Справа № 754/18229/19
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/69/20
РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2020 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Гергель В.А.

за участі позивача - ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 4 роти 4 батальйону старшого лейтенанта поліції Ковальчука Сергія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Інспектора патрульної поліції 4 роти 4 батальйону старшого лейтенанта поліції Ковальчука Сергія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вимоги позову обґрунтовує наступним.

29 листопада 2019 року об 11 год. 32 хв. інспектором патрульної поліції 4 роти 4 батальйону старшим лейтенантом поліції Ковальчуком Сергієм Анатолійовичем було винесено постанову ЕАК№ 1805565 про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн. Відповідно до змісту постанови, м. Київ вул. Петропавлівська 23П, водій здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п.17.1 ПДР На дорозі із смугою для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка ін. ТЗ на цій смузі.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, мотивуючи тим, що в постанові не вірно зазначено місце скоєння адміністративної правопорушення, що вказує на допущення грубих помилок при оформленні; при винесенні оскарженої постанови відповідачем не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП; вважає, що його, ОСОБА_1 не було ознайомлено з фото- або кіно фіксацією скоєного правопорушення, посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, в постанові відсутнє; відповідач Ковальчук С.А. позбавив позивача ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП; відповідач Ковальчук С.А. порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року відкрито провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 4 роти 4 батальйону старшого лейтенанта поліції Ковальчука Сергія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Призначено справу до розгляду в позовному провадженні з викликом сторін.

10 лютого 2020 року в порядку ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)Відповідач - Інспектор патрульної поліції 4 роти 4 батальйону старшого лейтенанта поліції Ковальчук Сергій Анатолійович надіслав на адресу Деснянського районного суду м. Києва Відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 12 лютого 2020 року (вх. №7104).

Згідно Відзиву, Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Зазначено, що саме Відповідач за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, законом і правосвідомістю оцінив докази, а також врахував те, що він особисто бачив, що 29.11.2019 о 11 год. 20 хв. за адресою: м. Київ, вул. О. Теліги 61 водій рухався на своєму транспортному засобі по полосі призначену для руху маршрутних транспортних засобів та громадського транспорту, без наміру здійснити поворот праворуч. Після виявлення даного правопорушення Відповідач встановив причини та умови вчинення Позивачем адміністративного правопорушення та попередив Позивача, що щодо нього буде розгляд адміністративної справи. Позивач з порушенням не погоджувався. Позивач пояснював, що він мав намір здійснити поворот праворуч, а саме на заправку «Авіас», але інспектор вказав Позивачу, де саме можливо було здійснити перестроювання в крайню праву смугу і не здійснювати порушення. На що Позивач відповів «Це що, так принципово!?» - тим самим вважає, що Позивач визнав вчинене ним адміністративне правопорушення. Відтак, вказано, що підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 276 КУпАП здійснена Відповідачем за місцем його перебування та виконанням ним посадових обов`язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення, а не за місцем перебування управління патрульної поліції.

Щодо місця розгляду постанови про адміністративне правопорушення, Відповідач зазначив, що місце розгляду справи, де адреса «підтягується» планшетним пристроєм автоматично по GPS, тому доводи Позивача стосовно місця розгляду справи вважає, що не можуть бути підставою для звільнення останнього від накладення адміністративного стягнення. Зазначає, що факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення є доведеним. Наголошено, що при винесені постанови, Позивачу було роз`яснено його права. Позивач намагається ввести суд в оману.Вважає, що діяв на підставі та в межах повноважень, та у спосіб визначений КУпАП із дотримання встановленої процедури.

Посилаючись на викладені доводи у Відзиві на позов, Відповідач просить суд: в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові і просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач - Інспектор патрульної поліції 4 роти 4 батальйону старший лейтенант поліції Ковальчук Сергій Анатолійович до судового засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Причини неявки суд не повідомляв.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши вступне слово позивача, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності та які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 29 листопада 2019 року

Інспектора патрульної поліції 4 роти 4 батальйону старшого лейтенанта поліції Ковальчуком Сергієм Анатолійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1805565.

Вказаною постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, 29 листопада 2019 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Daewoo Sens» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, є протиправними, вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, окрім того грубо порушено ст.ст. 278, 279 КУпАП

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з наступного.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Частиною 5 цієї статті визначено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Отже, аналіз діючих законодавчих норм дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст.122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення та без складання протоколу.

Таким чином, інспектором патрульної поліції в межах правового кола і не порушуючи норм процесуального права було прийнято рішення стосовно винесення відносно позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Разом з тим, позивач оспорює сам факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а тому вирішаючи спір по суті, суд враховує наступне.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було (ст. 280 КУпАП).

Пунктом 4Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283,284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити відхилення інших доказів.

Відповідно до п.1ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, диспозицією ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно п. 17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Дорожній знак 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів» застосовується для позначення дороги, на якій рух транспортних засобів здійснюється за встановленим маршрутом по спеціально відведеній смузі назустріч загальному потоку транспортних засобів.

Дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» застосовується для позначення смуги, призначеної для руху тільки транспортних засобів, що рухаються за установленими маршрутами, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Якщо знак встановлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

У відповідності з п. 10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Згідно п. 17.2 ПДР водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Системне тлумачення вищевказаних правових положень дозволяє прийти до висновку, що водіям дозволяється виїзд на смугу для руху транспортних засобів виключно у межах переривчастої лінії дорожньої розмітки.

Так, згідно п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

До відзиву на позовну заяву відповідачем доданий відеозапис з місця адміністративного правопорушення DSJ_0000097_000097, який досліджувався в судовому засіданні. На відеозапису видно, як працівник поліції, який зупинив автомобіль позивача, представився, роз`яснив позивачу його права, роз`яснив суть правопорушення, надав можливість надати пояснення, ознайомитись з постановою.

Інспектором на місці події повідомлено позивачу про початок розгляду справи, роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України,ст. 268 КУпАП, положення статей307,308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови, згідно статтями287,289 КУпАП, що підтверджується відеозаписом. Після ознайомлення з положеннями вищезазначених статей, жодних клопотань зі сторони позивача не надходило.

Спеціально виділена смуга, позначена дорожнім знаком 5.11 «Смуга для руху м маршрутних транспортних засобів» і/або суцільною лінією 1.2 дорожньої розмітки разом з розміткою 1.24 призначена для руху лише маршрутних транспортних засобів, рух інших транспортних засобів цією смугою і виїзд на цю смугу для посадки або висадки пасажирів заборонено.

Позивач в позові зазначає, що він нічого не порушував, а згідно правил дорожнього руху п. 17.2 змушений був виїхати на дорогу для повороту праворуч на АЗС.

Разом з тим, з відеозапису, зробленого відповідачем камерою нагрудного реєстратора вбачається, що позивач перестроївся на смугу для маршрутних транспортних засобів до початку відокремленої переривчастої лінії дорожньої розмітки, яка дозволяє водію перестроїтися на смугу для маршрутних транспортних засобів для здійснення повороту праворуч.

Таким чином, докази того, що позивач перестроювався на смугу для маршрутних транспортних засобів для того, щоб здійснити поворот праворуч не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляд справи.

Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського зафіксовано, що позивач під час розгляду справи надає усні пояснення, в яких підтверджує факт руху на смузі для маршрутних транспортних засобів, однак вважає, щооскільки до переривчастої лінії дорожньої розмітки залишилось трохи, то це не настільки принципово, оскільки він мав потім намір здійснити поворот на АЗС.

Разом з цим, суд вважає, що позивачем не надано доказів на спростування обставин викладених у оспорюваній постанові.

Відповідачем надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови. Тому відсутні підстави для задоволення позову

Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 3ст. 122 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором не було порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прав позивача.

Оскільки дані про порушення позивачем Правил дорожнього руху встановлені постановою у справі про адміністративне правопорушення, винесеної у відповідності до вимог чинного законодавства та уповноваженою посадовою особою, твердження позивача про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності та неправомірність дій поліцейського є необґрунтованим.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Дії відповідача ґрунтуються на законі, тому постанова в справі про адміністративне правопорушення щодо позивача підлягає залишенню без змін, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Таким чином, суд вважає, що постанова серії ЕАК № 1805565 по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної патрульної поліції 4 роти 4 батальйону старшого лейтенанта поліції Ковальчука Сергія Анатолійовича 29.11.2019 року винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно ч. 1ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що підтвердився факт наявності в діях позивача вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 122 КпАП України за обставин, викладених у постанові по справі про адміністративне правопорушення, а тому вимоги позову не знайшли своє обґрунтування та підтвердження в судовому засіданні та у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.9, 122, 217, 245, 251, 252, 258,280,283, 288 КУпАП, ст.ст.2,72,77, 241-246, 293, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 4 роти 4 батальйону старшого лейтенанта поліції Ковальчука Сергія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 03.04.2020 року.

Суддя