Справа № 527/413/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення позовної заяви
02 квітня 2020 рокум. ПолтаваСправа № 527/413/20

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Слободянюк Н.І., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- Відділ Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Глобинського рійонного суду Полтавської області з позовною заявою до Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відділ Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області про:
- визнання протиправним та скасування рішення 68 сесії сьомого скликання Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 13 грудня 2019 року;
- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №11768 від 26 листопада 2019 року, яким відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою;
- зобов`язання Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області надати учаснику антитерористичної операції ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірах не більше 2,0 га.
Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 11 березня 2020 року справу №527/413/20 передано до Полтавського окружного адміністративного суду за підсудністю.
Справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 31 березня 2020 року, що підтверджується даними реєстрації кореспонденції на вхідному штампі.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2020 року справу передано для розгляду судді Слободянюк Н.І.
Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
У ході з`ясування вищенаведених питань судом встановлено наступне.
Частиною другою статті 160 КАС України передбачено, що позовна заява подається у письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до частини першої статті 55 вказаного Кодексу сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно із частинами першою та другою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник. У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.
У свою чергу частинами першою та другою статті 59 цього Кодексу встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
Відповідно до частин першої, другої та сьомої статті 1 Закону України "Про нотаріат" № 3425-XII від 02 вересня 1993 року нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Посвідчення заповітів і доручень, прирівняних до нотаріальних, може провадитись особами, вказаними у статті 40 цього Закону.
Згідно із частинами першою та третьою статті 34 вказаного Закону нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо). Тексти договорів, заповітів, довіреностей, свідоцтв, актів про морські протести та протести векселів, перекладів у разі засвідчення нотаріусом вірності перекладу документа з однієї мови на іншу, заяв, на яких нотаріусом засвідчується справжність підпису (за винятком тих примірників, що залишаються у справах нотаріуса), а також дублікатів нотаріальних документів, рішень юридичних осіб, актів приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі, актів про передання нерухомого майна до та зі статутних капіталів юридичних осіб, передавальних актів, розподільчих балансів, а також інших документів, визначених законами, викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів.
Частинами другою та сьомою статті 40 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що до нотаріально посвідчених довіреностей прирівнюються: 1) довіреності військовослужбовців або інших осіб, які перебувають на лікуванні в госпіталях, санаторіях та інших військово-лікувальних закладах, посвідчені начальниками цих закладів, їх заступниками з медичної частини, старшими або черговими лікарями; 2) довіреності військовослужбовців, а в пунктах дислокації військової частини, з`єднань, установ, військово-навчальних закладів, де немає нотаріуса чи посадових осіб органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, також довіреності працівників, членів їх сімей і членів сімей військовослужбовців, посвідчені командирами (начальниками) цих частин, з`єднань, установ або військово-навчальних закладів; 3) довіреності осіб, які тримаються в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах, посвідчені начальниками таких установ чи слідчих ізоляторів; 4) довіреності осіб, які проживають у населених пунктах, де немає нотаріусів, посвідчені уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреності на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування та розпорядження транспортними засобами. Посвідчення заповітів і довіреностей посадовими особами, зазначеними в цій статті, проводиться з дотриманням вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів.
Відповідно до пунктів 1 та 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, при посвідченні правочинів, засвідченні вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них, справжності підпису на документах, вірності перекладу документів з однієї мови на іншу, при посвідченні часу пред`явлення документа, при видачі дублікатів тощо на відповідних документах вчиняються посвідчувальні написи. Вчинення посвідчувальних написів та видача свідоцтв здійснюються нотаріусом за формами відповідно до Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року за № 1318/18613.
Так, у додатку 25 зазначених Правил ведення нотаріального діловодства затверджена форма № 50 "Посвідчувальний напис на довіреності, виданій фізичною особою", якою визначено, що такий посвідчувальний напис повинен містити відомості про місто (село, селище, район, область (Автономна Республіка Крим)), Україна та дату вчинення напису, особу нотаріуса, яким посвідчена ця довіреність, та підпис такого нотаріуса, відомості про встановлення осіб та перевірку їх дієздатності, а також про реєстрацію такого напису в реєстрі.
Виходячи з аналізу викладених норм, повноваження представника підтверджуються, зокрема, довіреністю фізичної особи, яка повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
З матеріалів позовної заяви слідує, що позовну заяву від імені ОСОБА_1 підписано ОСОБА_2 .
На підтвердження повноважень Зарози Миколи Миколайовича до позовної заяви додано копію першої сторінки довіреності від 25 лютого 2020 року /а.с.7/, якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 "...вести від мого імені цивільні справи..." та представляти інтереси "...в судах України першої, апеляційної та касаційної інстанціях..." з "... усіма правами, якими наділений позивач, відповідач, треті особи, потерпілий та інші учасники цивільного процесу...".
Надана суду частина (1 сторінка) довіреності від 25 лютого 2020 року не містить посвідчувального напису нотаріуса за формою 50 згідно додатку 25 Правил ведення нотаріального діловодства та ця довіреність (її частина) не уповноважує Зарозу Миколу Миколайовичу на представництво інтересів ОСОБА_1 в адміністративному суді для ведення адміністративних справ з усіма правами, якими наділений позивач в адміністративному процесі, зокрема правом на подання адміністративного позову.
За таких обставин повноваження представника позивача на підписання та подання до суду цього позову не підтверджені нотаріально посвідченою довіреністю, виданою на представництво інтересів фізичної особи ОСОБА_1 в адміністративному суді.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
З огляду на те, що позовна заява підписана особою, повноваження якої не підтверджені в установленому законодавством порядку, суд доходить висновку про наявність підстав для повернення такої позовної заяви.
Керуючись статтями 169, 171, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.
Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення у порядку, встановленому статтею 297, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.І. Слободянюк