Справа № 418/860/20
Суддя: Чехов С. І.
Дата ухвалення: 2020-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справі № 418/860/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2020 р. Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Кірічевої К.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби «Біловодськ» в особі начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Біловодськ» майора Літвякова Віктора Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 01.03.2020 року.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом у якому просить визнати дії начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Біловодськ» майора Літвякова В.М. по складанню постанови від 01 березня 2020 року відносно нього незаконними. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 001424 від 01 березня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного штрафу в розмірі 238 грн. 00 коп.

Свій позов обґрунтовує тим, що 01 березня 2020 року, приблизно о 09годині 25 хвилин ранку відносно нього старшим ІПС групи ДіПС ВІПС «Біловодськ» прапорщиком Зайцевим О.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серія СхРУ № 211751, згідно якого він начебто вчинив адміністративне правопорушення. У протоколі викладено що о 09 год. 25 хв. 01.03.2020 року п/н «ППДіПС» під час роботи в секторі відповідальності № 7 на околиці н.п. Зелеківка в 10 км. від державного кордону в межах прикордонної смуги його було затримано за порушення п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.1998 року № 1147 «Про прикордонний режим», відповідальність за що передбачено ст. 202 КУпАП. Крім того, його було затримано на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення, з даного приводу посадовою особою прикордонної служби Зайцевим О.М. був складений протокол про адміністративне затримання. Потім посадовою особою, а саме: начальником ВІПС «Біловодськ» майором Літвяковим В.М. було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення в сумі 238 грн. 00 коп. З винесеною постановою начальника ВІПС «Біловодськ» майора Літвякова В.М. від 01.03.2020 року він не згоден, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки йому не зрозуміло, яке саме він скоїв порушення.

В ухвалі про відкриття провадження стороні відповідача було роз`яснено відповідно до п. 4 ст. 162 КАС України, що він має право надати відзив з запереченнями та доказами проти позову. Проте, до суду надійшов лист який був позначений як відзив на адміністративний позов однак не засвідчений підписом особи яка складала його за таких підстав суд не може прийняти цей відзив як процесуальний документ на який можливо послатися та робити юридичну оцінку.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав посилаючись на вищезазначені обставини та пояснив, що 01.03.2020 року він разом з своїм знайомим приїхали в с. Мусіївка Міловського району, оглянути чи є вода у ставку, оскільки вони спільно з членами мисливців та рибалок мають мету за рибалити ставок який нікому не належить. Сам ставок знаходиться на кордоні двох районів. Під час находження на берегу ставка він побачив як по греблі рухались люди у камуфляжі до яких вони з знайомим підійшли. Під час з`ясування осіб стало відомо, що це були прикордонники. Один з них оголосив про їх затримання не зважаючи на документи які він показував для встановлення особи. Для з`ясування обставин затримання він погодився для проходження до відділу. Його посадили до кабінету у якому працювали жінки у камуфляжі. З погроз посадової особи яка проводила дізнання, йому стало відомо, що він затриманий на три доби для з`ясування обставин правопорушення і як він розумів був над жінками начальником оскільки він не представився. На його заперечення, що він є жителем Міловського району Луганської області, територія якого знаходиться в прикордонній зоні, він є громадянином України і має право знаходиться та вільно пересуватися по всій її території особа яка проводила дізнання не реагувала. З поведінки цієї посадової особи яка оголосила йому про затримання він бачив та чув, що той не знав, що з ним робити постійно запитував по телефону про свої дії а потім почав звинувачувати його у порушенні прикордонного режиму. Після телефонних розмов заставляв переписувати жінок документи які ті складали довгий час відносно нього однак йому не показували. Коли він зрозумів, що йому документи не бажають вручити то поставив до відома про залучення захисника. Після чого його було звільнено. Він зажадав надати на руки документи як свідчили про його порушення йому вони були вручені. При огляді копій протоколів та постанови він звернув увагу, що доказів та підтвердження порушення ним правил прикордонного режиму посадова особа не вказала, була написана лише загальна фраза, порушення прикордонного режиму, однак в чому вона полягає не вказано. Він вважає, що його вина не доведена, свідка не допитано, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення не викладена. Після звільнення його з приміщення відділу йому стало відомо, що відповідно до ч. 1 ст. 263 КУпАП передбачає, що «Адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може тривати не більш як три години».

Представник відповідача від Відділу прикордонної служби «Біловодськ» в особі начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Біловодськ» майора Літвякова В.М. до суду не з`явився не повідомив про причину неявки однак був належно повідомлений про час, місце розгляду позовної заяви. Причину неявки слід вважати неповажною.

Відповідно до ч.1, ст.205 КАС України « Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Вислухав пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у повному об`ємі слід прийти до висновку про можливе задоволення позовних вимог, з таких підстав: Відповідно до ст.55 Конституцій України « Права і свободи людини і громиадян захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,посадових і службових осіб.» За ст. 59 Конституції України «Кожен має право на професійну правничу допомогу у випадках,передбачених законом,ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.»

Як слід з ст. 268 КУпАП «Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4цього Кодексу.»

Відповідно до ст. 72 КАС України з якої слід, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно положень ст.77 КАС України з якої слід, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до ст. 293 КУпАП слід, що орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 280 КУпАП слід, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З копії протоколу про адміністративне правопорушення від 01.03.2020 року СхРУ №211751, з копії постанови про накладання адміністративного правопорушення від 01 березня 2020 року № 001424 слід , що в описовій частині цих процесуальних документах вказано подія датована 01.03.2020 року про виявлення та затримання в 10 км від державного кордону України позивача ОСОБА_1 який порушив п.17 Постанови Кабінету Міністрів від 27.09.1998 року № 1147 «Про прикордонний режим» відповідальність за що передбачена ст.202 КУпАП, з копії протоколу про адміністративне затримання від 01 березня 2020 року складеного відповідно позивача ОСОБА_1 слід, що в описовій частині також мається посилка на п.17 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 07.1998 року №1147 «Про прикордонний режим», що було підставною на погляд посадової особи його затримання на 3 доби.

Посадовою особою яка складала постанову не було вказано які саме ознаки вказували на диспозицію статті на яку малась посилка про накладання стягнення, затримання, складання протоколу про адміністративне правопорушення та не вказано відповідність порушення за пунктом 17. Постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.1998 року №1147. Відповідно якого позивачу було розуміло його порушення.

Пунктом 17 Постанови Кабінету Міністру України від 27.08.1998 року № 1147 «Про прикордонний режим» визначається про порядок провадження робіт у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі, а саме: Авіаційні роботи, будь-яке будівництво, вирубка лісу, водокористування, геологічні, дорожні та інші дослідження в межах прикордонної смуги, а також гідротехнічні, землевпорядні, меліоративні та інші роботи, пов`язані із зміною водного режиму прикордонних річок, озер та інших водойм, відео-, кіно- та фотознімання місцевості, туристичні подорожі і стрибки з усіх видів парашутів проводяться після інформування органу охорони державного кордону Держприкордонслужби, у зоні відповідальності якого провадиться така діяльність, із зазначенням початку і строку її провадження, прізвища, імені та по батькові осіб, що провадитимуть діяльність.

Інформування здійснюється письмово не пізніше ніж за 24 години до початку провадження такої діяльності, зокрема за допомогою факсимільного зв`язку або електронної пошти. Контактна інформація розміщується Адміністрацією Держприкордонслужби на інформаційних стендах, офіційному веб-сайті, а також в засобах масової інформації.

З наведеного пункту вбачається, що не одна ознака не відповідає діям які начебто скоїв позивач, однак порозумівалась особою яка складала постанову поставивши позивача у невіданні до події. Жодної дії вказаної в даному пункті позивачем не вчинювалося, стосовно порушення прикордонного режиму. Тобто в діях позивача відсутній будь-який склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 263 КУпАП слід, що осіб, які незаконно перетнули або зробили спробу незаконно перетнути державний кордон України, порушили порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзду з них, порушили прикордонний режим, режим у пунктах пропуску через державний кордон України або режимні правила у контрольних пунктах в`їзду-виїзду, правила використання об`єктів тваринного світу в межах прикордонної смуги та контрольованого прикордонного району, у територіальному морі, внутрішніх водах та виключній (морській) економічній зоні України, вчинили злісну непокору законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця чи працівника Державної прикордонної служби України або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а також іноземців та осіб без громадянства, які не виконали рішення про заборону в`їзду в Україну, порушили правила перебування в Україні або транзитного проїзду через територію України, може бути затримано на строк до трьох годин для складення протоколу, а в необхідних випадках для встановлення особи та/або з`ясування обставин правопорушення - до трьох діб.

Сторона відповідача не надала до суду перелік документів які були б оригіналами відповідно наданих копії позивачем протоколів про затримання, про адміністративне правопорушення, постанову про адміністративне правопорушення, що вказує на небажання відповідачем виправдатися за свої дії.

Ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд з якої слід, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

2. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

3. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; e) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Стосовно рапорту від 30.03.2020 року, складеного прапорщиком Зайцевим О., фототаблиці № 1 та фототаблиці № 2, суд приходить до висновку, що дані документи неналежним чином оформлені, а саме: додаток до рапорту не засвідчений печаткою та підписом особи який підготувала рапорт крім того надане не стосується протоколів та постанови які були складені зовсім за іншим фактом.

Суд також не може взяти до уваги постанову про накладання адміністративного стягнення від 17 березня 2020 року № 4 складеної директором ДП «Біловодське лісомисливське господарство» ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 85 КУпАП, суду не зрозумілі підстави направлення зазначеної постанови, оскільки позивачем вона не оскаржується та немає ніякого відношення до суті позову, а тому не має підстав давати їй юридичну оцінку.

Оцінюючі докази які були надані до суду та стали відомі, що позивач є громадянином України, прикордонний режим не порушав, був безпідставно затриманий, притягнутий до адміністративної відповідальності без будь-яких доказів скоєного адміністративного правопорушення суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 01.03.2020 року № 001424 стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, дії посадової особи яка складала постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та приймала рішення про затримання слід визнати незаконними.

Керуючись ст.ст. . 6,8,9,10,241-246,286 КАС України, ст.ст. 280, 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Біловодськ» майора Літвякова Віктора Михайловича по складанню постанови від 01 березня 2020 року, відносно ОСОБА_1 , незаконними.

Постанову про накладення адміністративного стягнення від 01.03.2020 року № 001424 по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу в розмірі 238 гривень 00 коп. скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду який знаходиться у м. Краматорськ Донецької області у десятиденний строк з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Міловський районний суд Луганської області.

Суддя: С.І. Чехов