Справа № 540/363/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2020-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/363/20

Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

Дата і місце ухвалення: 14.02.2020р., м.Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування позивачу страхового стажу 1999, 2000, 2006, 2007 рр. на підставі судового рішення від 03.10.2019р.; не врахування правильного страхового стажу при нарахуванні пенсії; не врахування стажу і пенсії, на підставі судового рішення від 03.10.2019р. до розпоряджень №199107 та №300;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області перерахувати страховий стаж за вказані періоди і пенсію згідно судового рішення від 03.10.2019р. по справі №766/5919/17, та стягнути на користь позивача недоплату: неправильно нарахованої пенсії в розмірі 389,7 грн. щомісячно; 683,28 грн. щомісячної доплати до пенсії за стаж понад 35 років; 1669 грн. недоплати пенсії за жовтень 2014р.; 1328,60 грн. стягнуті безпідставно; 16113,01 грн. стягнуті необґрунтовано;

- відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року позовну заяву повернено позивачу на підставі п.6 ч.4 ст.169 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, 28.02.2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при постановленні ухвали про повернення позовної заяви судом першої інстанції не враховано положень частини 1 статі 172 КАС України, якою передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Судом не зазначено, яку саме частину статті 169 КАС України застосував суд як конкретну підставу, яка б давала судді право повернути позовну заяву та додані до неї документи.

Також, апелянт посилається на те, що частини четверта та п`ята статті 105 КАС України містять формулювання позовних вимог, що може використати позивач при зверненні до суду з позовом про захист своїх порушених прав, свобод чи інтересів. Перелік позовних вимог не є вичерпним.

Посилається апелянт і на те, що судом не вирішено питання щодо заявленого позивачем клопотання про звільнення його від сплати судового збору. Крім того, апелянт стверджує, що суд першої інстанції міг залишити поданий ним позов без руху, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 КАС України.

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року та направлення справи до суду першої інстанції на новий розгляд у новому складі.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту позовної заяви предметом спору у даній справі є оскарження ОСОБА_1 дій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не зарахування позивачу страхового стажу 1999, 2000, 2006, 2007 рр. до стажу роботи, який дає право на пенсію, а також щодо не врахування правильного страхового стажу при нарахуванні пенсії на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019р. по справі №766/5919/17. Також, позивач просив зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області перерахувати страховий стаж за вказані періоди і пенсію згідно судового рішення від 03.10.2019р. по справі №766/5919/17, та стягнути на його користь недоплату пенсії, яка виникла у зв`язку з вказаними неправомірними діями відповідача, в тому числі суми, які було безпідставно і необґрунтовано утримано з його пенсії. При цьому, серед іншого, позивач посилається на рішення апеляційного суду Херсонської області від 03.09.2015р., яким відмовлено в задоволенні позовних вимог УПФУ в м.Херсоні до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплаченої пенсії.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви на підставі п.6 ч.4 ст.169 КАС України суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушено правила об`єднання позовних вимог.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 6 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Відповідно до ст.172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Водночас, згідно частини четвертої названої статті КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічне правило викладене в частині шостій статті 21 КАС України, згідно якої не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, пов`язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.

Таким чином, у випадку заявлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку щодо неможливості об`єднання в одне провадження позовних вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Роз`єднання позовних вимог з їх подальшим розглядом адміністративним судом за таких обставин є неможливим.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з даним позовом позивачем заявлено позовні вимоги, які не пов`язані між собою підставами виникнення та доказами, а також заявив вимоги, які повинні бути заявлені окремо в порядку приписів ст.383 КАС України. Зокрема, у поданому позові ОСОБА_1 , серед іншого, зазначає про неправомірність дій ГУ ПФУ в Херсонській області, які вчинено відповідачем саме на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019р. по справі №766/5919/17.

Крім того, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно утриманих (стягнутих) сум 1328,60 грн. та 16113,01 грн. на підставі незаконного розпорядження №300 від 04.11.2014р., яким відповідач постановив утримувати з пенсії ОСОБА_1 17441,61 грн. по 20% до повного відшкодування. В обґрунтування позовних вимог в цій частині позивач посилається на рішення апеляційного суду Херсонської області від 03.09.2015р., яким відмовлено в задоволенні позовних вимог УПФУ в м.Херсоні до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплаченої пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ці позовні вимоги не пов`язані з вимогами про зобов`язання перерахувати страховий стаж та стягнути недоплату пенсії, яка виникла внаслідок неправильного обчислення трудового стажу, а тому позивач має заявляти їх окремо, в іншій позовній заяві.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що судом не зазначено, яку саме частину статті 169 КАС України застосував суд при прийнятті спірної ухвали, оскільки в ухвалі міститься посилання суду на норму, на підставі якої ним повернено позовну заяву ОСОБА_1 , а саме: п.6 ч.4 ст.169 КАС України.

Щодо посилань апелянта на те, що судом не вирішено питання щодо заявленого позивачем клопотання про звільнення його від сплати судового збору, то колегія суддів зазначає, що вирішення відповідного питання може мати місце лише у випадку наявності підстав для відкриття провадження у справі, чого у даній справі не встановлено.

Відповідно до ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не містять належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду першої інстанції.

При цьому, суд звертає увагу, що повернення позовної заяви не є перешкодою для звернення до суду у разі дотримання імперативних положень процесуального закону щодо об`єднання позовних вимог, встановлених статтею 172 КАС України.

Так, відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не дотримався правил ст.21, ст.172 КАС України, що у відповідності до приписів п.6 ч.4 ст.169 КАС України, є підставою для прийняття судом рішення про повернення позову

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 01.04.2020 року.

Головуючий суддя Бойко А.В.
Судді Федусик А.Г. Шевчук О.А.