Справа № 9901/78/20
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 березня 2020 року

Київ

справа №9901/78/20

адміністративне провадження №П/9901/78/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Дашутіна І. В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Представник ООН ОСОБА_2 , про бездіяльність і порушення Конвенції ООН, -

у с т а н о в и в :

23 березня 2020 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Верховної Ради України, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - Представник ООН ОСОБА_2 , в якій позивач просила:

- зобов`язати Верховну Раду України усунути бездіяльність - вжити дії щодо усунення проявів дискримінації жінок у сесійній залі парламенту та заборонити всім державним службовцям вживати алкоголь і психотропних речовин на робочому місці;

- зобов`язати Верховну Раду України дати оцінку діям державного службовця ОСОБА_3 , який на робочому місці у ВРУ 72.03.2020 року умисно здійснив наругу над жінками;

- стягнути із відповідача морально-матеріальну шкоду у розмірі зарплати депутата;

- зобов`язати депутатів ВРУ виконувати ст. 2 Конвенції ООН, а саме: «вживати відповідних законодавчих та інших заходів, включаючи санкції там, де це необхідно, що забороняють будь-яку дискримінацію щодо жінок; вживати всіх відповідних заходів, включаючи законодавчі, щодо зміни або скасування чинних законів, постанов, звичаїв і практики, що являють собою дискримінацію щодо жінок»;

- витребувати у відповідача стенограму виступу депутата ОСОБА_3 17.03.2020 року.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

За змістом частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів передбачені статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 266 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема частиною першою цієї статті, встановлено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.

Перевіряючи позовну заяву на відповідність вимогам процесуального закону, судом встановлено таке.

Частиною п`ятою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позовна заява не відповідає вимогам пунктам 3, 9, 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме - позивач не навів обґрунтований розрахунок суми морально-матеріальної шкоди, про яку заявлено у позовних вимогах, не обґрунтував належним чином порушення оскаржуваною бездіяльністю його прав, свобод та інтересів, не надано власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, позивачем однією із позовних вимог заявлено про зобов`язання Верховної Ради України заборонити всім державним службовцям вживати алкоголь і психотропні речовини на робочому місці, проте, в порушення пункту 5 частини п`ятої статі 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує дану позовну вимогу, не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини.

До того ж, у позовній заяві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача зазначено - Представника ООН ОСОБА_2 , проте, зі змісту позову Суд не вбачає за можливе встановити, яким чином рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки вищевказаної третьої особи, що, відповідно до статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для її залучення.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням строку для усунення вказаних недоліків.

З приводу клопотання про надання правової допомоги в оформлені позовної заяви суд зазначає наступне. Правова конструкція частин третьої, четвертої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає складання позову шляхом заповнення бланку наданого судом та допомога службовцем апарату в оформлені позову. В контексті вимог частин першої, другої, п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України ОСОБА_1 дотримана письмова форма позовної заяви, таким чином відсутні обставини які передбачають надання позивачу допомоги в оформленні позовної заяви.

Керуючись статтями 19, 22, 160, 161, 169, 266 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Представник ООН ОСОБА_2 , про бездіяльність і порушення Конвенції ООН залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Дашутін