Справа № П/811/291/17
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2020 року

Київ

справа №П/811/291/17

адміністративне провадження №К/9901/40317/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Юрченко В.П.,

суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Транс» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2017 (колегія суддів: Н.А. Олефіренко, В.А. Шальєва, С.В. Білак) у справі №П/811/291/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Транс» до Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнер-Транс» (далі - Товариство) звернулося до суду з позовом про визнання протиправними і скасування рішень від 13.12.2016 та 10.01.2017, якими відмовлено у реєстрації реєстратора розрахункових операцій типу MINI-T 400ME з версією програмного забезпечення 4101-4 Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області.

Позов обґрунтовано тим, що рішення відповідача є незаконними, оскільки він ототожнив автозаправну станцію (далі - АЗС) та автомобільний газозаправний пункт (далі - АГЗП), застосувавши не закон, а підзаконний акт. Крім того, запропоновані податковим органом реєстратори, не можливо в повній мірі функціонально використовувати, оскільки на АГЗП механічно відраховується об`єм збутого газу.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.05.2017 (суддя - Р.І. Брегей) позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 13.12.2016, яким Товариству відмовлено у реєстрації реєстратора розрахункових операцій типу MINI-T 400ME з версією програмного забезпечення 4101-4. Визнано протиправним та скасовано рішення Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 10.01.2017, яким Товариству відмовлено у реєстрації реєстратора розрахункових операцій типу MINI-T 400ME з версією програмного забезпечення 4101-4. Зобов`язано Олександрійську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області зареєструвати Товариству з обмеженою відповідальністю "Партнер-Транс" реєстратор розрахункових операцій типу MINI-T 400ME з версією програмного забезпечення 4101-4.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2017 рішення суду першої інстанції було скасовано, у задоволені позову відмолено, у зв`язку із тим, що на АГЗП повинні використовуватися ті реєстратори розрахункових операцій, застосування яких передбачено для сфери АЗС, та які зазначені в графі 5 «Спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати для автозаправних станцій (АЗС)» Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій.

Не погодившись з рішеннями суду попередньої інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення ним норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій, залишивши в силі рішення суду першої інстанції. Доводи касаційної скарги зводяться по суті до того, що Законом не передбачено використання спеціалізованих електронно-касових апаратів для АЗС на АГЗП, як-то хибно вважає відповідач з чим погодився суд апеляційної інстанції.

Письмового відзиву на вказану касаційну скаргу від позивача до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що у грудні 2016 року та січні 2017 року Товариство звернулося до податкового органу з заявою про реєстрацію реєстратора розрахункових операцій типу MINI-T 400ME з версією програмного забезпечення 4101-4 на господарській одиниці (АГЗП), яка розташована по вул. Героїв Сталінграду,5А у м. Олександрія Кіровоградської області.

Відповідач прийняв рішення про відмову у реєстрації, мотивуючи тим, що на АГЗП треба використовувати реєстратори, які застосовуються тільки на АЗС, оскільки операції з заправки транспортних засобів сторонніх організацій пальним через власні внутрішні АЗС, АЗП тощо є операціями з роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Відповідно до наказу ДФС України від 28.09.2016 року №813 «Про затвердження Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій» сфера застосування реєстратора розрахункових операцій моделі MINI-T 400ME з версією програмного забезпечення 4101-4 - «торгівля, громадське харчування, сфера послуг».

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що сферою діяльності підприємства, в даному випадку є торгівля (роздрібна) пальним та надання послуг по наливу балонів автомобілів з газобалонним обладнанням. Тобто, на господарській одиниці позивача здійснюється продаж скрапленого вуглеводного газу (СВГ), яким заповнюються баки автотранспорту. Заправка СВГ паливних балонів автомобілів здійснюється з резервуара-цистерни, що розміщена на території АГЗП, з використанням паливороздавальної колонки (ПРК).

Не погодившись з вказаною відмовою у реєстрації РРО та діями відповідача, позивач звернувся до суду із позовом в задоволені якого суд апеляційної інстанції відмовив, з чим погоджується Суд, з огляду на наступне.

З 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24 грудня 2015 року № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» (далі - Закон № 909), яким уточнено законодавчі норми щодо оподаткування акцизним податком операцій з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, а також розширено перелік платників акцизного податку.

Відповідно до п.п. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 Кодексу платником акцизного податку є особа - суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Об`єктом оподаткування акцизним податком є, зокрема, операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 Кодексу).

Згідно з абзацом третім п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Кодексу реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - це, зокрема, фізичний відпуск з автозаправної станції та/або автомобільної газозаправної станції товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Кодексу, незалежно від форми розрахунків.

Визначення таких понять, як автозаправна станція, автомобільна газозаправна станція та автомобільний газозаправний пункт передбачено пунктом 1.2 розділу І Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 06.12.2005 № 376 (зареєстрований у Міністерстві юстиції України 20.03.2006 за № 291/12165) (далі - Інструкція). Відповідно до визначених у Інструкції понять:

автозаправна станція - це комплекс будинків, споруд, технологічного обладнання, призначений для приймання, зберігання моторного палива та заправлення ним автотранспорту (мототранспорту) (далі - АЗС);

автомобільна газозаправна станція (далі - АГЗС) - автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки скрапленими вуглеводневими газами;

стаціонарний автомобільний газозаправний пункт зрідженого вуглеводневого газу (далі - АГЗП-стаціонарний) - автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки скрапленим вуглеводневим газом із стаціонарних резервуарів ємністю відповідно до Державних будівельних норм В.2.5-20-2001 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Газопостачання" (далі - ДБН В.2.5-20-2001);

тимчасовий автомобільний газозаправний пункт (далі - АГЗП-тимчасовий) - автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки скрапленим вуглеводневим газом із автогазозаправника заводського виготовлення з резервуаром ємністю відповідно до ДБН В.2.5-20-2001.

Отже, відповідно до визначень АГЗП - це по суті автозаправна станція (АЗС), технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту скрапленим вуглеводневим газом.

При цьому порядок заправки паливних балонів автотранспортних засобів, двигуни яких працюють на СВГ врегульовано приписами пункту 6.3 пункту 6 Інструкції про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводних скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.06.2002 р. № 332, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.04.2003 р. за №331/7652 (далі - Інструкція № 332).

Відповідно до приписів вказаного пункту слідує, що всі дії оператора АГЗП повністю відповідають діям оператора АГЗС, чим забезпечено нерозривний зв`язок даний об`єктів, що надають послуги по заправленню автомобілів скрапленим газом. Фактична відмінність яких (АГЗП, АГЗС) полягає в резервуарі, з якого здійснюється надходження газу.

В свою чергу, у відповідності до приписів підпункту 6.3.14 підпункту 6.3 пункту 6 Інструкції № 332 паливороздавальні колонки, що встановлені на комерційних АГЗС, мають функціонувати в системі з реєстратором розрахункових операцій, тип якого включено до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого протокольним рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом при Кабінеті Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 14 (далі - Протокольне рішення).

Реєстратори розрахункових операцій, що застосовуються, повинні відповідати технічним вимогам, що висуваються до спеціалізованих електронно-касових апаратів для автозаправних станцій, установлених додатком 7 до Протокольного рішення.

Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що відпуск скрапленого газу на АГЗП має відбуватись за правилами, які передбачені для АГЗС, а саме в частині їх функціонування разом із реєстраторами розрахункових операцій, застосування яких передбачено для сфери АЗС.

Таким чином, суд апеляційної інстанції встановивши, що наданий позивачем до реєстрації реєстратор розрахункових операцій типу MINI-T 400ME з версією програмного забезпечення 4101-4 не відповідає вказаним вимогам, правильно відмовив у задоволені позову.

Згідно з ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Транс» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2017 залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду