Справа № 640/8077/19
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2020 року місто Київ №640/8077/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
провизнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в місті Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 74 % до 70 % від сум грошового забезпечення та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати та виплатити без обмеження максимального розміру пенсію ОСОБА_1 в poзмipi 74 % від сум грошового забезпечення згідно зi статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення oci6, звільнених з військової служби та деяких інших oci6» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, oci6 рядового i начальницького складу та деяких інших oci6» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям oci6», починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо неврахування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами у poзмipi 15%, надбавки за особливо важливі завдання у poзміpi 50% премії, у poзмipi 10%, які він отримував до перерахунку пенсії, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати та виплатити без обмеження максимального розміру пенсію ОСОБА_1 , включаючи надбавку за роботу з таємними виробами, носіями, документами у poзмipi 15%, надбавку за особливо важливі завдання у poзмipi 50%, премію у poзмipi 10%, починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо виплати ОСОБА_1 у 2018 poці лише 50%, у 2019 році лише 75% суми підвищення пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплачувати 100% суми підвищення пенсії ОСОБА_1 , перераховану згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення oci6, звільнених з військової служби та деяких інших oci6» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, oci6 рядового i начальницького складу та деяких інших oci6» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям oci6», починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером військовослужбовцем, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ у розмірі 74% від суми грошового забезпечення посади, з якої його звільнено. Після проведення відповідачем перерахунку пенсії позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам її розмір зменшився з 74% до 70%. Також, при проведенні перерахунку пенсії позивача відповідачем не враховані такі види грошового забезпечення, як: надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами у розмірі 15%, надбавка за особливо важкі завдання у розмірі 50%, премія у розмірі 10%. Крім того, позивачем наголошено на тому, що керуючись пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам, відповідач з 01.01.2018 виплачує позивачу лише 50% та з 01.01.2019 75% від суми підвищення. Позивач вважає протиправними такі дії відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі №640/8077/19 та запропоновано відповідачу в п`ятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву.

Відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що з 01.05.2014 згідно Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України №1166 VII максимальний розмір пенсії, який обчислюється відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, а щодо перерахунку пенсії позивача із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві вказано на те, що врахування додаткових видів грошового забезпечення не має належних правових підстав та не узгоджується з відомостями з довідки уповноваженого органу, яка є єдиною підставою для перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ. Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, не виявивши порушень у складеній довідці, не мало інших правових підстав не використовувати довідку для перерахунку.

Позивачем подано клопотання про пришвидшення розгляду адміністративної справи №640/8077/19.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 є пенсіонером військовослужбовцем, перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримає пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 16.04.1995, основний розмір пенсії 74% грошового забезпечення (вислуга років 28 років).

В квітні 2018 року позивачеві було здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам на підставі довідки, виданої уповноваженим органом. Після проведення відповідачем перерахунку пенсії позивача її розмір зменшився з 74% до 70%

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку пенсії ОСОБА_1 , перерахунок пенсії останнього проведено з врахуванням наступних сум грошового забезпечення: посадовий оклад 8 030, 00 грн., оклад за військове звання 1 480,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 50% - 4 755,00 грн. Також, у вказаному розрахунку зазначено, що підвищення пенсії буде виплачуватись поетапно, відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 №103.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з адвокатським запитом від 27.03.201 №114-03/19 (вх. від 02.04.2019 №37752), в якому просив надати відповідну інформацію щодо порядку здійснення перерахунку пенсії позивача та основного розміру пенсії у відсотках до її перерахунку.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 08.04.2019 №74382/02 повідомлено позивача, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії на підставі наданої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018. Також, Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві вказано на те, що при проведенні з 01.01.2018 перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 розмір пенсії за вислугу років обчислювався виходячи з 70% сум грошового забезпечення за посадою відповідно до редакції Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, чинної на дату, з якої проводився перерахунок та зазначено, що пенсія ОСОБА_1 нарахована та виплачується згідно норм чинного законодавства.

Позивач, вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступних висновків.

Пунктом 8 розділу ІІ Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 №3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011 та пунктом 23 розділу II Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 №1166-VII, який набрав чинності з 01.05.2014, до частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ було внесено зміни та цифри 90 замінено цифрами 80 та цифри 80 замінено цифрами 70 відповідно.

Так, Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи та Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні, було внесено зміни до частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, якими змінено відсоток грошового забезпечення з якого розраховується розмір пенсії (з 90% зменшено до 80%, а в подальшому до 70%).

Однак, ні положеннями Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи та Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні, ні положеннями Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не передбачено проведення перерахунку раніше призначених пенсій, виходячи з нового (зменшеного) відсотку відповідних сум грошового забезпечення.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Норми, які визначають механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям, встановлені статтею 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - постанова Кабінету Міністрів України №45) встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Кабінет Міністрів України 30.08.2017 прийняв Постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018. Даною Постановою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Також, 21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103, відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно з Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно з Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704.

Отже, стаття 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначає, як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії, підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, що мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом. Кабінет Міністрів України у Порядку №45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права. У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови №704, якою з 01.03.2018 змінено грошове забезпечення, зокрема, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Так, умови, порядок та розміри вказаного перерахунку визначені Постановою №103, якою постановлено здійснити перерахунок пенсій з 01.01.2016 на підставі вказаного Закону.

Стаття 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 цього ж Закону визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку. Зміни до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Законами України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи та Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися. Постанова Кабінету Міністрів України №45 і постанова Кабінету Міністрів України №103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законами України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи та Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні зміни до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, яка змін у зв`язку з прийняттям та Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні - не зазнала.

Як вбачається з матеріалів справи, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (до 70 % сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною другою статті 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод людини й громадянина.

Таким чином, зміна розміру пенсії до 70 % сум грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Тому зменшення пенсії відповідача за вислугу років з 74% до 70% грошового забезпечення, на думку суду, є протиправним та таким, що порушують приписи статей 22, 58 Конституції України, звужує право позивача на отримання пенсії у розмірі, визначеного чинним на момент її призначення законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 31.01.2018 у справі №523/4930/15-а, від 27.02.2018 у справі №642/3284/17 та в рішенні від 04.02.2019 у справі №240/5401/18.
Крім того, суд наголошую на тому, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалось при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 з 74% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

Аналогічного висновку дійшла колегія Верховного Суду в постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 686/12623/17 (провадження №К/9901/849/17).
Крім того, в рішенні від 04.02.2019р. у зразковій справі №240/5401/18 Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, яка застосовується саме при призначенні пенсії.
Враховуючи викладене, суд вважає, що здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача з розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення є протиправним і такий перерахунок слід здійснити виходячи з розміру 74% від суми грошового забезпечення.

На час проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 було встановлено проводити виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Так, під час проведення перерахунку пенсії позивача та встановлення поетапності виплати підвищення пенсії (з 01.01.2018 лише 50% та з 01.01.2019 лише 75% суми підвищення) Головне управління Пенсійного фонду в місті Києві діяло у відповідності до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, яка на той час була чинною.

Отже, на час проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідач керувався чинними приписами законодавства, відтак, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо виплати ОСОБА_1 з 01.01.2018 лише 50% та з 01.01.2019 лише 75% суми підвищення пенсії не підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та в подальшому ці судові рішення залишені без змін постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року.

Таким чином, враховуючи скасування в судовому порядку пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, якими зокрема встановлено відсоткове зменшення виплати пенсії військовослужбовцям, що оскаржується позивачем у межах даної справи, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з 01 січня 2018 року та про необхідність зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплачувати позивачу пенсію у розмірі, який обчислено з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.01.2018.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права (рішення у справі "Ганс-Адам ІІ проти Німеччини"). "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копецький проти Словаччини").

У даному випадку легітимні сподівання позивача на отримання пенсії у повному розмір, передбачені чинними нормами Законів України, тобто вони є конкретними. Таким чином, на них поширюється режим «існуючого майна».

Таким чином, невиплата позивачу пенсії з урахуванням 100% суми підвищення, у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та за практикою Європейського Суду з прав людини становить втручання у право позивача на мирне володіння майном.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії невідкладно та однією сумою, суд зазначає наступне.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом» (стаття 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії невідкладно та однією сумою, на думку суду, є передчасними та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо неврахування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами у poзмipi 15%, надбавки за особливо важливі завдання у poзміpi 50% премії, у poзмipi 10%, які він отримував до перерахунку пенсії, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати та виплатити без обмеження максимального розміру пенсію ОСОБА_1 , включаючи надбавку за роботу з таємними виробами, носіями, документами у poзмipi 15%, надбавку за особливо важливі завдання у poзмipi 50%, премію у poзмipi 10%, починаючи з 01.01.2018, суд бере до уваги наступне.

На час проведення перерахунку пенсії позивача, відповідач керувався пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, яким було визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03. 2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, в якій зазначено наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад 8 030,00 грн., оклад за спеціальним званням 1 480, 00 грн., надбавка за вислугу років (50%) 4 755,00 грн.

Таким чином, на час проведення перерахунку пенсії позивач діяв згідно з приписами чинного на той час законодавства, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Разом з тим, суд зазначає, що скасування в судовому порядку пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 не впливає на результат розгляду цієї даної справи по суті, оскільки алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, передбачений у постанові Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, не змінився у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.

Відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 також передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готували для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подавали їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Головні управління Пенсійного фонду України здійснювали перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від обласних військових комісаріатів, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку. Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку № 45.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в постанові від 13.03.2019 по справі №240/6263/18.
Згідно висновку Верховного Суду України викладеного в постанові від 22.04.2014 у справі №21-484а13 про правильне застосування статей 49 та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб, щодо підстав для повідомлення про відмову в перерахунку пенсії, суд вказує, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Отже, у разі відсутності у пенсійній справі необхідних для перерахунку пенсії документів, такий перерахунок здійснюється на підставі поданих пенсіонером додаткових документів.

З системного аналізу викладеного вбачається, що головні управління Пенсійного фонду України наділені повноваженнями щодо здійснення перерахунку пенсій після надходження довідок встановленого зразка, при цьому, у органів пенсійного фонду відсутній обов`язок щодо самостійного витребування відповідних довідок.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.07.2018 у справі №709/2728/16-а.
Так, суд наголошує, що під час розгляду даної справи, суду не було надано доказів отримання позивачем іншої довідки з зазначенням видів грошового забезпечення, визначених частиною другою статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та подачі її до органів Пенсійного фонду України.

Позивачем також не було надано суду доказів оскарження дій уповноваженого органу щодо складання та направлення відповідачу на підставі вимог Порядку №45 довідки з визначеними у ній видами грошового забезпечення, для перерахунку пенсії позивача, лише у вигляді посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років (50%), зобов`язання надати довідку з урахуванням інших видів грошового забезпечення, як не було заявлено таких вимог і в межах розгляду даної адміністративної справи.

Таким чином, наразі відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням зазначених ним додаткових видів грошового забезпечення, адже довідка на підставі якої Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві здійснено перерахунок пенсії позивача, не містить зазначення таких додаткових видів грошового забезпечення.

Одночасно суд зазначає, що, позивач не позбавлений права на звернення до суду з вимогами до органу з якого позивач був звільнений з приводу складових грошового забезпечення включених до довідки для перерахунку пенсії та видачі відповідної довідки, проте, в рамках даної адміністративної справи такі вимоги розгляду не підлягають.

При цьому, у разі наявності відповідної довідки в матеріалах пенсійної справи, відповідний розрахунок пенсії має бути визначений із врахуванням складових, зазначених в довідці уповноваженого органу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 74% до 70% від сум грошового забезпечення та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 74% від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення oci6, звільнених з військової служби та деяких інших oci6» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, oci6 рядового i начальницького складу та деяких інших oci6» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям oci6», без обмеження максимального розміру, починаючи з 01.01.2018.

Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 400, 00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з положеннями частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16.
Також, суд зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Частиною першою статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження наявності у позивача витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копії таких документів: договору про надання правової допомоги від 20.03.2019, акта прийому-передачі надання правничої допомоги від 07.05.2019 №1/19 до договору про надання правової допомоги від 20.03.2019, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правової допомоги та розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 08.05.2019.

Як вбачається з договору про надання правової допомоги від 09.08.2018, укладеного між ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським Бюро Івана Хомича в особі директора адвоката Хомича Івана Олександровича (Адвокатське Бюро), Клієнт доручає, а Адвокатське Бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Пунктами 4.1. 4.3. вказаного договору визначено, що за надання юридичних послуг за вказаним договором, Клієнт сплачує Адвокатському Бюро суму в розмірі 5 400,00 грн. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін.

Відповідно до акта прийому-передачі надання правничої допомоги від 10.10.2018 №1/18 до договору про надання правової допомоги від 09.08.2018 та розрахунку витрат на професійну правничу допомогу від 10.10.2018 розмір витрат складає 10 800,00 грн. за 15 годин роботи, пов`язаної з наданням наступних послуг:

- консультація з правових питань 1 000,00 грн. за 6 год.;

- правова оцінка та аналіз судової практики 2 000,00 грн. за 6 год.;

- збирання (отримання) доказів 3 000,00 грн. за 3 год.;

- написання позовної заяви 4 000,00 грн. за 4 год.;

- підготовка позовної заяви та копії документів до неї для направлення до суду 800,00 грн. за 1 год.

Слід наголосити на тому, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі №751/3840/15-ц, суд прийшов до висновку, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Разом з тим, на підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 5 400,00 грн. відповідно до договору про надання правової допомоги від 09.08.2018, позивачем не надано жодного документа, на підтвердження зазначених витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, таких як, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 400, 00 грн., не підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Як було зазначено вище, згідно з положеннями частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 139, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 74% до 70% від сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 74% від відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.01.2018, згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення oci6, звільнених з військової служби та деяких інших oci6» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, oci6 рядового i начальницького складу та деяких інших oci6» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям oci6», без обмеження максимального розміру, починаючи з 01.01.2018.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, 16, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1 153,60 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.