Справа № 280/26/20
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 280/26/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Штабовенка Дениса Всеволодовича в інтересах ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року (суддя Татаринов Д.В., повний текст рішення складений 13 лютого 2020 року) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

про визнання протиправними та скасування постанов,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у січні 2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанови державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про відкриття виконавчих проваджень № 60741799 від 28.11.2019 та № 60741953 від 28.11.2019.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Комунарським районним судом м. Запоріжжя 04 березня 2019 року винесено рішення, яким стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 , як з позичальника відповідно до умов кредитного договору та з ОСОБА_2 , як з поручителя згідно з умовами Договорів поруки на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» суми заборгованості за кредитним договором CNL-204/055/2008 від 20.03.2008 в сумі 22188,27 доларів США, що включає 21390,45 доларів США - сума заборгованості за тілом кредиту; 797,82 доларів США - сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 20 грудня 2015 року по 24 березня 2016 року.

Головним державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Єременко К.В. розглянуто заяву стягувача про примусове виконання на підставі виконавчого листа Комунарського районного суду м. Запоріжжя № 333/1724/16-ц, виданого 03.07.2019 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованості у розмірі 557943,89 грн., у зв`язку чим 15.08.2019 відкрито виконавче провадження ВП № 59811715.

Постановою Головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Єременко К.В. від 15.08.2019, у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду до відкриття виконавчого провадження, постановлено стягнути зі ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 55794,39 грн.

Від АТ «ОТП БАНК» до відповідача 15.11.2019 надійшла заява про закінчення виконавчого провадження ВП № 59811715 з примусового виконання виконавчого листа № 333/1724/16-ц у зв`язку з виконанням ОСОБА_1 судового рішення.

Постановою державного виконавця від 28.11.2019 закінчено виконавче провадження ВП № 59811715 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Також державним виконавцем 28.11.2019 винесено постанову ВП № 59811715 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 396,00 грн.

При цьому 28.11.2019 Головним державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Єременко К.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60741953 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області виконавчого збору у розмірі 55794,39 грн. та постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60741799 щодо стягнення зі ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 396,00 грн.

Вважаючи постанови державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень № 60741799 від 28.11.2019 та № 60741953 від 28.11.2019 протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до приписів статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з частиною 9 статті 27 Закону виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Головним державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Єременко К.В. 15.08.2019 відкрито виконавче провадження ВП № 59811715 та одночасно винесено постанову про стягнення зі ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 55794,39 грн.

Згідно з постановою державного виконавця від 28.11.2019 виконавче провадження ВП № 59811715 закінчено у зв`язку з виконанням боржником рішення суду.

Колегія суддів зазначає, що частиною 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» чітко передбачено, що виконавчий збір не стягується з боржника лише у разі виконання рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, тобто фактично до моменту початку примусового виконання рішення суду із залученням органів державної виконавчої служби.

Матеріалами справи підтверджено, апелянтом не заперечується, що рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року виконано Стьопіним А.С. лише у листопаді 2019 року, тобто після відкриття виконавчого провадження ВП № 59811715 та винесення відповідної постанови від 15.08.2019.

Встановлені судом обставини спростовують доводи апелянта про протиправність оскаржуваних постанов у зв`язку з добровільним виконанням рішення суду, без участі органів ДВС, адже матеріалами справи підтверджено, що виконання рішення суду відбулося в межах виконавчого провадження та після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Спростовуючи посилання апелянта, що державним виконавцем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника сум боргу на підставі виконавчого листа № 333/1724/16-ц від 03.07.2019, колегія суддів встановила, що в рамках виконавчого провадження ВП № 59811715 державним виконавцем вчинялися дії з примусового виконання рішення суду, а саме: винесено постанову про арешт майна боржника від 15.08.2019, здійснено запити до головного управління Держпродспоживслужби Запорізької області та головного управління Держпраці у Запорізькій області щодо надання вичерпної інформації про наявність у ОСОБА_1 будь-якого майна, що зареєстрована за боржником, направлено запит до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника, а також до Пенсійного фонду України про наявність інформації щодо перебування боржника на обліку та отримання пенсії, а також останнє місце роботи боржника.

Також Головним державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Єременко К.В. на адресу ОСОБА_1 було направлено виклик державного виконавця від 15.08.2019 № 32548-7-16.3-34, яким зобов`язано з`явитися до державного виконавця та надати докази сплати боргу, а також надати відомості щодо наявного майна та коштів з метою сплати боргу.

Таким чином, матеріалами справи спростовано доводи апелянта про самостійне виконання рішення суду, адже державним виконавцем було проведено виконавчі дії щодо забезпечення примусового виконання рішення суду та, відповідно, й понесено витрати з їх організації, що є витратами виконавчого провадження.

Також необґрунтованими колегія суддів знаходить посилання апелянта на окремі постанови Верховного Суду, оскільки зміст наведених судових рішень дає можливість дійти висновку, що правовідносини, які виникли в межах розгляду відповідних справ, не є тотожними обставинам даної справи.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 287, 316, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Штабовенка Дениса Всеволодовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року в адміністративній справі № 280/26/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 02 квітня 2020 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров