Справа № 400/3410/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/3410/19

Категорія:111060000 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 13.12.19 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДФС у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску (далі ЄСВ) від 12 березня 2019 року № Ф-20586-17 та зобов`язання видалити з даних інформаційної системи органу ДПС (ІКПП) запис про наявність заборгованості.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що у неї відсутній обов`язок щодо сплати ЄСВ як у пенсіонера за віком, та "Звіт про суму нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску" поданий помилково.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позов, в якому позов не визнав, посилаючись на законність формування та надіслання оскаржуваної вимоги.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ГУ ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна. 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) задоволений.

Визнано протиправною та скасовано вимогу від 12 березня 2019 року № Ф-20586-17.

Зобов`язано ГУ ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна. 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) видалити з ІКПП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) дані про наявність заборгованості (недоїмки) з ЄСВ в сумі 9 828,72 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна. 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.), сплачений квитанцією №0.0..1 від 26 вересня 2019 року.

В апеляційній скарзі ГУ ДФС у Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ГУ ДФС у Миколаївській області зазначає, що якщо пенсіонерами за віком самостійно визначено зобов`язання та поданий звіт, то вони підлягають обов`язковій сплаті. Так, ФОП ОСОБА_1 подано 08 лютого 2019 року за № Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік (Додаток 5 табл. 1 ), чим самостійно визначено базу нарахування єдиного внеску в сумі 9 828,72 грн. Крім того, Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 14 квітня 2015 року №435 (далі Порядок №435), не передбачено самостійне виправлення зазначеного типу помилок. При цьому, письмове звернення такого платника щодо визнання Звіту не чинним, немає законодавчих підстав оскільки п.16 р.II Порядку №435 визначено, що відповідальним за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник.

У відзиві представника ОСОБА_1 - Царькова А.В. на апеляційну скаргу вказується, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити його без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ ДФС у Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1 з 2013 року призначено пенсію за віком.

08 лютого 2019 року позивачем помилково поданий "Звіт про суму нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску" в сумі 9 828,72 грн.

12 березня 2019 року відповідачем сформовано та надіслано на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-20586-17 на суму 9 828,72 грн., який виник у зв`язку з несплатою ЄСВ за 2018 рік, про що свідчить розрахунок вимоги, що наданий відповідачем до відзиву на позов.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки з 2013 року позивачу призначена пенсія за віком, позивач не повинен сплачувати єдиний внесок за 2018 рік. Так, системний аналіз ст.ст. 9, 12, 14 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08 липня 2010 року (далі Закон України №2464-VI), р.р. IV та VI "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 свідчить, що дії відповідача щодо формування вимоги базуються на даних Інтегрованої картки платника податків (далі ІКПП). Тому, з метою захисту прав позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача видалити з ІКПП позивача дані про наявність боргу з ЄСВ у сумі 9 828,72 грн.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ст.ст. 4, 9, 12, 14 Закону України №2464-VI, які регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 4, 5 ч. 1 ст. 4 Закону України №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Особи, зазначені у п.4 ч.1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч.4 ст. 4 Закону України №2464).

Разом з тим, позивачем договір про добровільну участь в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування не укладався.

Таких доказів не надало і ГУ ДФС у Миколаївській області.

Частиною 2 ст. 6 Закону України №2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: 1) своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; 2) вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; 4) подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 3 р. ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року №435 (у редакції, чинній на час подання позивачем звіту за 2017 рік) було передбачено, що фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію за віком або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається.

Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік форми №Д5 (річна), в якому визначено ЄСВ за 12 місяців, позивач подала помилково. Згідно облікових даних ГУ ДФС у Миколаївській області, ФОП ОСОБА_1 з 29 березня 2012 року значиться як "особа пенсіонер за віком".

Відсутність у Порядку №435 механізму виправлення помилки, внаслідок чого ОСОБА_1 має зайво сплатити ЄСВ, суд вважає надмірним тягарем, що не відповідає принципу верховенства права.

Разом з тим, з огляду на відсутність у позивача обов`язку по сплаті єдиного внеску за спірний період, нарахування їй недоїмки шляхом винесення оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-20586-17 від 12 березня 2019 року є протиправним.

Оскільки з 2013 року позивачу призначена пенсія за віком, позивач не повинен сплачувати єдиний внесок за 2018 рік.

Відповідно до ч.4 ст. 25 Закону України №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Водночас, в абз.2 ч.1 ст. 25 Закону України №2464-VI, яка визначає заходи впливу та стягнення, вказано, що положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Так, системний аналіз ст. 9, 12, 14 Закону України №2464-VI, р.р. IV та VI "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 свідчить, що дії відповідача щодо формування вимоги базуються на даних ІКПП.

Таким чином, судова колегія вважає, що з метою захисту прав позивача, суд першої інстанції правомірно зобов`язав ГУ ДФС у Миколаївській області видалити з ІКПП ОСОБА_1 дані про наявність боргу з ЄСВ у сумі 9 828,72 грн.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга ГУ ДФС у Миколаївській області задоволенню не підлягає.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, п.2 ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук`янчук О.В.