Справа № 360/1057/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1057/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Біловодського об`єднаного управління Пенсіонного фонду України Луганської області щодо неврахування до страхового стажу періоди роботи з 01.08.1990 по 17.09.2003 на підставі трудової книжки НОМЕР_1 заведеної 13.03.1981;

- визнати протиправним та скасувати рішення Біловодського об`єднаного управління Пенсіонного фонду України Луганської області №6563/03-18 від 15.11.2019 про відмову в призначені пенсії за віком;

- зобов`язати Біловодське об`єднане управління Пенсіонного фонду України Луганської області врахувати до загального страхового стажу періоди роботи починаючи з 01.08.1990 по 17.09.2003 на підставі трудової книжки НОМЕР_1 заведеної 13.03.1981, як основного документа який підтверджує стаж роботи та здійснити призначення пенсії за віком з 29.05.2019 відповідно до вимог статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 07.11.2019 звернулась до відповідача.

19.11.2019 позивач отримала рішення № 6563/03-18 від 15.11.2019 про відмову в призначені пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного відповідно до вимог п. 1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загального стажу.

Загальний стаж позивача становить 35 року 9 місяців 22 дні, що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_1 заведена у 13.03.1981.

У рішенні про відмову в призначенні пенсії відповідач посилається на неможливість взяти до розрахунку загального стажу період роботи в Біловодській ПМК-146 тресту «Луганськводстрой», в Біловодській ПМК-146 ГСМП «Луганскводстрой» та в «ВАТ Біловодська ПМК-146 з 01.08.1990 по 17.09.2003 у зв`язку з тим, що в записах трудової книжки за цей період не повністю внесені дані про перейменування (реорганізацію), а саме відсутній запис про перейменування Біловодської ПМК -146 тресту «Луганськводострой» (назва станом на 1990 рік) в Біловодську ПМК-146 ГСМП «Луганськводострой», але є запис про перейменування Біловодської ПМК -146 ГСМП «Луганськводстрой» на підставі наказу №570 від 19.04.1997 по регіональному відділенню Фонда держмайна України по Луганській області у ВАТ «Біловодська ПМК-146».

02.12.2019 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України Луганської області зі скаргою на рішення відповідача №6563/03-18 від 15.11.2019.

Листом від 16.12.2019 № 384/К-14 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для врахування спірних періодів роботи.

Листом від 17.12.2019 №1075/К11 Головне управління Пенсійного фонду України Луганської області доручено відповідачу повернутися до розгляду заяви від 07.11.2019 про призначення пенсії за віком.

З посиланням на норми Конституції України, 3акону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», КЗпП України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною.

31.03.2020 до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку громадян (канцелярію) надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 72-73), в якому відповідач заперечує проти позову та зазначає, що позивач звернулась до відповідача 07.11.2019 із заявою про при значення пенсії за віком.

На зворотному боці заяви про призначення пенсії від 07.11.2019 міститься запис, в якому заявник повідомляє про те, що несвоєчасно звернулася до УПФУ у зв`язку з тим, що збирала і чекала довідки з архівної установи щодо ВАТ «Біловодськ ПМК № 146».

Відповідачем, за результатами розгляду заяви позивача та наданих документів, відмовлено у призначені пенсії позивачу.

До 2004 року до загального стажу роботи позивачу не був зарахований період: - з 01.08.1990 по 17.09.2003, у зв`язку з відсутністю повної інформації запису про перейменування (реорганізацію) назви підприємства (Біловодської ПМК-146 тресту «Луганськводстрой» в Біловодську ПМК-146 ГСМП «Луганськводстрой»), що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58.

Таким чином станом на 07.11.2019 підстав для призначення пенсії за віком позивачу у відповідача не було.

Згідно рекомендацій, наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області листом від 17.12.2019 № 18964/02-03, відповідачем до страхового стажу позивача зараховано період роботи з 01.08.1990 по 17.09.2003 та рішенням від 23.12.2019 № 84 позивачу визначено загальний стаж роботи 35 роки 08 місяців 13 днів, призначено з 07.11.2019 пенсію за віком згідно Закону № 1058-ІV.

Ухвалою суду від 16.03.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (у письмову провадженні) (арк. спр. 34-36).

Ухвалою суду від 03.04.2020 у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відмовлено (арк. спр. 77).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є пенсіонером та отримує пенсію за віком, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (арк. спр. 5-6, 7, 44-45, 67).

Рішенням № 6563/03-18 від 15.11.2019 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (арк. спр. 11-12).

Листами №1075/К11 від 17.12.2019 та № 18964/02-03 від 17.12.2019 Головне управління Пенсійного фонду України Луганської області повідомлено відповідачу щодо вирішення питання про призначення пенсії за віком з урахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.08.1990 по 17.09.2003 (арк. спр. 17, 62).

Згідно до протоколу призначення пенсії від 23.12.2019 позивачу призначено пенсію з 07.11.2019, загальний страховий стаж (повний) складає 35 років 08 місяців 13 днів (арк. спр. 67).

Довідкою від 01.04.2020 № 3854/03-18 підтверджено, що пенсія позивачу виплачена з листопада 2019 року по березень 2020 року, а в квітні 2020 року пенсія нарахована, але станом на 01.04.2020 ще не виплачена (арк.спр.76 зв.б.).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 абз. 1 статті 92 Конституції України).

Право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій гарантується всім непрацездатним громадянам України відповідно до Конституції України та Закону України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788-ХІІ), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ визначено, що за цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з статтею 7 Закону № 1788-ХІІ, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до частини першої та другої статті 8 Закону № 1788-ХІІ, виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

За приписами статті 12 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За приписами статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.

На момент звернення (07.11.2019) до відповідача із заявою про призначення пенсії (арк. спр. 42-43), позивачу виповнилось 59 років 5 місяців 8 днів.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (тут і надалі посилання на норми Закону № 1058-IV наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Абзацом першим пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частина друга статті 45 Закону № 1058-IV).

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з частиною першою статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Суд встановив, що порушення прав позивача на призначення пенсії за віком відбулося внаслідок прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії, проте відповідач з урахуванням позиції Головного управління Пенсійного фонду України прийняв рішення про призначення позивачу пенсії за віком, що підтверджено матеріалами справи.

Суд вважає, що порушене право позивача на пенсію суб`єктом владних повноважень відновлено у повному обсязі до звернення позивача з адміністративним позовом до суду шляхом призначення пенсії за віком.

Оскільки на момент звернення позивача до Луганського окружного адміністративного суду із позовом (11.03.2020) відповідачем вже було виправлено оскаржувані позивачем порушення в частині зарахування спірного періоду до трудового стажу та призначення пенсії за віком (23.12.2019), виплачено пенсію за віком з листопада 2019 року в січні 2020 року, у суду відсутні підставі для задоволення позовних вимог.

Щодо вимоги позивача здійснити призначення пенсії за віком з 29.05.2019 (досягнення пенсійного віку), суд зазначає, що за приписами статті 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач досягла пенсійного віку 29.02.2019, разом з цим звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії лише 07.11.2019, тобто з пропуском трьох місячного терміну. Суд зазначає, що відповідачем правомірно призначено позивачу пенсію за віком, саме з 07.11.2019, з дати звернення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В даному випадку позивачем не доведено ґрунтовності своїх вимог.

На підставі вищевикладеного у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За приписами статті 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя Т.В. Смішлива