Справа № 360/4798/19
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 квітня 2020 року

Київ

справа №360/4798/19

адміністративне провадження №К/9901/7605/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шишова О.О.,

суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут»

на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року

у справі № 360/4798/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут»

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича,

треті особи: Публічне акціонерне товриства «Національна акціонерна компанія Нафтогаз України», Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз»

про скасування постанови про арешт майна боржника та зобов`язання вчинити певні дії,-

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича, в якому просив:

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. про арешт майна боржника від 28.10.2019 ЗВП № 59723667;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. утриматися від прийняття постанов про накладення арешту на майно, що належить боржнику - АТ «Луганськгаз»: частка учасника Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут», , в межах ЗВП № 59723667.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року позов задоволено частково.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2010 року рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у справі № 360/4798/19 скасовано в частині задоволення позовних вимог:

- визнано протиправною та скасовано постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича про арешт майна боржника від 28.10.2019 ЗВП № 59723667;

- в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича, треті особи Публічне акціонерне товриства «Національна акціонерна компанія Нафтогаз України», Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» про скасування постанови про арешт майна боржника та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено повністю;

- в іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у справі № 360/4798/19 - залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням судів попередніх інстанцій, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини третьої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в даній справі спір виник у відносинах з приводу рішення приватного виконавця.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій, прийнятих на підставі статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ухвалив:

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року - відмовити.

2. Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й не оскаржується.

Суддя-доповідач О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко