Справа № 160/13144/19
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
24 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами:
- визнати дії (бездіяльність) Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та нарахуванні пенсії за віком на пільгових умовах з 22.07.2019 року згідно частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як особі, що має право на пенсію на пільгових умовах, що була зайнята на роботах за списком робіт і професій - за Списком № 1, затверджуваним постановою Кабінетом Міністрів України від 31.03.1994 р. № 202 - неправомірними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди:
- ш/у "Алмазне" в/о "Донбасантрацит" з 11.12.1987 р. по 20.12.1987 р. - учень машиніста підземних установок 1 розряду; з 21.12.1987 р. по 17.02.1988 р. - навчання на курсах машиністів підземних установок при УКК; з 18.02.1988 р. по 18.02.1988 р. - учень машиніста підземних установок; з 19.02.1988 р. по 30.11.1988 р. - машиніст підземних установок 2 розряду; з 01.12.1988 р. по 06.02.1989 р. - навчання на курсах гірничого робітника очисного забою при УКК; з 07.02.1989 р. по 24.04.1993 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- шахта "Хрустальська" в/о "Донбасантрацит" з 10.05.1993 р. по 04.10.1993 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- шахта "Імені С.М. Кірова" в/о "Донбасантрацит" з 11.10.1993 р. по 28.03.1994 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- шахтоуправління "Яновське" в/о "Донбасантрацит" з 23.05.1994 р. по 01.01.1995 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- шахтоуправління "Міусінське" ім. 50-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції в/о "Донбасантрацит" з 01.01.1995 р. по 13.08.1995 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- шахта "Хрустальська" в/о "Донбасантрацит" з 21.10.1996 р. по 02.04.1997 р. - гірничий робітник очисного забою,
- промислове - виробниче приватне підприємство по видобутку вугілля "Стимул" з 02.04.1997 р. по 16.09.1997 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- орендне підприємство № 5 ВАТ "Укррособорудование" з 08.12.1997 р. по 11.01.1998 р. - гірничий робітник очисного забою;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу роботи періоди:
- профтехучилище № 35 м. Красний Луч з 01.09.1982 р. по 16.07.1985 р. навчання за професією - електрозварник ручної зварки,
- будівельне управління № 1 тресту "Краснолучбуд" з 25.07.1985 р. по 10.10.1985 р. - електрозварник ручної зварки 3 розряду;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як особі, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах, що була зайнята на роботах за списком робіт і професій - за Списком № 1, затверджуваним постановою Кабінетом Міністрів України від 31.03.1994 р. № 202, починаючи - з 22.07.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після досягнення необхідного віку 22.07.2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно п.п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за результатами розгляду якої прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 від 23.07.2019 року № 184/03.22-19. Таке рішення вважає протиправним, з огляду на наявність документів, що свідчать про те, що позивач працював повний робочий день, без будь-яких прогалин у місяцях, має безперервний стаж у вказаний період. Вказує, що в трудовій книжці наявні записи перебування позивача у вказаний період на відповідних професіях, які відносяться до списку, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 у відповідності до вимог ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також право на зарахування до загального стажу періоду навчання в профтехучилищі № 35 м. Красний Луч з 01.09.1982 р. по 16.07.1985 р. та роботи в будівельному управлінні № 1 тресту "Краснолучбуд" з 25.07.1985 р. по 10.10.1985 р. - на посаді електрозварник ручної зварки 3 розряду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 року відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем 20.01.2020 року подано відзив на позовну заяву (вх.. № 3712/20), в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595 з 01.12.2014 року на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, органи державної влади не функціонують. Враховуючи наведене, будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, підготовлені або видані підприємствами з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають реєстрації та виконанню. Також посилається на Указ Президента України від 14.11.2014 року № 875/2014 "Про рішення, ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях", розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів,- що розташовані на лінії зіткнення", яким визначено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі повноваження. До переліку цих населених пунктів відноситься -м. Луганськ та м. Красний Луч. Отже, враховуючи вищезазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не має законних підстав прийняти довідки що підтверджують пільговий стаж роботи на ШУ ,,Алмазне" в/о „Донбасантрацит". ШУ „Міусінське": ім. 50-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції в/о „Донбасантрацит", ш. "Хрустальська" в/о "Донбасантрацит" та довідку про навчання в ПТУ № 35 м. Красний Луч, видані на непідконтрольній Україні території, та зарахувати відповідні періоди до пільгового стажу роботи. Також вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не має законних підстав для зарахування до загального трудового стажу позивача періодів роботи з 25.07.1985 р. по 10.10.1985 р.; з 11.12.1987 р. по 24.04.1993 р., з 10.05.1993 р. по 04.10.1993 р. та з 11.10.1993 р. по 28.03.1994 р., оскільки відповідні записи зроблено не в трудовій книжці, а в виписці з трудової книжки. До загального трудового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи з 23.05.1994 р. по 01.01.1995 р. в Шахтоуправлінні "Яновське" "Донбасантрацит", яке було перейменоване на Шахтоуправління "Міусінське" оскільки запис про звільнення завірено печаткою не Шахтоуправління "Міусінське". Періоди роботи з 21.10.1996 р. по 02.04.1997 р. на шахті "Хрустальська" в/о Донбасантрацит" гірничим робітником очисного вибою та з 02.04.1997 р. по 16.09.1997 р. на ПВПП по видобутку вугілля "Стимул" гірничим робітником очисного вибою 5 розряду зараховано до загального трудового стажу. Також вказує, що на підтвердження періодів навчання позивач надав довідку від 17.01.2019 р. № 23 видану ГБОУ СПО ЛНР "КСК", організацією, що знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Після закінчення навчання за професією електрозварювальника, ОСОБА_1 працював за іншою професією, а саме учнем машиніста підземних установок, з огляду на що не має законних підстав для зарахування періоду навчання до загального та пільгового стажу роботи позивача.
06.02.2020 року позивачем до суду подано відповідь на відзив, згідно якої поданий відзив на позов складено без наведення обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, без належного посиланням на відповідні докази та норми права, отже відзив не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зокрема працював в:
- шахтоуправлінні "Алмазне" в/о "Донбасантрацит" у період з 11.12.1987 р. по 20.12.1987 р. учнем машиніста підземних установок 1 розряду, що підтверджено даними виписки з трудової книжки та наказом про призначення № 347-к від 11.12.1987 р., довідкою ГУП «Центруголь» ЛНР від 29.11.2018 року;
- з 11.12.1987 р. по 17.02.1988 р. проходив навчання на курсах машиністів підземних установок при УКК, що підтверджено випискою з трудової книжки, довідкою ГУП «Центруголь» ЛНР № 1-1/1055 від 29.11.2018 року;
- шахтоуправлінні "Алмазне" в/о "Донбасантрацит" з 18.02.1988 р. по 26.04.1993 р. працював машиністом підземних установок, гірничим робітником, гірничим робітником очисного забою, що підтверджено наказом про звільнення № 94-к від 26.04.1993 р., довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії, видану ГУП «Центруголь» ЛНР від 29.11.2018 року № 1-1/1059, довідками ГУП «Центруголь» ЛНР про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за наявності трудової книжки № 1-1/1059 від 29.11.2018 року, № 1-1/1058 від 29.11.2018 року;
- з 10.03.1993 р. по 04.10.1993 р. в шахтоуправлінні "Хрустальне" гірничим робітником очисного забою, що підтверджено випискою з трудової книжки;
- з 11.10.1993 р. по 28.03.1994 р. в шахті «ім.. С.М. Кірова» гірничим робітником очисного забою, що підтверджено випискою з трудової книжки;
- 23.05.1994 р. прийнятий гірничим робітником очисного забою до шахтоуправління "Яновське" в/о "Донбасантрацит" (перейменовано в шахтоуправління "Міусінське" ім. 50-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції в/о "Донбасантрацит", що підтверджено даними трудової книжки НОМЕР_1 (наказ № 89 від 23.05.1994 р.);
- 13.08.1995 р. звільнений за власним бажанням (наказ № 191 від 15.08.1995 р.);
- на шахті "Хрустальська" в/о "Донбасантрацит" з 21.10.1996 р. по 02.04.1997 р. гірничим робітником очисного забою, що підтверджено даними трудової книжки НОМЕР_1 ;
- Промислове - виробниче приватне підприємство по видобутку вугілля "Стимул" з 02.04.1997 р. по 16.09.1997 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду, що підтверджено даними трудової книжки НОМЕР_1
- орендне підприємство № 5 ВАТ "Укррособорудование" з 08.12.1997 р. по 11.01.1998 р. - гірничий робітник очисного забою, що підтверджено даними трудової книжки НОМЕР_1
Згідно довідки від 17.01.2019 р. № 23, виданої ГБОУ СПО ЛНР "Краснолучский страительный колледж" ОСОБА_1 проходив навчання в ПТУ № 35 м.Красний луч за професією «електрозварювальник» з 01.09.1982 р. по 16.07.1985 р.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 28.10.1985 р. по 16.11.1987 р. проходив строкову військову службу, що підтверджено тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № 4/341 від 25.04.2019 року, виданим Павлоградським об`єднаним територіальним центом комплектування та соціальної підтримки.
Судом встановлено, що 22.07.2010 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.07.2019 року № 184/03.22-19 повідомлено позивача про відсутність права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Зазначено, що загальний стаж складає 08 років 6 місяців 5 днів, пільгового стажу не зараховано. Також зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595 з 01.12.2014 року на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, органи державної влади не функціонують. Враховуючи наведене, будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, підготовлені або видані підприємствами з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають реєстрації та виконанню. Також міститься посилання на Указ Президента України від 14.11.2014 року № 875/2014 "Про рішення, ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях", розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів,- що розташовані на лінії зіткнення", яким визначено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі повноваження. До переліку цих населених пунктів відноситься м. Луганськ та м. Красний Луч. Отже, враховуючи вищезазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не має законних підстав прийняти довідки що підтверджують пільговий стаж роботи на ШУ ,,Алмазне" в/о „Донбасантрацит". ШУ „Міусінське": ім. 50-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції в/о „Донбасантрацит", ш. "Хрустальська" в/о "Донбасантрацит" та довідку про навчання в ПТУ № 35 м. Красний Луч, видані на непідконтрольній Україні території, та зарахувати відповідні періоди до пільгового стажу роботи. Крім того, періоди роботи з 25.07.1985 року по 10.10.1985 рік; з 11.12.1987 року по 24.04.1993 рік; з 10.05.1993 року по 04.10.1993 рік та з 11.10.1993 року по 28.03.1994 рік згідно наданої виписки з трудової книжки неможливо зарахувати до загального стажу, оскільки згідно п.п.1, 3 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
У відповідності до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.
У відповідності до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" па пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
З аналізу вищенаведеного можливо зробити висновок, що для призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" необхідним є: 1) наявність страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах; 2) віднесення професії до списку робіт і професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію зазначених роботах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, постановою Кабінету Міністрів України 16.01.2003 року № 36; 3) безпосередня зайнятість повний робочий день на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).
Так, згідно пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Разом з тим, Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, передбачено, що у разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу (п.2.7).
Надана позивачем виписка з трудової книжки є завіреною та підтверджує, що ОСОБА_1 працював в шахтоуправлінні "Алмазне" в/о "Донбасантрацит" у період з 11.12.1987 р. по 20.12.1987 р. учнем машиніста підземних установок 1 розряду, що також підтверджено наказом про призначення № 347-к від 11.12.1987 р. та довідкою ГУП «Центруголь» ЛНР від 29.11.2018 року; з 11.12.1987 р. по 17.02.1988 р. проходив навчання на курсах машиністів підземних установок при УКК, що також підтверджено довідкою ГУП «Центруголь» ЛНР № 1-1/1055 від 29.11.2018 року; в шахтоуправлінні "Алмазне" в/о "Донбасантрацит" з 18.02.1988 р. по 26.04.1993 р. машиністом підземних установок, гірничим робітником, гірничим робітником очисного забою, що також підтверджено наказом про звільнення № 94-к від 26.04.1993 р., довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії, видану ГУП «Центруголь» ЛНР від 29.11.2018 року № 1-1/1059, довідками ГУП «Центруголь» ЛНР про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за наявності трудової книжки № 1-1/1059 від 29.11.2018 року, № 1-1/1058 від 29.11.2018 року; з 10.03.1993 р. по 04.10.1993 р. в шахтоуправлінні "Хрустальне" гірничим робітником очисного забою, та з 11.10.1993 р. по 28.03.1994 р. в шахті «ім.. С.М. Кірова» гірничим робітником очисного забою.
Вказані професії відносяться до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162.
Щодо не врахування довідок, виданих ГУП «Центруголь» ЛНР, суд вказує, що перелічені довідки підтверджують в повній мірі період роботи позивача за професіями та посадами, які віднесені до списку робіт і професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію зазначених роботах, в період щодо якого виник спір, а видача довідки на непідконтрольній території не може бути підставою для порушення права позивача на пенсійне забезпечення.
Щодо спірного питання зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.
Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону № 1207-VII на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.
На підставі частини першої статті 17 Закону № 1207-VII передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.
Згідно із статтею 18 Закону № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом № 1207-VII.
Згідно із частинами першою - третьою статті 9 Закону № 1207-VII передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Разом з цим, суд вважає необхідним зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».
При цьому, на думку суду, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
При цьому, суд також вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 701/1196/16-а.
Окрім того, суд вказує, що посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства» є безпідставним, оскільки така визначає процедуру фінансування бюджетних установ, надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям (далі - установи), здійснення соціальних виплат населенню Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, та не врегульовує спірні правовідносини між позивачем та відповідачем.
Також суд критично оцінює твердження відповідача щодо не зарахування періоду роботи з 23.05.1994 р. по 01.01.1995 р. в Шахтоуправлінні "Яновське" "Донбасантрацит", яке було перейменоване на Шахтоуправління "Міусінське" через те, що запис про звільнення завірено печаткою не Шахтоуправління "Міусінське", оскільки, відповідно до частини третьої статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Таким чином, якщо відповідач виявив недоліки щодо заповнення трудової книжки, то повинен перевірити та направити відповідні запити щодо отримання документів, на підтвердження стажу роботи позивача.
Пунктом 8.1 Інструкції № 58 вказано, що контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок проводиться в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР ВЦСПС від 06.09.1973 року № 656 "Про трудові книжки працівників і службовців".
Згідно пункту 18 Постанови відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберіганні і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Отже, з огляду на наведену норму, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення.
Таким чином, вище вказані обставини вказують на наявність права на зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоду роботи:
- ш/у "Алмазне" в/о "Донбасантрацит" з 11.12.1987 р. по 20.12.1987 р. - учень машиніста підземних установок 1 розряду; з 21.12.1987 р. по 17.02.1988 р. - навчання на курсах машиністів підземних установок при УКК; з 18.02.1988 р. по 18.02.1988 р. - учень машиніста підземних установок; з 19.02.1988 р. по 30.11.1988 р. - машиніст підземних установок 2 розряду; з 01.12.1988 р. по 06.02.1989 р. - навчання на курсах гірничого робітника очисного забою при УКК; з 07.02.1989 р. по 24.04.1993 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- шахта "Хрустальська" в/о "Донбасантрацит" з 10.05.1993 р. по 04.10.1993 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- шахта "Імені С.М. Кірова" в/о "Донбасантрацит" з 11.10.1993 р. по 28.03.1994 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- шахтоуправління "Яновське" в/о "Донбасантрацит" з 23.05.1994 р. по 01.01.1995 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- шахтоуправління "Міусінське" ім. 50-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції в/о "Донбасантрацит" з 01.01.1995 р. по 13.08.1995 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- шахта "Хрустальська" в/о "Донбасантрацит" з 21.10.1996 р. по 02.04.1997 р. - гірничий робітник очисного забою,
- промислове - виробниче приватне підприємство по видобутку вугілля "Стимул" з 02.04.1997 р. по 16.09.1997 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- орендне підприємство № 5 ВАТ "Укррособорудование" з 08.12.1997 р. по 11.01.1998 р. - гірничий робітник очисного забою.
Щодо зарахування до загального стажу роботи періодів: навчання за професією - електрозварник ручної зварки в профтехучилищі № 35 м. Красний Луч з 01.09.1982 р. по 16.07.1985 р., та роботу в будівельному управлінні № 1 тресту "Краснолучбуд" з 25.07.1985 р. по 10.10.1985 р. на посаді електрозварника ручної зварки 3 розряду, суд вказує, що матеріалами справи не підтверджено період роботи ОСОБА_1 в будівельному управлінні № 1 тресту "Краснолучбуд" з 25.07.1985 р. по 10.10.1985 р. на посаді електрозварника ручної зварки 3 розряду.
Так, у виписці з трудової книжки ОСОБА_1 міститься запис про зарахування за професією електрозварника ручної зварки (наказ № 281 від 23.07.1985 р.), звільнено у зязку з зарахуванням на службу (наказ № 394 від 11.10.1985 р.), проте відсутнє зазначення підприємства на яке прийнято позивача, будь-які інші докази в підтвердження періоду роботи позивача в будівельному управлінні № 1 тресту "Краснолучбуд" з 25.07.1985 р. по 10.10.1985 р. на посаді електрозварника ручної зварки 3 розряду в матеріалах відсутні.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про не підтвердження права позивача про зарахування до загального стажу періоду роботи в будівельному управлінні № 1 тресту "Краснолучбуд" з 25.07.1985 р. по 10.10.1985 р. на посаді електрозварника ручної зварки.
Також за приписами статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Отже, підстави для зарахування періоду навчання в професійно - технічному училищі № 35 м. Красний Луч з 01.09.1982 р. по 16.07.1985 р. до трудового стажу відсутні.
Частиною другою статті другої Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку зі зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком ПФУ зобов`язане перевірити, зокрема, чи має заявник необхідний стаж роботи - не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
На підставі викладеного, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладене в листі від 23.07.2019 року № 184/03.22-19, прийнято відповідачем необґрунтовано, оскільки у рішенні про відмову у призначенні пенсії не обґрунтовано мотиви не зарахування до стажу спірних періодів, а наведені підстави судом визнано необґрунтованими.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Також, при вирішені цього спору, суд, відповідно до частин першої-другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Поряд з тим, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень, з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною третьою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
На підставі викладеного суд доходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладене в листі від 23.07.2019 року № 184/03.22-19, прийнято не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з порушенням використаного повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, а тому підлягають скасуванню.
Надавши правову оцінку обставинам справи, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.07.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, оскільки органи Пенсійного фонду України наділені дискреційними повноваженнями на прийняття рішення про призначення пенсії (здійснення перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку).
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 768,40 грн., що документально підтверджується квитанцією № 46810073 від 20.12.2019 року.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому, з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 384,20 грн.
Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 90, 139, 242-243, 245-246, 258, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладене в листі від 23.07.2019 року № 184/03.22-19.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоду роботи:
- ш/у "Алмазне" в/о "Донбасантрацит" з 11.12.1987 р. по 20.12.1987 р. - учень машиніста підземних установок 1 розряду; з 21.12.1987 р. по 17.02.1988 р. - навчання на курсах машиністів підземних установок при УКК; з 18.02.1988 р. по 18.02.1988 р. - учень машиніста підземних установок; з 19.02.1988 р. по 30.11.1988 р. - машиніст підземних установок 2 розряду; з 01.12.1988 р. по 06.02.1989 р. - навчання на курсах гірничого робітника очисного забою при УКК; з 07.02.1989 р. по 24.04.1993 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- шахта "Хрустальська" в/о "Донбасантрацит" з 10.05.1993 р. по 04.10.1993 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- шахта "Імені С.М. Кірова" в/о "Донбасантрацит" з 11.10.1993 р. по 28.03.1994 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- шахтоуправління "Яновське" в/о "Донбасантрацит" з 23.05.1994 р. по 01.01.1995 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- шахтоуправління "Міусінське" ім. 50-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції в/о "Донбасантрацит" з 01.01.1995 р. по 13.08.1995 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- шахта "Хрустальська" в/о "Донбасантрацит" з 21.10.1996 р. по 02.04.1997 р. - гірничий робітник очисного забою,
- промислове - виробниче приватне підприємство по видобутку вугілля "Стимул" з 02.04.1997 р. по 16.09.1997 р. - гірничий робітник очисного забою 5 розряду,
- орендне підприємство № 5 ВАТ "Укррособорудование" з 08.12.1997 р. по 11.01.1998 р. - гірничий робітник очисного забою.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.07.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27 лютого 2020 року.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков