Справа № 320/5761/19
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2020 року № 320/5761/19
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним пункту протоколу та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства оборони України, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 20 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 12.04.2019 №46;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити протягом місяця з дня набрання законної сили рішенням суду ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що Міністерством оборони України було відмовлено у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності І групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, з посиланням на те, що таку інвалідність встановлено пізніше ніж через 2 місяці після звільнення позивача зі строкової військової служби.

На думку позивача, відмова відповідача є протиправною, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, не пов`язується з часом звільнення з військової служби, а пов`язується з фактом і часом встановлення такої інвалідності,Є незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що для військовослужбовців строкової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу, у який, у разі настання інвалідності, у особи виникає право на отримання допомоги, і такий проміжок визначний періодом виконання обов`язків військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби. При цьому, у разі встановлення інвалідності після спливу трьох місяців від дня звільнення зі строкової військової служби, права на отримання одноразової грошової допомоги у військовослужбовця не виникає.

Відповідач зауважив, що відповідно до військового квитка позивач проходив строкову військову службу, а тому оскільки ОСОБА_1 встановлено інвалідність І групи після спливу тримісячного строку від дня звільнення з військової служби, він не має права на отримання одноразової грошової допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про здійснення розгляду справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Буринським КВ УМВС України в Сумській області 12.01.2011 (а.с.12-13).

Відповідно до військового квитка НОМЕР_2 від 17.04.1985 (а.с.83-93) та трудової книжки серії НОМЕР_3 від 31.07.1984 (а.с.77-82) позивач у період з 26.10.1985 по 05.06.1987 проходив строкову військову службу (а.с.83-93).

Як вбачається з витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №3241 від 20.11.2018, захворювання сержанта у запасі ОСОБА_1 визнано такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.16).

Відповідно до довідки до акта огляду медичко-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №944875 позивачу з 10.01.2019 встановлено І групу інвалідності, причина інвалідності: захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.10).

Судом встановлено, що позивач звернувся до Військового комісара Буринського районного військового комісаріату із заявою, в якій просив здійснити йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності І групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії - Афганістані (а.с.24).

Супровідним листом від 27.02.2019 №422 вказана заява з додатками була передана ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.24).

Сумський обласний військовий комісаріат листом від №11/480 від 05.03.2019 направив документи позивача до Департаменту фінансів Міністерства оборони України разом з висновком про відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги (а.с.23).

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, №46 від 12.04.2019 позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги.

У витязі з протоколу вказано, що заявник не має права на одержання зазначеної допомоги, оскільки згідно з пунктом 6 частини 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а також підпунктом 3 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим зі строкової служби, якщо інвалідність настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби. Заявнику інвалідність встановлено понад 3-місячний термін (а.с.9).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду з вимогою про визнання його протиправним та скасування та зобов`язання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (ч.1 ст.46 Конституції України).

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі Закон №2232) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-ХІІ, в редакції, чинній на момент встановлення позивачу І групи інвалідності) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (частина перша).

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві (пункт 6 частини другої статті 16 Закону №2011-ХІІ).

Отже, для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби.

Пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (в редакції, яка була чинна на момент встановлення позивачу інвалідності), встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

За таких обставин, право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги. Наступна зміна законодавства не впливає на порядок отримання, розмір допомоги тощо, і це відповідає принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права, та, відповідно, не призводить до ситуації, за якої особа, якій встановлена інвалідність, у подальшому внаслідок внесення змін до законодавства не втратить таке право взагалі або їй буде зменшено розмір відповідної допомоги.

Відповідно до військового квитка НОМЕР_2 від 17.04.1985 позивач у період з 26.10.1985 по 05.06.1987 проходив строкову військову службу у військовій частині ПП53701 (а.с.83-93). Даний факт не заперечується та визнається сторонами.

Як зазначено вище, позивачу встановлено інвалідність 10.01.2019, тобто поза межами тримісячного строку з моменту звільнення позивача зі строкової військової служби.

Таким чином, оскільки встановлення позивачу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби, відбулось після спливу тримісячного строку з дня його звільнення з військової служби, у позивача не виникло право на отримання одноразової грошової допомоги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 07.02.2019 у справі №127/12061/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 79671995), від 12.02.2019 у справі №816/1458/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 79818396), від 15.04.2019 у справі №2540/2558/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 81180762), від 20.05.2019 у справі №0640/3998/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 81857236) та від 25.04.2019 у справі №806/2508/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР -81478844).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Частиною шостою статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.