Справа № 201/9457/16-а(2-а/201/953/2016)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2020 року м. Дніпросправа № 201/9457/16-а(2-а/201/953/2016)

головуючий суддя ІІ інстанції Бишевська Н.А.

судді:Добродняк І.Ю., Семененко Я.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 року у справі № 201/9457/16-а за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду в м. Дніпропетровську про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду в м. Дніпропетровську, в якому просилаа:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області про підвищення заробітної плати за № 18-77 вих. 16 від 19.02.2016 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-III);

- зобов`язати відповідача здійснити з 01.01.2016 року перерахунок пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними законом України від 05.10.1995 № 358/95 ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-III) з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 19.02.2016 № 18-77 вих 16 без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2016 р. у справі № 201/9457/16-а(2-а/201/953/2016) адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправними дії Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області про підвищення заробітної плати за № 18-77 вих. 16 від 19.02.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-III).

Зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2016 року перерахунок пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними законом України від 05.10.1995 № 358/95 ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-III) з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати, згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 19.02.2016 № 18-77 вих. 16 без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду в м. Дніпропетровську оскаржило останнє в апеляційному порядку.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 року апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2016 року у справі № 201/9457/16-а(2-а/201/953/2016) було задоволено.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2016 р. у справі № 201/9457/16-а(2-а/201/953/2016) було скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись з постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 року ОСОБА_1 оскаржила її в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 22.08.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 року було залишено без змін.

11.01.2020 року на адресу Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 року за виключними обставинами.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначила, що рішенням Конституційного Суду України №7-р (ІІ)2019 від 13 грудня 2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII із змінами, яким передбачено, що умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. Позивач зазначає, що частина 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» підлягає застосуванню в новій редакції, а саме: призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. На думку позивача, рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року є правовою підставою для застосування приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України для перегляду постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 року у даній справі за виключними обставинами.

Головним управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було подано відзив на заяву про перегляд судового рішення за включними обставинами, в якій посилаючись на необґрунтованість останньої, просило залишити її без задоволення.

Також, у наведеному відзиві Головним управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заявлено клопотання про заміну відповідача правонаступником у справі, а саме замінити Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду в м. Дніпропетровську його правонаступником - Головним управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 року № 821 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі реорганіззовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

З огляду на наведене, клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про заміну відповідача в порядку процесуального правонаступництва підлягає задоволенню.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_1 подано клопотання про відкладення розгляду справи, з огляду на її перебування в режимі самоізоляції, у зв`язку із запровадженням карантину на території України.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для його задоволення, з огляду на те, що дана категорія справ не відноситься до справ, які не можуть бути розглянуті без участі сторін та для якої встановлено скорочені строки розгляду.

Таким чином, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 368 та ч. 4 ст. 229 КАС України розгляд справи здійснено за відсутності учасників справи та без фіксування її розгляду технічними засобами.

Перевіривши доводи заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення останньої, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

В силу приписів частини шостої статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Статтею 362 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що встановлення Конституційним Судом України неконституційності окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи, надає лише право на перегляд такого судового рішення за виключними обставинами, а не є беззаперечною обставиною за наявності якої суд зобов`язаний ухвалити судове рішення на користь особи, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII від 13 грудня 2019 року N 7-р(II)/2019 справа N 3-209/2018(2413/18, 2807/19), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

За положеннями статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України в рішенні від 13 грудня 2019 року N 7-р(II)/2019 вказано про втрату чинності положеннями Закону N 1697-VII, з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, та установлено наступний порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Таким чином, саме з 13 грудня 2019 року втратили чинність положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами, згідно із якими повноваження щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури делеговано Кабінету Міністрів України.

Відповідно, саме з 13.12.2019 року, з дня втрати чинності положеннями частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами, підлягає застосуванню частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII в первинній редакції: "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, які передбачають умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, застосовуються з 13.12.2019 року, та не поширюють свою дію на правовідносини, які виникли до 12.12.2019 року включно.

Оскільки, як на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду, розгляду справи судом першої інстанцій, так і станом на дату прийняття Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом постанови від 16.03.2017 року, положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами, діяли в прийнятій редакції і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України, відсутні правові підстави вважати рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року N 7-р(II)/2019 виключною обставиною для перегляду постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 року у даній справі.

Визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, а тому останній не мав підстав не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

При цьому, колегія зазначає, що вищенаведене не перешкоджає позивачу звернутися до суб`єкта владних повноважень із відповідною заявою про захист його прав на підставі зазначеного Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року та у разі виникнення спору, скористатись правом судового захисту.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 року у справі № 201/9457/16-а, оскільки рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 не вплинуло на правильність висновків апеляційного суду під час ухвалення постанови про перегляд якої просив заявник.

Частиною 1 статті 369 КАС України визначено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами, суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 325, 328, 329, 361, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Допустити заміну відповідача у справі - Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду в м. Дніпропетровську на його правонаступника - Головне управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 року у справі № 201/9457/16-а залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку, згідно ч. 3 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко