Справа № 640/21365/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 року м. Київ № 640/21365/19

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючої судді Шевченко Н.М., розглянувши в письмовому порядку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи: Київська міська рада, ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі по тексту також - відповідач, Департамент ДВС МЮУ), треті особи: Київська міська рада, ОСОБА_2 , в якому з урахуванням зміненою позовної заяви (від 10.12.2019 вх. № 03-14/137224/19), яку прийнято судом, просить:

- визнати протиправною триваючу в інтересах Київської міської ради та Київського міського голови Кличка В. у період з 16.09.2019 до 01.12.2019 включно бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України () щодо обов`язку відповідно до ч.1 ст.41 Закону України № 1404 від 02.06.2016 відновити виконавче провадження № 57853079 з виконання пред`явленого ОСОБА_1 05.10.2018 виконавчого листа від 20.02.2018 № 826/5426/16 Окружного адміністративного суду м. Києва;

- разом із ухваленням рішення винести окрему ухвалу щодо посадової особи, яка винна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушено право ОСОБА_1 на продовження примусового виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017 № 826/5426/19 в рамках виконавчого провадження № 57853079. Зокрема, зазначено, що у справі № 640/15349/19 Окружним адміністративним судом м. Києва прийнято рішення від 11.09.2019, яким визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 57853079 від 17.07.2019 у зв`язку з протиправною бездіяльністю у період з 21.12.2018 по 16.04.2019 включно та з 07.05.2019 по 16.07.2019 державного виконавця, яка полягає у вчиненні виконавчих дій, передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ щодо примусового виконання виконавчого листа № 826/5426/16, виданого Окружним адміністративним судом м. Києва 20.02.2018 про зобов`язання Київської міської ради вчинити дії.

Відповідач не виклав своєї позиції щодо заявлених позовних вимог, до матеріалів справи надано копію виконавчого провадження № 57853079.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник третьої особи Київської міської ради надав пояснення, в яких зазначено, що Київська міська рада виконала вимоги постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017 у справі № 826/5426/16 в повному обсязі.

У судове засідання 26.03.2020 представники учасників справи не з`явились, представником позивача подано клопотання, у якому просить, поміж іншого, відкласти розгляд справи на іншу дату.

У той же час, ч. ч. 1, 3 ст. 268 КАС України визначено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Більш того, постановою № 211 від 11.03.2020 Кабінет Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 установив з 12.03.2020 по 03.04.2020 (продовжено до 24.04.2020 відповідно до постанови КМУ від 25.03.2020 № 239) карантин на усій території України.

Керуючись згаданою постановою, Законами України «Про захист населення від інфекційних хвороб», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», з метою забезпечення безпеки працівників і відвідувачів, наказом Окружного адміністративного суду міста Києва № 34/з від 17.03.2020 рекомендовано суддям Окружного адміністративного суду міста Києва, поміж іншого по можливості здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін, у порядку письмового провадження.

Враховуючи, що даний позов подано в порядку ст. 287 КАС України, частиною четвертою якої передбачено скорочені строки розгляду, дана справа розглядається у порядку письмового провадження.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та пояснення третьої особи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2018 №57853079 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №826/5426/16, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 20.02.2018 про зобов`язання Київської міської ради розглянути відповідно до вимог ст.ст. 3, 8, 19, 58, 124 Конституції України на найближчому пленарному засіданні розроблений Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст.121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та заяву ОСОБА_1 від 25 листопада 2003 року, ОСОБА_2 від 06 червня 2005 року про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст.121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 .

Згідно з постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. від 17.06.2019 виконавче провадження №57853079 закінчено відповідно до пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Незгода позивача з вказаною постановою про закінчення виконавчого провадження від 17.07.2019 та бездіяльністю відповідача, яка полягає у невчиненні необхідних виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого листа №826/5426/16, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 20.02.2018, про зобов`язання Київської міської ради вчинити дії стали підставою для звернення до адміністративного суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.09.2019 № 640/15349/19 визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. про закінчення виконавчого провадження №57853079 від 17.07.2019, у зв`язку з протиправною бездіяльністю державного виконавця, яка полягає у невчиненні виконавчих дій, передбачених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, щодо примусового виконання виконавчого листа №826/5426/16, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 20.02.2018 про зобов`язання Київської міської ради вчинити дії, у період з 21.12.2018 року до 16.04.2019 включно, та з 07.05.2019 до 16.07.2019 включно.

Враховуючи, що відповідачем на виконання вказаного рішення не вчинено дій щодо відновлення виконавчого провадження № 57853079, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.09.2019 у справі № 640/15349/19.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до положень статті 160 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається та покладається на державну виконавчу службу у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами статей 382-383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду; визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності органу виконавчої служби, приватного виконавця.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Таким чином, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням відповідача на виконання судових рішень порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Проаналізувавши зміст рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.09.2019 № 640/15349/19 та предмет, підстави позову у даній справі, дійшов висновку, що такі дійсно спрямовані на контроль за виконанням вказаного судового рішення.

Відтак, вимоги про визнання протиправною триваючу в інтересах Київської міської ради та Київського міського голови Кличка В. у період з 16.09.2019 до 01.12.2019 включно бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України () щодо обов`язку відповідно до ч.1 ст.41 Закону України № 1404 від 02.06.2016 відновити виконавче провадження № 57853079 з виконання пред`явленого ОСОБА_1 05.10.2018 виконавчого листа від 20.02.2018 № 826/5426/16 Окружного адміністративного суду м. Києва, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Отже, у зв`язку з вказаним, суд зазначає, що оскільки позивачем по суті заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання повного виконання (неналежного виконання чи невиконання) рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.09.2019 у справі № 640/15349/19 то, відповідно, позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.022019 у справі №806/2143/15, від 12.11.2018 у справі №806/3099/17 та від 09.07.2019 у справі №826/17587/18.

Позивач разом із ухваленням рішення просить суд винести окрему ухвалу щодо посадової особи, яка винна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Із аналізу наведених норм права убачається, що окрема ухвала може бути постановлена під час розгляду справи, а у разі необхідності, піднімати питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб.

Водночас, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, при тому з урахуванням відмови у задоволенні позовної вимоги, питання про постановлення окремої ухвали не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241, 244, 246, 255, 257, 262, 287, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи Київська міська рада, ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову 1: Київська міська рада (вул. Хрещатик, 36, м. Київ, 01044, ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову 2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 287, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко