Справа № 520/13053/19
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2020-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

01 квітня 2020 р. № 520/13053/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" (вул. Безлюдівська, б. 5, с. Котляра, Харківський район, Харківська обл., 62490, ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, 4) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" (далі за текстом ПрАТ "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "П" від 01.11.2019 р. № 2 Головного управління Державної податкової служби у Харківській області в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 5 175 577,00 грн.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "В4" від 01.11.2019 р. № 2 Головного управління Державної податкової служби у Харківській області в частині донарахування грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1 001 426,00 грн. та в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 250 356,50 грн.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 01.11.2019 р. № 2 Головного управління Державної податкової служби у Харківській області.

В обґрунтування позову зазначив, що судження контролюючого органу про відсутність фактичного здійснення господарських операцій між ПрАТ "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" та СВК "Молочна-країна" не відповідають дійсності. Позивач наголошує на тому, що сам факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій. Позивач наголошує на тому, що ПрАТ "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" має виробниче приміщення, має фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції перш за все, здійснювати виробництво м`ясних продуктів. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 р., позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 24.12.2019 р.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач у позовній заяві не зазначає про встановлене порушення та не наводить жодних підстав для скасування податкового повідомлення-рішення. Окрім того, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, директора СВК "Молочна-країна" Хахули ОСОБА_1 С ОСОБА_2 , за підписом якого складені перелічені в акті перевірки документи, винесено обвинувальний вирок від 09 серпня 2018 року у праві №199/5543/18 (1-кп/199/144/18) у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України. У вироку відображено, що за періоди з листопада 2017 року по березень 2018 року незаконно сформовано податковий кредит ПрАТ "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат". Відповідач наголошує, що в позовній заяві позивачем оскаржується лише порушення щодо взаємовідносин з СВК "Молочна-країна" (). Однак, всупереч зазначеному позивач просить скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення. На підставі викладеного відповідач просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що фактичні мотиви ГУ ДПС у Харківській області ґрунтуються лише на існуванні вироку в кримінальному провадженні №0000793, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та головою правління СВК "Молочна-країна" Хахулою Дмитром Степановичем. Позивач наголошує на тому, що сам факт наявності вироків ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій. Акт перевірки не містить переконливих, достатніх, належних та допустимих доказів одержання ПрАТ "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" товару з іншого джерела ніж від СВК "Молочна-країна". На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

У запереченнях на адміністративний позов відповідач наголосив, що на підтвердження складових сум оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючим органом до відзиву на позовну заяву додано розрахунок в розрізі порушень до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Верховний Суд України в постанові від 22.01.2019 року по справі №826/18174/13-а чітко визначив, що "посилаючись на аргументи судів попередніх інстанцій щодо відсутності у кримінальній справі вироку, зазначив, що така обставина як наявність кримінального провадження, зареєстрованого за фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 205 КК України стосовно фіктивності підприємства контрагента покупця, не могла бути не врахована судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний із легальною підприємницькою діяльністю". На підставі викладеного просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Окрім того, суд зазначає, що така ж позиція була викладена відповідачем у письмових поясненнях.

З приводу цього представник позивача виклав свої аргументи додаткових поясненнях.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 р. у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження відмовлено.

Протокольною ухвалою від 03.03.2020 р. було закрито підготовче провадження та прийнято рішення про перехід до розгляду справи по суті. Розгляд справи призначено на 17.03.2020 р.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання. Зазначене підтверджується інформацією, яка міститься в повідомленнях про вручення поштових відправлень.

Від представника відповідача 17.03.2020 р. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

В судове засідання, призначене на 17.03.2020 р. представник позивача не з`явився, про місце, час, дату проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Жодних заяв чи клопотань від представника позивача не надходило.

Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України та беручи до уваги клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними матеріалами справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

В той же час приписами статті 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, керуючись приписами чинного адміністративного процесуального законодавства та здійснюючи розгляд справи в порядку письмового провадження, суд зазначає наступне.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ПрАТ "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" взято на облік в контролюючих органах 27.01.1995 року за № 111, станом на 30.06.2019 року позивач перебував на обліку в Харківському управлінні Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області. Основним видом діяльності ПрАТ "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" є виробництво м`ясних продуктів (код КВЕД 10.13) (т.1 а.с. 68 71).

Як вбачається з матеріалів справи на підставі направлень №3, №4, №5, №6, №7 від 30.08.2019 р., № 39 від 03.09.2019 р. та № 809 від 24.09.2019 р., п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 77 Податкового кодексу України, відповідно до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків за 2019 рік, на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області №5127 від 19.07.2019 р., зі змінами внесеними наказом Головного управління Державної податкової служби в Харківській області №30 від 30.08.2019 р. в період з 30.08.2019 р. по 26.09.2019 р. була проведена перевірка ПрАТ "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат".

За результатами перевірки контролюючим органом був складений акт №189/20-40-05-02-08/22722461 від 03.10.2019 р. "Про результати документальної планової виїзної перевірки ПрАТ "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" () податкового законодавства за період з 01.10.2016 р. по 30.06.2019 р., валютного - за період з 01.10.2016 р. по 20.06.2019 р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2016 р. по 30.06.2019 р. та іншого законодавства за період з 01.10.2016 р. по 30.06.2019 р." (т. 1 а.с. 50 67).

Перевіркою були встановлені наступні порушення ПрАТ "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" ():

-п. 5, 15, 21 П(С) БО 15 "Дохід", п. 5 П(С)БО 11 "Зобов`язання", п.п. 14.1.11, п. 14.1 ст. 14, п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми від`ємного значення з податку на прибуток за Півріччя 2019 року на загальну суму 5 370 591,00 грн.;

- п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 192.1 ст. 192, п.п. 198.1, п.п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 1 013 071, 00 грн., у тому числі за січень 2017 року на суму 140,00 грн., за січень 2018 року на суму 431 613,00 грн., за лютий 2018 р. на суму 102 119,00 грн., за березень 2018 р. на суму 412 582,00 грн., за квітень 2018 р. на суму 28 816,00 грн., за серпень 2018 р. на суму 37 801,00 грн. та завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за період червень 2019 року з податку на додану вартість в загальній сумі 33 689,00 грн. (т.1 а.с. 66 67).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки №189/20-40-05-02-08/22722461 від 03.10.2019 р., контролюючим органом були складені наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення рішення № 2 від 01.11.2019 р., яким була встановлена сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 5 370 591,00 грн. (т.1 а.с. 28);

- податкове повідомлення рішення № 2 від 01.11.2019 р., яким була встановлена сума завищення податкового зобов`язання у розмірі 1 013 071,00 грн. та сума штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 253 267,75 грн. з податку на додану вартість (т.1 а.с. 29);

- податкове повідомлення рішення № 2 від 01.11.2019 р., яким була визначена сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість у сумі 33 689,00 грн. (т.1 а.с. 30 31).

Не погоджуючись із такими рішеннями контролюючого органу позивач скористався процедурою досудового оскарження, визначеного статтею 56 Податкового кодексу України. Так, позивачем на адресу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області були направлені заперечення на акт перевірки №189/20-40-05-02-08/22722461 від 03.10.2019 р. (т. 1 а.с. 33 43).

Розглянувши зазначені заперечення на акт перевірки №189/20-40-05-02-08/22722461 від 03.10.2019 р, контролюючий орган листом №7028/10/20-40-05-02-14 від 29.10.2019 р. повідомив, що висновки викладені в акті перевірки є правомірними (т. 1 а.с. 44 48).

Не погоджуючись із таким рішенням контролюючого органу позивач звернувся за захистом порушених прав до Харківського окружного адміністративного суду.

По суті спірних відносин суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, визначення компетенції контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з п. 44.1 та 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу. Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

За правилами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Пункт 135.1 статті 135 Податкового кодексу України встановлює, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Таким чином, фінансовий результат до оподаткування та, відповідно, база оподаткування податком на прибуток, визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

За визначенням статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку - нормативно-правовий акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, що визначає принципи та методи ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності, що не суперечать міжнародним стандартам; міжнародні стандарти фінансової звітності (далі - міжнародні стандарти) - прийняті Радою з міжнародних стандартів бухгалтерського обліку документи, якими визначено порядок складання фінансової звітності; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлює, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що ПрАТ "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" проводить свою господарську діяльність у орендованих приміщенням, що підтверджується документами, які містяться в матеріалах справи (т. 1 а.с. 72 78).

Між ПрАТ "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" та СВК "Молочна-країна" було складено договір №06/11/17/1 від 06.11.2017 р., відповідно до якого поставщик зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар у відповідності до умов договору. Найменування та кількість товару вказується в рахунках-фактури та видаткових накладних. Відповідно до п. 3.2 зазначеного договору покупець зобов`язується оплатити вартість товару не пізніше як на 3-й день після отримання від продавця документів на фактично поставлений обсяг товару згідно наданого рахунку (т. 1 а.с. 79 80).

В додатковій угоді № 1 до договору №06/11/17/1 від 06.11.2017 р. сторонами було визначено предмет договору, скориговані умови поставки, визначена ціна товару (т. 1 а.с. 81 85).

Транспортування товару відбувалося на підставі договору №19/04/16 від 19.04.2016 р. та додатку до нього, а також додаткових угод та заявок на перевезення вантажу до договору №19/04/16 від 19.04.2016 р. (т. 1 а.с. 86 111). Окрім того, транспортування відбувалося ще й на підставі договору №_ТР-01/03-02 від 01.03.2017 року та заявок на перевезення вантажу до договору №_ТР-01/03-02 від 01.03.2017 року (т. 1 а.с.112 116).

Факт транспортування товару підтверджуються товарно-транспортними накладними підписаними Головою правління СВК "Молочна-країна" ОСОБА_3 (т. 1 а.с.117 123).

Між сторонами також на виконання вимог договору №06/11/17/1 від 06.11.2017 р. складено видаткові накладні, які також підписані Головою правління СВК "Молочна-країна" ОСОБА_3 (т. 1 а.с.124 131).

Зміна майнового стану позивача вбачається із платіжних доручень та оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 (т. 1 а.с.132 153, 181 182).

Якість продукції вбачається із декларацій виробника та експертних висновків (т. 1 а.с.154 162).

На підтвердження сплати сум податку на додану вартість у складі ціни товару, зазначеного в специфікаціях за відповідною господарською операцією були складені податкові накладні (т. 1 а.с.163 180).

Як вбачається з матеріалів справи майже всі первинні документи, які стосувалися господарських відносин позивача з СВК "Молочна-країна" були підписані в перевіряємому періоді ОСОБА_3

ПрАТ "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" сформовано податковий кредит з ПДВ по взаємовідносинам з СВК "Молочна-країна" на загальну суму 1 035 115,00 грн.

Відповідно до статті 1 цього Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Статтею 9 зазначеного Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок формування податкового кредиту визначено ст. 198 ПК України. Пунктом 198.1. ст. 198 ПК України встановлено, що право платника на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів.

Датою виникнення такого права на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2. ст. 198 ПК України).

До податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6. ст. 198 ПК України).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг, які відображені в податкових накладних, із метою їх використання в господарській діяльності.

Так, судом встановлено, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень щодо директора СВК "Молочна-країна" ОСОБА_3 , за підписом якого складені первинні документи за перевіряємий період, і які досліджувалися контролюючим органом в акті перевірки №189/20-40-05-02-08/22722461 від 03.10.2019 р., було винесений обвинувальний вирок від 09 серпня 2018 року у справі №199/5543/18 (1-кп/199/144/18) у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України.

Так, в матеріалах справи міститься вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2019 р. відносно ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 217 222).

Зазначеним вироком затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 08 серпня 2018 року між прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області Францішком Сергієм Леонідовичем та Хахулою Дмитром Степановичем.

ОСОБА_4 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Суд наголошує на тому, що в зазначеному вироку встановлено, наступне: " ОСОБА_4 у грудні 2014 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим, знаходячись у м. Дніпро, поблизу торговельного комплексу " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 31д, з невстановленою слідством особою вступив в попередню змову, направлену на фіктивне підприємництво, а саме: створення суб`єкту підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності… Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, за матеріальну винагороду, без мети ведення фінансово-господарської діяльності, підписавши протокол загальних зборів учасників СВК "Молочна-країна" та нотаріально завірений статут СВК "Молочна-країна" (), на підставі якого створюється юридична особа, і тим самим в порушення вимог законодавства".

Отже, вироком встановлено, що ОСОБА_4 не мав на меті вести фінансово-господарську діяльність. Суд наголошує, що відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на встановлені обставини та положення частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що первинні документи, які стали підставою для формування позивачем податкового кредиту у перевіреному періоді за наслідками господарських операцій, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не може вважатися належно оформленими та підписаними звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставним.

Наведена правова позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду України, що містяться у постанові від 17.11.2015 (справа № 21-277а15) та з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові 17.04.2018 у справі № 826/1374/16.

Таким чином, недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця (замовника послуг) права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

Зважаючи на характер господарської операції а саме поставка товару за договором купівлі-продажу №06/11/17/1 ураховуючи встановлену відсутність у контрагента СВК "Молочна-країна" необхідної робочої сили, відсутність основних засобів, необхідних для виконання даних послуг, ненадання доказів придбання сторонніх послуг з експлуатації основних засобів, суд вважає, що це свідчить про неможливість факту придбання товару ПрАТ "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат".

Крім того, у позовній заяві та доданих до неї матеріалів ПрАТ "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" жодним чином не обґрунтувало та документально не спростувало висновків акту перевірки щодо неможливості (нереальності) господарських операцій з контрагентами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №820/4729/16 (№К/9901/55978/18) зазначив, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (валових витрат та податкового кредиту) виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції

Отже, під час розгляду справи позивачем не доведено фактичного виконання саме контрагентами спірних операцій та не встановлено у цьому контексті наявності у контрагентів ресурсів та можливостей, необхідних для здійснення господарської діяльності та спірних операцій зокрема.

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Ураховуючи вищевикладене, суд погоджується з висновками контролюючого органу, викладеними в акті перевірки стосовно господарської діяльності позивача з контрагентами без настання реальних наслідків, шляхом формального оформлення наявних первинних документів.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розподіл витрат здійснюється за статтею 139 КАС України.

Керуючись приписами ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат" (вул. Безлюдівська, б. 5, с. Котляра, Харківський район, Харківська обл., 62490, ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, 4) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 квітня 2020 р.

Суддя Н.А. Полях