Справа № 818/3844/15
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 р.Справа № 818/3844/15
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 26.02.20 року по справі № 818/3844/15

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Сумської області

про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до прокуратури Сумської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 19.12.2012 по справі № 2а-1870/8103/12 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2014 постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19.12.2012 по справі № 2а-1870/8103/12 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.06.2014 року ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2014 та постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19.12.2012 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 18.08.2014 по справі № 2а-1870/8103/12 було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до прокуратури Сумської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Сумської області "Про звільнення з роботи" від 27.08.2012 № 1125 к, поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури Сумської області на посаді старшого слідчого прокуратури Сумського району, стягнуто з прокуратури Сумської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 134 324, 25 грн. Допущено до негайного виконання постанову в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 в органах прокуратури Сумської області на посаді старшого слідчого прокуратури Сумського району та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 5695,83 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2015 по справі № 2а-1870/8103/12 постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.08.2014 в частині стягнення з прокуратури Сумської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 32021,82 грн скасовано. В цій частині прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено. Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.08.2014 по справі № 2а-1870/8103/12 змінено, доповнивши рішення суду про стягнення з прокуратури Сумської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 102302, 43 грн з відрахуванням необхідних податків та зборів.

В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.08.2014 по справі № 2а-1870/8103/12 залишено без змін.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 по справі № 818/3844/15 адміністративний позов ОСОБА_1 до прокуратури Сумської області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з допуском постанови до негайного виконання задоволено частково. Стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з прокуратури Сумської області на користь ОСОБА_1 за період з 19.08.2014 по 01.10.2015 включно в сумі 60385,41 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 по справі № 818/3844/15 постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 змінено, доповнено, зокрема, наступним: вважати, що сума середнього заробітку в розмірі 27391,32 грн, що стягнута з прокуратури Сумської області на користь ОСОБА_1 як оплата вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника за період з 19.08.2014 до 23.02.2015 включно постановою Сумського окружного адміністративного суду від 12.05.2016, підлягає виплаті ОСОБА_1 з відрахуванням обов`язкових податків, зборів, платежів. Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з прокуратури Сумської області на користь ОСОБА_1 за період з 24.02.2015 по 01.10.2015 включно в сумі 32894, 09 грн. з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволені даних позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 скасовано в частині, якою судом в іншій частині позову відмовлено.

13.09.2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу прокуратури Сумської області залишено без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 року залишено без змін.

24.02.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції від 12.05.2016 року по справі № 818/3844/15, в якій просить:

- винести рішення, яким стягнути з прокуратури Сумської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за час невиконання судового рішення за період з 19.08.2014 до 23.02.2015, тобто за 132 робочих днів в сумі 34739,76 грн, але враховуючи часткову сплату в сумі 27391,32 грн., то стягнути різницю в сумі 7348,44 грн, виходячи з середньоденного заробітку 263,18 грн. на підставі довідки прокуратури Сумської області від 07.02.2020.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що 18.02.2020 він отримав довідку прокуратури Сумської області про заробітну плату від 07.02.2020 № 18-208 вих-20, згідно якої у червні-липні 2012 року ОСОБА_1 сумарно відпрацьовано 41 робочий день, сумарно нараховано заробітної плати 10790,40 грн. Згідно розрахунків позивача, здійснених на підставі вказаної довідки, його середньоденний заробіток складає 263,18 грн., а не 207,51 грн., як зазначено в рішенні суду. Оскільки про дану обставину позивачу стало відомо лише 18.02.2020, він просить переглянути рішення суду за нововиявленими обставинами та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, обрахувавши його суму на підставі довідки прокуратури Сумської області про заробітну плату від 07.02.2020 № 18-208 вих-20.

26 лютого 2020 року ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відмовлено у відкритті провадження за нововиявленими обставинами по справі № 818/3844/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прокуратури Сумської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції по справі № 818/3844/15.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Звертає увагу на те, що ухвала суду касаційної інстанції у даній справі прийнята 13.09.2017 року, а тому трирічний термін звернення до суду не сплинув. Стверджує, що про існування довідки прокуратури Сумської області про заробітну плату від 07.02.2020 № 18-208 вих-20 йому стало відомо 18.02.2020 року (день отримання зазначеної довідки), у зв`язку з чим вважає, що не пропустив строк звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Посилаючись на викладені доводи вказав на необхідність захистити його права, скасувавши ухвалу суду першої інстанції та направити матеріали до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження та розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 24.02.2020 подана з порушенням трирічного строку з дня набрання судовим рішенням у справі № 818/3488/15 законної сили.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 363 КАС України з урахуванням положень частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 363 КАС України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності.

Отже, встановлення процесуальних строків звернення до суду з відповідними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа "Мельник проти України") погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4, 5 статті 366 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до адміністративного суду, передається судді адміністративного суду, який визначається в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Протягом п`яти днів з дня після надходження заяви до адміністративного суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 364 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Крім випадків, визначених статтею 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

Суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами у разі, якщо така заява подана до суду після закінчення строку, визначеного частиною другою статті 363 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 по справі № 818/3844/15 в частині, яка не була скасована постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 року набрала законної сили.

Судом першої інстанції зроблено правомірний висновок, що дата набрання законної сили судового рішення є день прийняття рішення судом апеляційної інстанції, тобто 11.10.2016.

Доводи заявника про те, що судом було залишено поза увагою той факт, що в подальшому 13.09.2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу прокуратури Сумської області залишено без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016 року залишено без змін, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст.255 КАС України, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закориття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Таким чином, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі № 818/3844/15 з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, могла бути подана до 11.10.2019 року.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідною заявою 24.02.2020 року.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 24.02.2020 подана поза межами трирічного строку з дня набрання судовим рішенням у справі № 818/3488/15 законної сили.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами з підстав пропуску заявником трирічного строку звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року по справі № 818/3844/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.І. Сіренко
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 06.04.2020 року