Справа № 425/934/20
Суддя: Овчаренко О. Л.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2020 року Провадження №2-а/425/83/20

Справа№425/934/20

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

за участі секретаря Гайворонської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти № 4 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Глєбової Юлії Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до інспектора взводу №1 роти № 4 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Глєбової Ю.С. (місцезнаходження юридичної особи: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, буд. 8), в якій просила визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 №678484 від 13 березня 2020 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 13 березня 2020 року по Об`їзній дорозі в м. Сєвєродонецьк вона рухалась на автомобілі, де була зупинена працівниками поліції. Підставою її зупинки стало те, що нібито вона рухалась зі швидкістю 81 км/год., чим порушила вимоги п. 12.4 ПДР. Вона пояснила інспектору поліції Глєбовій Ю.С., що не порушувала ПДР, оскільки рухалась зі швидкістю менше 60 км/год. Проте, поліцейський проігнорувала її пояснення та прийняла рішення про притягнення її до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП. З зазначеною постановою вона не згодна, вважає що постанова винесена з порушенням порядку розгляду справи. Також зазначила, що інспектор поліції не надала їй свідоцтво повірки лазерного вимірювача швидкості «TruCAM» на його придатність до застосування, а також доказу скоєного нею правопорушення, зокрема відеозапису з фіксацією швидкості руху її автомобіля. Крім того, відповідач порушила її конституційне право одержати правову допомогу, відмовила їй в клопотанні мати при розгляді представника, надати час на одержання такої допомоги адвокатом та здійснити розгляд справи в інший час.

25 березня 2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду.

Позивач до судового засідання не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що оскаржувана постанова складена у відповідності до вимог діючого законодавства України, підстав для її скасування немає. У письмовому відзиві також просив розглянути справу без його участі.

Позивач через канцелярію суду подала письмові заперечення на відзив відповідача, які за своєю суттю є відповіддю на відзив. Позивач зазначила, що в спірній постанові вказано, що до неї додається відео з технічного засобу TruCAM LTI 20/20, але номер технічного приладу відсутній, що не конкретизує технічний засіб, згідно саме якого здійснений відеозапис. Згідно відеозапису, якщо вважати, що в лівому нижньому куті показує швидкість 81 км/год, то вона вже була зазначена до натискання на гачок і позначення хрестиком транспортного засобу. Крім того, замір швидкості її автомобіля здійснювався на куті різкого повороту дороги, що не відповідає належному експлуатації прибору до метрологічних вимог і відповідно відсутній достовірний замір швидкості. Також на відеозаписі відсутні показання про відстань, на якій здійснювався замір швидкості автомобіля. Відсутнє фото фотографування TruCAM, яке здійснювалось згідно інструкції. Крім того, зазначила, що замір швидкості не в автоматичному, а в ручному режимі технічним засобом TruCAM LTI 20/20 є незаконним, оскільки зазначений прилад має знаходитись на тринозі поряд зі службовим транспортом, а фіксація швидкості повинна здійснюватись в автоматичному режимі. Надані відповідачем відеозаписи вважає неналежними та такими, що мають сумнів у їх достовірності, оскільки здійснені з порушенням законодавства.

Дослідивши письмові матеріали справи та електронні докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. 13 березня 2020 року інспектором взводу №1 роти № 4 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Глєбовою Ю.С. в м. Сєвєродонецьку по вул. Об`їзна парк «Фієста» було винесено постанову серії ДП18 № 678484 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 255,00 грн. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_1 13 березня 2020 року о 14:54 год. в м. Сєвєродонецьку по вул. Об`їзна, керуючи транспортним засобом BMW X5 днз НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 81 км/год в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», при дозволеній швидкості 50 км/год. Також в спірній постанові зазначено, що швидкість вимірювалась за допомогою технічного приладу TruCAM ТС 000676, похибка ± 2 км/год., чим порушила п. 12.4 ПДР України. Відповідно до п. 7 оскаржуваної постанови до постанови додається відео з бодікамери DSJ - Х300141_ВВ0141, відео з приладу TruCAM ТС 000676. Зазначеним спростовуються посилання позивача на те, що номер технічного приладу, яким здійснювався відеозапис, не зазначений.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно із вищевказаними Правилами, дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту», інформує щодо найменування і початку забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем до суду надано відеозапис з місця події, зроблений 13.03.2020 року.

На відеозаписі з TruCAM LTI 20/20 № ТС 000676 зафіксовано, що автомобіль BMW X5 днз НОМЕР_1 під керуванням позивача рухався зі швидкістю 81 км/год. Суд зауважує, що при відтворенні даного файлу вбачається, що відеозапис зроблений 13.03.2020 о 14 годині 54 хвилин, що узгоджується з датою та часом, вказаним в спірній постанові. Зазначеним спростовуються посилання позивача щодо неналежності та недостовірності цього запису.

Позивач як на одну з підстав для задоволення позову посилається на недостовірність показів лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 та достовірності його показів суд вважає за необхідне зазначити наступне. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UA-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam, який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями. Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року №193.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Згідно з копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки№ 22-01/17467, яке є чинним до 27 листопада 2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000676 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; ±1% в діапазоні від 210 км/год до 320 км/год. Отже, вищенаведеними письмовими доказами в достатній мірі підтверджується, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000676 є придатним до застосування, тобто, вимірювання швидкості вказаним пристроєм достовірно підтверджує швидкість транспортних засобів в момент їх руху.

Посилання позивача на те, що використання приладу TruCAM в ручному режимі суперечить вимогам законодавства, де зазначено, що камера повинна стояти на тринозі, а фіксація швидкості руху автомобілів здійснюватись лише в автоматичному режимі, спростовуються наданою відповідачем інформацією ДП «Укрметртестстандарт» №22-38/49 від 01.10.2019, відповідно до якої лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Що стосується посилань позивача як на одну з підстав для скасування спірної постанови на те, що відповідачем було відмовлено в задоволенні клопотань скористатись правовою допомогою, про відкладення розгляду справи на інший час та ознайомлення з матеріалами справи, то вони спростовуються наступним.

З відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача поліцейський повідомила про перевищення швидкості руху в населеному пункті, що є порушенням п.12.4 Правил дорожнього руху України. Позивач заперечувала, щодо порушення нею правил дорожнього руху та зазначила, що рухалась зі швидкістю 50 км/год. Поліцейський повідомила, що зазначене правопорушення зафіксовано за допомогою приладу TruCAM, згідно якого швидкість руху автомобіля під керуванням позивача складає 81 км/год.Далі поліцейський роз`яснила позивачу права, передбачені ст. 63 Конституції України, ч. 1 ст. 268 КУпАП. Позивач зазначила, що права їй зрозумілі, будь-яких клопотань не заявляла. Потім поліцейський продемонструвала позивачу відео з TruCAM. Розглянувши справу, поліцейський склала постанову, яку позивач відмовилась підписати та отримати.

Таким чином, з відеозапису вбачається, що під час розгляду справи жодних клопотань, зокрема, і про отримання правової допомоги та відкладення розгляду справи на іншу дату позивачем не заявлялось. На пропозицію відповідача позивача було ознайомлено з відеозаписом з TruCAM LTI 20/20 № ТС 000676. До моменту винесення відповідачем постанови позивач весь час заперечувала порушення нею Правил дорожнього руху України та заявляла, що буде оскаржувати постанову. Вже після розгляду справи і винесення відповідачем постанови позивач зазначила, що бажає скористатись правовою допомогою.

Також суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст. 222, ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (зокрема, змісту п. 4 вказаної Інструкції).

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем доведено належними доказами, що 13.03.2020 ОСОБА_1 в м. Сєвєродонецьку по вул.Об`їзній, керуючи транспортним засобом BMW X5 днз НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 81 км/год у межах населеного пункту, чим порушила вимоги п.12.4 ПДР України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем повністю доведено, що у діях позивача, які мали місце 13 березня 2020 року, був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, позивач не надала будь-яких доказів, які б спростовували її винуватість у вчиненні правопорушення.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають розподілу, у справі не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241, 246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Залишити без задоволення адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти № 4 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Глєбової Юлії Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, а постанову серії ДП18 № 678484 від 13 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, - залишити без змін.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Л. Овчаренко