Справа № 620/294/20
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2020 року Чернігів Справа № 620/294/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо зупинення з жовтня 2019 року нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування стосовно позивача, як самозайнятої особи - адвоката; зобов`язати відповідача зупинити з жовтня 2019 року нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування стосовно позивача, як самозайнятої особи - адвоката, до часу поновлення ним цієї діяльності.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в розумінні Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», протягом 2019 року він був застрахованою особою і єдиний внесок за нього сплачував роботодавець, в розмірі не менше мінімального, що виключає виникнення обов`язку по сплаті єдиного внеску як особою, яка має право провадити адвокатську діяльність, коли фактично дохід від такої діяльності не отримано. Тому, позивач вважає відмову відповідача у зупиненні з жовтня 2019 року нарахування щодо нього, як самозайнятої особи, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протиправною.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовну, посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Чернігівській ДПІ Чернігівського управління Головного управління ДПС у Чернігівській області (м. Чернігів) як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю, з 11.02.2013. Оскільки позивачем не подано заяву про ліквідацію або реорганізацію платника податків за формою 8-ОПП, витягу з Єдиного реєстру адвокатів України про припинення чи зупинення діяльності та заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою № 7-ЄСВ, у відповідача відсутні підстави для зняття його з обліку.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України Головко Михайло Борисович має право займатися адвокатською діяльністю на підставі рішення Чернігівської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 1 від 02.02.2010, про що йому видано відповідне свідоцтво за № 483 від 05.02.2010.

Згідно копій довідок від 20.01.2020 № 103/08-99, від 20.01.2020 № 12 позивач з 02.09.2019 працює в Чернігівському національному технологічному університеті на посаді професора кафедри кримінального права та правосуддя (на умовах контракту), та за період з січня 2019 року по грудень 2019 рік йому було нараховано заробітну плату, з якої помісячно сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с. 18, 19).

03.01.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив зупинити з жовтня 2019 року нарахування стосовно нього, як самозайнятої особи - адвоката, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Заява мотивована тим, що позивач з вересня 2019 року адвокатську діяльність не здійснює і доходу від цієї діяльності не отримує, а сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснює його роботодавець (а.с. 21).

Листом від 09.01.2020 № 43/ФОП/25-01-53-05-37 Головне управління ДПС у Чернігівській області повідомило, що згідно інформаційних баз даних ДПС України позивач перебуває на обліку в Чернігівському управлінні ГУ ДПС у Чернігівській області як особа, яка займається незалежною професійною діяльністю з 11.02.2013, а тому відповідно до пункту 2 статті 7, пункту 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» він має сплачувати єдиний внесок та підстави для звільнення від його сплати з жовтня 2019 року відсутні (а.с. 20).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 5076-VI адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно статті 13 Закону № 5076-VI адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, врегульовані Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI).

За приписами пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI передбачено, що до платників єдиного внеску віднесено також осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно абзацу першого пункту 1, пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується:

- для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Особи, які провадять незалежну професійну діяльність, формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіт один раз на рік до 1 травня року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою № Д5 із зазначенням типу форми «початкова» (пункт 4 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435).

Як слідує з формою № Д5 «Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску», що є Додатком 5 до вказаного Порядку, платником самостійно у поданому звіті вказується сума нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У відповідності до пункту 3 частини другої статті 12 Закону № 2464-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до покладених на нього завдань: здійснює контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску.

Згідно пункту 2 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953, у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про відсутність повноважень у контролюючого органу зупиняти нарахування єдиного внеску відносно осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Дії контролюючого органу щодо перевірки нарахування, обчислення, своєчасності сплати єдиного внеску вчиняються в межах визначеної законом компетенції з метою здійснення податкового контролю, а тому лише після прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки), яка може призвести до зміни стану суб`єктивних прав та обов`язків, що може свідчити про порушення прав особи та необхідність їх захисту в судовому порядку.

При цьому, суд зазначає, що сформований Верховним Судом у постанові від 27.11.2019 у справі №160/3114/19 правовий висновок відносно правовідносин, пов`язаних із наявністю обов`язку сплати єдиного внеску адвокатом при відсутності доходу від здійснення адвокатської діяльності, підлягає врахуванню при вирішенні судом справ щодо визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки).

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.04.2020.

Суддя В.О. Непочатих