Справа № 335/1968/20
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/1968/20 2-а/335/104/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання: Жечевої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Шелудько Вадима Олександровича, третя особа Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Шелудько Вадима Олександровича.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що постановою серії ЕАК № 2166716 від 27.02.2020 р., винесеною посадовою особою - інспектором лейтенантом поліції Шелудьком В.О., його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вищезазначеної постанови він начебто проїхав перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору. Насправді жодного порушення позивач не вчиняв. Позивач виїхав на перехрестя на зелений сигнал, що миготів, і коли включилося (вже на перехресті) жовте світло, він зобов`язаний був продовжити рух, незважаючи на подальші сигнали світлофора (пункт 16.8 ПДР).

Позивач вважає зазначену постанову незаконною та безпідставною, винесеною з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому просив суд скасувати постанову серія ЕАК № 2166716 від 27.02.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 03.03.2020 року відкрито провадженні у справі, до участі у справі в якості третьої особи залучено Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції України.

У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, суду надав заяву про розгляду справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з`явився, про час місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, відзив на позов суду не надано.

У судове засідання третя особа не з`явилася, про час місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки не повідомила.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням вимог ч. 9 ст. 205 КАС України суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п.п. 8.7.3 ґ. сигнали світлофора мають такі значення:ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2166716 від 27.02.2020, винесеної інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Шелудько Вадимом Олександровичем, 27.02.2020 року о 10 годині 22 хвилині у м. Запоріжжі по вул. Перемоги, 29 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Ford Escort НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, чим порушено п. п. 8.7.3 ґ. Дії позивача відповідачем кваліфіковані за ч.2 ст.122 КУпАП та на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, відповідачем не спростовані письмові пояснення позивача, про те що позивач виїхав на перехрестя на зелений сигнал, що миготів, і коли включилося (вже на перехресті) жовте світло, він зобов`язаний був продовжити рух, незважаючи на подальші сигнали світлофора (пункт 16.8 ПДР).Таке ж саме тлумачення зазначеній нормі ПДР надав і Верховний Суд в постанові від 26.07.2019 р. у справі № 751/4088/17. Не спростовані також і доводи позивача про недотримання прав позивача при складенні оскаржуваної постанови.

Крім постанови про адміністративне правопорушення відсутні будь-які інші докази на підтвердження того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, відповідач не з`явився в судове засідання і доводи позивача не спростував, незважаючи на положення ст. 77 КАС обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності не виконав.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем, допустив порушення Правил дорожнього руху, а саме п. 8.7.3 ґ.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що при винесенні постанови інспектором не доведено як об`єктивної сторони правопорушення, так і вини позивача у вчиненні правопорушення, а тому, суд оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, визнає правдивими, а тому, суд приходить до висновку, що дії відповідача під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП і відповідач не довів правомірності прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого дана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином вимоги позивача щодо скасування постанови та закриття справи знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-77, 241, 268, 269, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Шелудько Вадима Олександровича, третя особа Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ЕАК № 2166716 від 27.02.2020 р. винесену інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Шелудько Вадимом Олександровичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУАП відносно ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього адміністративного апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 03.04.2020 року.

Суддя : Ю.В. Апаллонова