Справа № 400/864/20
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 р. № 400/864/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни, пр-т Перемоги, 10, м. Київ 135, 01135 Міністерства освіти і науки України, пр-т Перемоги, 10, м.Київ, 01135
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни щодо надання відповіді на моє звернення до Урядової гарячої лінії, від 12.01.2020 за номером ІЛ-10120416 у термін встановлений ст. 20 Закону України «Про звернення громадян»;

- зобов`язати міністра освіти і науки України Новосад Ганну Ігорівну надати мені відповідь на моє звернення до Урядової гарячої лінії від 12.01.2020 за номером ІЛ-10120416;

- визнати протиправною бездіяльність міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни щодо забезпечення поновлення мого порушеного права на отримання дубліката диплома про здобуття вищої освіти у 1981 році в Миколаївському державному педагогічному інституті імені В.Г. Бєлінського;

- зобов`язати міністра освіти і науки України Новосад Ганну Ігорівну доповнити пункт 19 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти в редакції Наказу Міністерства освіти і науки України № 1280 від 25.10.2016 таким реченням: «Дублікат диплома видається за формою диплома спеціаліста».

Ухвалою від 21.02.2020 року суд відмовив у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог, а саме щодо: визнання протиправною бездіяльність міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни щодо забезпечення поновлення мого порушеного права на отримання дубліката диплома про здобуття вищої освіти у 1981 році в Миколаївському державному педагогічному інституті імені В.Г. Бєлінського; зобов`язання міністра доповнити пункт 19 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти в редакції Наказу Міністерства освіти і науки України № 1280 від 25.10.2016 таким реченням: «Дублікат диплома видається за формою диплома спеціаліста».

Ухвалою від 20.02.2020 року суд відкрив провадження у справі в іншій частині позовних вимог (перша та друга вимога) в порядку ст.263 КАС України та призначив по справі судове засідання на 12.03.2020р.

Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що він 12.01.2020 року звертався на Урядову гарячу лінію з пропозицією до Міністра освіти і науки України ОСОБА_3 .І. про те, щоб міністр встановила порядок видачі дублікатів дипломів, бо ж університет, в якому навчався позивач Миколаївський національний університет ім. В.О.Сухомлинського, не може видати позивачу дублікат диплома бакалавра.

Позивач звертаючись зі зверненнями на гарячу лінію, не отримує на них відповідей. В своєму звернені від 12.01.2020р. позивач вказав, що просив відповідача встановити порядок видачі дублікатів дипломів. У той же день звернення ОСОБА_4 за номером ІЛ-10120416 було направлено до відповідачки. У зверненні позивач повідомляв, що у 1981 році закінчив Миколаївський державний педагогічний інститут імені В.Г. Бєлінського і отримав диплом, який повернув до інституту, бо у ньому були помилки. Тепер йому потрібно отримати дублікат диплома, але правонаступник інституту - Миколаївський національний університет імені В.О. Сухомлинського, не видає мені дублікат диплома, бо не встановлений порядок видачі дублікатів дипломів. Вказане звернення направлено до відповідача, однак останній відповіді на звернення позивача не надав, чим порушив норми Закону України «Про звернення громадян». На думку позивача, відповідач не відреагував на його звернення від 12.01.2020 року на Урядову гарячу лінію, що і стало підставою для звернення позивача до суду.

Міністерство освіти і науки України надіслало на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просило суд залучити Міністерство до участі у справі в якості співвідповідача та відмовити ОСОБА_5 позові в повному обсязі. Міністерство вказало у відзиві, що прав позивача не порушувало, оскільки на звернення ОСОБА_4 від 12.01.2020р. за № ІЛ-10120416 , у строк та спосіб передбачений законодавством, а саме ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», міністерство листом від 06.02.2020р. за № 3/410-20 надало позивачу обґрунтовану відповідь.

Ухвалою від 12.03.2020р. суд залучив до справи в якості співвідповідача - Міністерство освіти і науки України (далі - відповідач) та відклав судове засідання на 26.03.2020р.

Представники сторін в судове засідання, призначене на 26.03.2020 року, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Позивач надав 24.03.2020р. до суду заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

12.01.2020 року позивач звернувся на Урядову гарячу лінію із зверненням до Міністра освіти і науки України Новосад Г.І. про те, щоб міністр про те, щоб міністр встановила порядок видачі дублікатів дипломів, бо ж університет, в якому навчався позивач Миколаївський національний університет ім. В.О.Сухомлинського, не може видати позивачу дублікат диплома бакалавра. Звертаючись на Урядову гарячу лінію зі зверненнями, міністр не відповідає на звернення в установленому законодавством порядку.

У своєму зверненні від 12.01.2020р. за № ІЛ-10120416 ОСОБА_6 зазначив, що у 1981 році закінчив Миколаївський державний педагогічний інститут і отримав диплом спеціаліста і йому як випускникові Миколаївського державного педагогічного інституту 1981 року, який повернув Інституту через наявність у ньому помилок. Також у зверненні від 12.01.2020р. позивач зазначив, що кваліфікацію вчителя математики присвоюють випускникам освітнього рівня "Бакалавр". Випускникам освітнього рівня "Спеціаліст" присвоювали кваліфікацію Математик. Вчитель математики". Кваліфікація позивача (вчитель математики) не відповідає кваліфікації, яку присвоювали випускникам освітнього рівня "Спеціаліст" і ОСОБА_6 не може виконувати усіх функцій спеціаліста.

Отже, позивачу, випускникові Миколаївського державного педагогічного інституту 1981 року, не можна видати диплом спеціаліста або його дублікат, термін його навчання і кваліфікація відповідають освітньому рівню "Бакалавр". Проте Миколаївський національний університет імені В.О. Сухомлинського видає ОСОБА_7 дублікат диплома спеціаліста. Позивач вважає, що якщо йому у 1981 році видавався диплом, а не диплом спеціаліста, тож я маю право на отримання дубліката диплома, тому у своєму зверненні просив міністра встановити відповідний порядок видачі дублікатів дипломів, бо ж університет не може видати йому дублікат диплома і не видає дублікат диплома бакалавра.

Вказане звернення зареєстроване за № ІЛ-10120416 та передано відповідачу.

Листом від 06.02.2020 року за вих..№ 3/410-20 відповідач надав обґрунтовану відповідь позивачу, в якій зазначив (дослівно): «На Ваші звернення, що надійшли до Міністерства освіти і науки України, адресовані на Урядову гарячу лінію, від 12.01.2020 № ІЛ-10120416, від 12.01.2020 Но ІЛ-10120402, від 14.01.2020 № ІЛ-10130301, від 14.01.2020 № ІЛ-10130362, від 14.01.2020 № ІЛ-10130419, від 16.01.2020 № ІЛ-10140433, від 16.01.2020 № ІЛ- 10140312, від 16.01.2020 № ІЛ-10140326 щодо питань, що стосуються видачі Вам дубліката документа про вищу освіту та додатка до нього Миколаївським національним університетом імені В. О. Сухомлинського повідомляємо, що листом МОН від 30.10.2019 № 1/11-9517 Вам було надано обгрунтовану відповідь, порушені Вами питання вирішені по суті, а тому Міністерством прийнято рішення про припинення розгляду Ваших звернень щодо питань, пов 'язаних з можливістю, підставами, процедурою, законністю отримання диплома (дубліката диплома) про вищу освіту (бакалавра, або спеціаліста, або магістра), здобуту Вами у 1981 році.» (а.с.29).

Позивач вважає, що відповідачем порушено норми ст.19-20 Закону України "Про звернення громадян"№ 393/96-ВР (надалі - Закон № 393), оскільки відповідь на його звернення надана не була, в зв`язку з чим звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України " Про звернення громадян " № 393/96-ВР від 02.10.1996 року ( далі - Закон № 393/96-ВР).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом ст. 3 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР заявою (клопотанням) є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Згідно із ч.ч. 1, 4, 5 ст. 5 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Порядок розгляду заяв (клопотань) врегульовано ст. 15 Закону України від 02.10.1996 року №393/96-ВР, відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Разом з цим, статтею 19 Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що 12.01.2020 року позивач звернувся на Урядову гарячу лінію зі зверненням та відповідними пропозиціями.

У своєму позові позивач наголошує на тому, що відповідач не надав відповіді на його звернення № ІЛ - 10120416 від 12.01.2020 року.

Разом з тим, матеріали справи містять відповідь відповідача від 06.02.2020 року за № 3/410-20 на звернення позивача за № ІЛ-10120416, якою позивачу надано відповідь на його листа.

Отже, відповідачем надано позивачу відповідь на його звернення у строк, передбачений Законом України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР. Крім того, вказана відповідь від 06.02.2020 року містить розгорнуті відповіді на всі питання поставлені Ільченком в зверненні від 12.01.2020 року № ІЛ-10120416.

Крім того, відповідач в своїй відповіді від 06.02.2020р. зауважив та звернув увагу Ільченка на те, що всі його звернення з питань, що стосуються видачі дубліката документа про вищу освіту та додатка до нього розглянуті відповідачем неодноразово, тому Міністерство прийняло рішення про припинення розгляду звернень позивача щодо питань пов`язаних з можливістю, підставами, процедурою, законністю отримання диплома (дубліката диплома) про вищу освіту (бакалавра, або спеціаліста, або магістра), здобуту ОСОБА_8 А. у 1981 році.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не допустив протиправної бездіяльності, та не порушив прав позивача.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_9 .

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 77, 78, 159, 162, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ) до Міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни (пр-т Перемоги, 10, м. Київ 135, 01135 ) , Міністерства освіти і науки України (пр-т Перемоги, 10, м.Київ, 01135, ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов