подальшому ТОВ «Автотранссервіс» було виявлено, що сплачений єдиний внесок, нарахований за квітень місяць 2019 року було помилково перерахований на інший рахунок, замість рахунку НОМЕР_1 було перераховано на НОМЕР_2 .
У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина 11 статті 9 Закону №2464-VI).
Відповідно до п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VІ, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску;
Статтею 45 Бюджетного кодексу України визначено, що податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном). Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.
Поняття «єдиний казначейський рахунок» закріплене в Положенні про єдиний казначейський рахунок», затвердженому Наказом Державного казначейства України від 26 червня 2002 року № 122, та визначається як консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України. Єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством (п. 2.1 цього Положення).
Зі змісту пунктів 2.2 і 2.3 Положення слідує, що всі сплачені податки і збори (обов`язкові платежі), не залежно від того, до якого бюджету вони сплачені, в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок - єдиний казначейський рахунок, а зарахування податку на відповідний рахунок має значення лише для обліку коштів.
Відповідно до п. 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з Положенням про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 12 лютого 2016 року №54 (далі - Положення), у відповідності до пункту 1 розділу II якого ДФС та її територіальні органи відкривають в органах Казначейства небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 «Рахунок для - зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування» (далі - рахунок 3719) для зарахування та розподілу страхових коштів.
Відповідно до п. 3 розділу 3 Положення, страхові кошти, акумульовані на рахунках 3719 ДФС, об 11 год. 00 хв. наступного операційного дня розподіляються автоматично за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до визначених Законом пропорцій (у відсотках) та перераховуються за призначенням - на рахунки, відкриті в Казначействі за балансовим рахунком 3717 «Рахунки державних позабюджетних фондів» на ім`я фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.
Як визначено п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону №2464-VI, днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.
Крім цього п. 22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 5 квітня 2001 року №2346-ІІІ визначено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.
Отже, платіжними дорученнями ТОВ «Автотранссервіс» у строк, передбачений ч. 8 ст. 9 Закону №2464- VI, здійснено оплату сум єдиного соціального внеску за квітень місяць 2019 року, за травень місяць 2019 року, за червень місяць 2019 року, за липень місяць 2019 року, за серпень місяць 2019 року, за вересень місяць 2019 року, за жовтень місяць 2019 року, за листопад місяць 2019 року, проте помилково у платіжних дорученнях № 4862 від 14.05.2019 року, № 4832 від 08.05.2019 року, № 4813 від 06.05.2019 року, № 4796 від 03.05.2019 року зазначив рахунок НОМЕР_2 , а не відповідний рахунок НОМЕР_1 .
Таким чином, допущена ТОВ «Автотранссервіс» помилка не свідчить про несплату необхідної суми єдиного соціального внеску у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки страхові кошти в подальшому у будь-якому разі підлягали перерахуванню на відповідні рахунки 3719, відкриті на ім`я ДФС в казначействі.
Аналогічна правова позиція вже висловлювалась Верховних Судом у постановах від 24 жовтня 2018 року у справі №760/6097/16-а та від 14 листопада 2018 року у справі № 805/3665/16-а.
Не погодившись в вищезазначеним рішенням, 21.06.2019 ТОВ «Автотранссервіс» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування рішення.
06.09.2019 Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі № 160/6218/19 за позовом ТОВ «Автотранссервіс» до ГУ ДФС у Дніпропетровські області про визнання протиправним та скасування рішення було прийнято рішення, яким адміністративний позов задоволено, яким встановлено, що матеріалами справи підтверджується, що позивачем у строк, встановлений ст. 9 Закону № 2464-VI здійснено сплату єдиного внеску, проте помилково зазначено рахунок отримувача коштів № НОМЕР_2 замість рахунку № НОМЕР_1 .
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В ході розгляду справи відповідачем не було доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 03 грудня 2019 року № Ю-122210-51/04-63 про сплату боргу (недоїмки).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко