Справа № 766/13307/19
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2020-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 р.м.ОдесаСправа № 766/13307/19
Головуючий в 1 інстанції: Прохоренко В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Запорожана Д.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційними скаргами інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Полятикіна Дмитра Володимировича, Департаменту патрульної поліції НПУ на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції у Херсонській області, інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Полятикіна Дмитра Володимировича, про визнання дій протиправними, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вказаним адміністративним позовом до відповідачів, в якому просив визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ № 1269199, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 255 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.06.2019 року відносно позивача інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Полятикіним Д.В. винесено постанову серії ЕАВ № 1269199 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 27.06.2019 року о 10.58 год. в м. Херсоні по вул. Миколаївське шосе, 54, керуючи транспортним засобом «Mazda 6», державний номер НОМЕР_1 , перевищив швидкісний режим на 42 км/год, а саме: рухався зі швидкістю 92 км./год., чим порушив п. 12.4 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позивач, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки швидкість руху вимірювалась за допомогою приладу «TruCam LTI 20/20» який є виключеним з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки на підставі наказу Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювання техніки № UF-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року є нечинним з 02.11.2015 року.

Відповідачі просили відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом. Також зазначено, що інспектор УПП діяв у межах та в порядку передбаченого законодавством України.

Стосовно застосування приладу «TruCam LTI 20/20» при вимірюванні швидкості, то вказаний прилад отримав відповідний сертифікат та згідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів є придатним до застосування. Крім того, можливість використання виробу «TruCam LTI 20/20» , також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Від позивача надійшла відповідь на відзив в якій останні зазначив, що в процесі надання для ознайомлення результатів фіксації перевищення швидкості зафіксованого за допомогою приладу Туркам ТС 000666 на ньому відсутній відбиток повірчого тавра або пломби, що свідчить про те, що вказаний пристрій вважається не повіреним.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Скасовано постанову серії ЕАВ № 1269199 від 27.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, передбачені ч. 1 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Справу про адміністративне правопорушення закрито. В решті позову відмовлено.

На вказане рішення відповідачами подані апеляційні скарги. Апелянти просять скасувати Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2019 року та прийняти нове рішення у справі, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Згідно до вимог ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно до п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі. Це має бути гарантією передбачуваності розвитку ситуації на дорозі. Будь-яке відхилення від вимог та положень Правил може призвести до порушення встановленого порядку руху дорогами України і створення аварійної ситуації.

Положеннями п. 12.9 ПДР передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 «Обмеження швидкості руху», 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до пп. «и» п. 30.3 ПДР.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №TC 000666 та підтверджується відповідною фотофіксацією та відеозаписом з цього пристрою (а.с. 57).

Колегія суддів критично ставиться до посилань позивача, з якими погодився суд першої інстанції, що на вказаному пристрої відсутній відбиток повірочного тавра або пломби, внаслідок чого показники швидкості руху автомобіля, отримані за допомогою цього приладу, не є належним доказом, оскільки пристрій, який здійснював заміри, був належним чином не повірений (відсутня пломба або повірочне тавро), а інших доказів, які підтверджували факт вчинення відповідачем наведеного порушення, суду надано не було.

Судом першої інстанції в обґрунтування вказаного доводу було вказано на наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів» № 193 від 08.02.2016 р., відповідно до якого у разі, якщо відбиток повірочного тавра або пломбу пошкоджено, чи свідоцтво про повірку втрачено, засіб вимірювальної технічки вважається не повіреним.

Проте, згідно листа Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», , опломбування лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 взагалі не передбачено експлуатаційними документами, методикою повірки або іншими нормативними документами, а тому посилання на пошкодження чи відсутність пломби є безпідставними.

Згідно даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/13556 від 14.12.2018 р., виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», здійснена повірка лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № TC 000666.

Відповідно до наведеного Свідоцтва, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № TC 000666, виробник Laser Technology Inc., США, відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год до 320 км/год. Максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: +- 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; +- 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Свідоцтво було чинне до 14 грудня 2019 року, тобто на час фіксування порушення швидкісного режиму позивачем лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № TC 000666 було застосовано правомірно.

Тобто, наявні всі необхідні документи, які підтверджують правомірність використання приладу TruCam LTI 20/20 № ТС 000666 і достовірність результатів, отриманих з його допомогою.

Крім того, з наявних у матеріалах справи фотознімку з приладу TruCam LTI 20/20 №TC 000666 від 27.06.2019 р. 10 год. 56 хв. вбачається, що швидкість транспортного засобу «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначено у 92 км/год при максимально дозволеній - 50 км/год.

Таким чином, доводи апелянта про не порушення ним швидкісного режиму та безпідставність оскаржуваної постанови спростовуються належними доказами, наявними в матеріалах даної справи.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Проте, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, а також доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП винесена правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи всі викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем було враховано всі необхідні обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, постанову було винесено відповідно до вимог чинного законодавства, а той факт, що ОСОБА_1 не визнає факту вчинення ним правопорушення, чим намагається уникнути адміністративної відповідальності - не звільняє його від притягнення до відповідальності з урахуванням його об`єктивної винуватості.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Полятикіна Дмитра Володимировича та Департаменту патрульної поліції НПУ задовольнити, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2019 року - скасувати, ухвалити у справі № 766/13307/19 нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Запорожан Д.В. Кравченко К.В.