Справа № 540/212/20
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2020-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/212/20
Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року (суддя Пекний А.С., м. Херсон, повний текст рішення складений 31 січня 2020 року) про відмову у відкритті провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області в особі Генічеського районного відділу Управління Державної міграційної служби в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

28.01.2020 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до УДМС України в Херсонській області в особі Генічеського РВ УДМС в Херсонській області про:

- визнання протиправною відмови Генічеського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (далі - Генічеський РВ УДМС) у видачі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з досягненням нею 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ;

- зобов`язання Генічеський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області оформити та видати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з досягненням нею 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року було відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норми процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що позовна заява по справі № 540/212/20 була подана на підставі нових спірних правовідносин, які виникли внаслідок відмови відповідача в оформленні і видачі паспорта. Вважає, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.12.2019 р. по справі №540/2372/19 про повторний перегляд заяви до територіального підрозділу УДМС м. Генічеська від 03.10.2019 року про оформлення і видачу паспорту відповідачем було виконано, але результатом його стало порушення прав неповнолітньої дитини, не дивлячись на те, що у відповідача були усі законні підстави оформити і видати паспорт, так як йому було надіслано поштою додаткову заяву про прийняття додатків з повним пакетом необхідних документів для оформлення паспорту, згідно з Положенням 2503-ХІІ, затвердженого постановою ВРУ від 26.06.1992 р.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач погоджується з висновком суду першої інстанції, що викладений в ухвалі від 31.01.2020 р., оскільки дійсно даний спір був предметом розгляду між тими самими сторонами в справі №540/2372/19, про що свідчить рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.12.2019, що набрало законної сили.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі… відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі суд першої інстанції, дослідивши предмет позову у цій справі дійшов висновку, що він фактично спрямований на належне виконання іншого судового рішення, а саме Херсонського окружного адміністративного суду від 13.12.2019 р. у справі №540/2372/19, що набрало законної сили. Спір у даній справі є тотожним спору у справі №540/2372/19, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, що убачається із обґрунтування позову. Обраний позивачем спосіб захисту - подання позову про визнання відмови у видачі паспорту у вигляді книжечки та зобов`язання його видати, по суті є способом виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.12.2019 р. у справі №540/2372/19, що набрало законної сили.

Крім того судом першої інстанції зроблено висновок про наявність у спірних правовідносинах обставин, з якими стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язує наявність підстав для звернення до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду (у порядку ст.383 КАС України).

Такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення ч. 5 ст. 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Нормами ст. 383 КАС України встановлено особливий порядок розгляду заяв позивача щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Частиною 1 вказаної статті встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З аналізу норм статті 383 КАС України, вбачається виокремлення таких видів судового контролю за виконанням судового рішення, як визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому зокрема ст. 383 КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 р. у справі №686/23317/13-а.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Також доцільно звернути увагу на тому, що позивач вправі обирати на власний розсуд спосіб правового захисту, в той же час право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави (рішення Європейського суду з прав людини від 12 липня 2001 року справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини»), зокрема діюче законодавство, яке є доступним та передбачуваним, виключає можливість повторного розгляду тотожних позовних вимог, якщо є такі, що набрало законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 355/1648/15-а, від 21.11.2019 року у справі № 802/1933/18-а.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В. Осіпов