Справа № 200/2395/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2020 р. Справа№200/2395/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», між тим рішенням відповідача від 03.02.2020 року №597 в задоволенні заяви відмовлено з посиланням на недостатність пільгового стажу. Відповідачем не було зараховано до відповідного стажу певні періоди його роботи.

Вказане рішення вважав протиправним, оскільки в підтвердження стажу надав необхідні документи.

У зв`язку з наведеним, вважаючи свої права порушеними, позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 03.02.2020 року №597;

- зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати йому до пільгового стажу за ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 22.10.2002 року по 10.03.2003 року у ТОВ ГПП «Шахтобуд» в якості прохідника підземного, з 11.03.2003 року по 16.08.2004 року у ТОВ «Вуглебуд» в якості прохідника підземного, з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року у ТДВ «Шахта «Білозерська» в якості прохідника підземного та 9 днів відпустки без збереження заробітної плати (14.08.2010 року, 23.10.2011 року, 07.11.2011 року, 21.12.2011 року, 25.02.2012 року, 15.05.2012 року, 17.05.2012 року та з 17.07.2012 року по 18.07.2012 року);

- зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити та виплатити заборгованість з пенсії з моменту звернення з заявою від 29.01.2020 року про призначення пенсії.

Відзив на позовну заяву у встановлений строк подано не було.

Судом встановлено, що 29.01.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (заява від 29.01.2020 року №597).

Рішенням Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 03.02.2020 року № 597 в призначенні такої пенсії відмовлено, оскільки на час звернення позивач не мав необхідного пільгового стажу роботи.

Рішення обґрунтовано тим, що відповідно до наданих документів загальний страховий стаж заявника складає 24 роки 8 місяців 19 днів, у тому числі стаж роботи в підземних умовах ст. 14-25 Закону - 8 років 4 місяці 23 дні, ст. 14-20 Закону складає 11 років 7 місяців 5 днів (з урахуванням кратності 1/3 - 2 роки 9 місяців). В загальній кількості стаж роботи в підземних умовах складає 22 роки 8 місяців 28 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

При цьому до пільгового стажу не зараховані періоди роботи:

- на ліквідованих підприємствах - з 22.10.2002 року по 10.03.2003 року у ТОВ ГПП «Шахтобуд» в якості прохідника підземного та з 11.03.2003 року по 16.08.2004 року у ТОВ «Вуглебуд» в якості прохідника підземного, оскільки заявником не надано повний пакет документів для розгляду комісії (відповідно до п. 3 Порядку підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правлінням Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1);

- 9 днів відпустки без збереження заробітної плати відповідно до довідки від 15.01.2020 року № 31 та період роботи у ТОВ «Шахта «Білозерська» з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості про нарахування заробітної плати та спеціальний стаж з відповідним кодом підстави відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 вказаного Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість особи повний робочий день, така зайнятість на підземних і відкритих гірничих роботах, що передбачені відповідним списком, що затверджені Кабінетом Міністрів України, наявність відповідного стажу роботи на цих роботах (пільгового, страхового).

Орган Пенсійного фонду України не заперечує, що посади, які займав позивач протягом спірних періодів належать до відповідного списку.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Щодо періодів роботи з 22.10.2002 року по 10.03.2003 року та з 11.03.2003 року по 16.08.2004 року, які не зараховані до пільгового стажу через не надання позивачем повного пакету документів

Відповідно до трудової книжки протягом спірних періодів позивач працював:

- з 22.10.2002 року по 10.03.2003 року на ТОВ ГПП «Шахтобуд» прохідником підземним з повним робочим днем в шахті;

з 11.03.2003 року по 16.08.2004 року у ТОВ «Вуглебуд» прохідником підземним з повним робочим днем в шахті.

Всі записи зроблені у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Записи, що містяться у трудовій книжці щодо вказаних періодів, підтверджують пільговий характер роботи позивача,

Також позивачем подана архівна довідка від 09.01.2020 року №13/06-04/14, яка підтверджує пільговий характер роботи позивача протягом вказаних періодів.

Отже, посилання відповідача на те, що заявником не надано повний пакет документів, є безпідставним.

З огляду на наведене орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував до пільгового стажу позивача вказані періоди роботи, чим порушив пенсійні права позивача.

Не зарахуванням таких періодів до пільгового стажу орган Пенсійного фонду України порушив пенсійні права позивача, з огляду на що порушені права підлягають відновленню.

Щодо 9 днів відпустки без збереження заробітної плати відповідно до довідки від 15.01.2020 року № 31 та періоду роботи у ТОВ «Шахта «Білозерська» з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року, які не зараховані до пільгового стажу через те, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості про нарахування заробітної плати та спеціальний стаж відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.

Відповідно до трудової книжки та довідки від 15.01.2020 року № 31 протягом спірних періодів позивач працював в ТДВ «Шахта «Білозерська»:

з 14.09.2009 року по 02.08.2012 року прохідником на дільниці підготовчих робіт повний робочий день під землею на гірничих роботах на посаді,що віднесена до списку №1;

з 08.02.2014 року по теперішній час працює на ТДВ «Шахта «Білозерська» прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті.

В довідці містяться посилання на відповідні накази про атестацію робочих місць позивача, згідно з якими робочі місця позивача були атестовані.

Відповідно до довідки від 15.01.2020 року № 31, в період роботи з 14.09.2009 року по 02.08.2012 року позивачу було надано 9 днів відпустки без збереження заробітної плати (14.08.2010 року, 23.10.2011 року, 07.11.2011 року, 21.12.2011 року, 25.02.2012 року, 15.05.2012 року, 17.05.2012 року та з 17.07.2012 року по 18.07.2012 року).

Разом з тим, поданими позивачем документами підтверджено право позивача на зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу.

Як вже зазначалося, однією з умов для призначення пенсії незалежно від віку на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на роботах, що віднесені до відповідного списку.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (до 01.01.2001 року), а також періоди, починаючи з 1 січня 2016 року, протягом яких особа не підлягала страхуванню за цим Законом, але нею або роботодавцем за неї сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Обов`язок сплати страхових внесків по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч.ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску по Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (підприємців-роботодавців), які є платниками таких внесків.

Виходячи з положень вказаних Законів найнятий працівник не є самостійним платником таких внесків.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Працівник же не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року в справі № 482/434/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача будь-якої інформації, не може бути підставою для не зарахування відповідних періодів до пільгового стажу, за умови підтвердження таких періодів трудовою книжкою та відповідними довідками, що позивачем дотримано.

Отже, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував вказані періоди до відповідного стажу, посилаючись на зазначені ним обставини, чим порушив пенсійні права позивача.

Враховуючи наведене рішення органу Пенсійного фонду України підлягає визнанню протиправним та скасуванню (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Разом з тим суд позбавлений можливості зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах, оскільки відповідачем виконані не всі умови для прийняття рішення, а саме не встановлена та не досліджена наявність щодо позивача всіх необхідних умов для призначення йому пенсії на пільгових умовах із зарахуванням спірних періодів.

Вчинення таких дій входить до безпосередньої компетенції органа Пенсійного фонду України.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 року в справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З огляду на наведене, оскільки права позивача порушені, і прийняття рішення на користь позивача, належить до безпосередніх повноважень органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що решта позовних вимог підлягає задоволенню частково та іншим шляхом - шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень повторно вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, із зарахуванням спірних періодів до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позовна вимога про зобов`язання відповідача виплатити заборгованість з пенсії є передчасною, оскільки пенсія позивачу ще не призначена, і відповідно, не нарахована, з огляду на що така позовна вимога задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду, зокрема про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки позивачем вимоги про стягнення суми пенсії не заявлялися, тому правові підстави для застосування вказаним норм - відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 139 вказаного Кодексу, яка регулює питання розподілу судових витрат, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Незалежності, 28а, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 03.02.2020 року №597 про відмову в призначенні пенсії, прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.01.2020 року №597 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до стажу, що дає право на призначення такої пенсії, періодів роботи з 22.10.2002 року по 10.03.2003 року, з 11.03.2003 року по 16.08.2004 року, з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року, днів 14.08.2010 року, 23.10.2011 року, 07.11.2011 року, 21.12.2011 року, 25.02.2012 року, 15.05.2012 року, 17.05.2012 року, 17.07.2012 року та 18.07.2012 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Незалежності, 28а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 672 (шістсот сімдесят дві) грн. 64 (шістдесят чотири) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 02 квітня 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда