Справа № № 200/6940/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року справа № 200/6940/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року (повний текст складено 28 жовтня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/6940/19-а (суддя в 1 інстанції - Лазарєв В.В.) за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру 103» про застосування заходів реагування,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру 103» (далі - відповідач, ОСББ) про застосування заходів реагування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на виконання доручення Прем`єр-міністра України № 50768/1/1-18 від 16.01.2019 року, листа першого заступника Голови ДСНС Мельчуцького О.Г. № 232 від 22.01.2019 року та наказу Головного управління від 17.05.2019 № 194 у період з 21.05.2019 по 22.05.2019 відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», проведено позапланову перевірку приміщень та території житлового будинку підвищеної поверховості Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру 103» розташованого за адресою: Донецька область місто Маріуполь, проспект Миру, будинок 103 . Під час перевірки виявлено порушення вимог Правил пожежної безпеки в Україні затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 (далі - НАПБ А.01.001-2014) та Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях затверджених наказом МНС України від 15.08.2007 №557, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 03.09.2007 року № 1006/14273 (далі ПТБ), які створюють безпосередню загрозу виникнення пожежі, несуть загрозу життю і здоров`ю людей, перешкоджають вільній евакуації людей у разі настання надзвичайної ситуації (пожежі, аварії та ін.), ускладнюють гасіння пожежі. Враховуючи зазначене, позивач просив застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкту, а саме: житлового будинку підвищеної поверховості Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру 103», розташованого за адресою: Донецька область місто Маріуполь, проспект Миру, будинок 103 до повного усунення порушень, шляхом заборони експлуатації вищезазначеного об`єкту.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 200/6940/19-а в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру 103» є юридичною особою, зареєстроване 18.05.2016 р., номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 1 012376, ідентифікаційний код 40487943, місцезнаходження: проспект Миру, 103, місто Маріуполь, Донецька область, 87500.

17 травня 2019 року відповідно до Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» прийнято наказ № 194 про проведення позапланової перевірки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру 103», розташованого за адресою: проспект Миру, 103, місто Маріуполь, Донецька область, 87500 (арк.справи 42).

З 21 травня 2019 року по 22 травня 2019 року посадовими особами Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області проведено позапланову перевірку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру 103» стосовно додержання (виконання) вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. В ході перевірки посадовими особами було виявлено порушення вимог Правил пожежної безпеки в Україні затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 (далі - НАПБ А.01.001-2014) та Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях затверджених наказом МНС України від 15.08.2007 № 557, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 03.09.2007 року № 1006/14273 (далі ПТБ), а саме: керівником підприємства не визначено обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, не призначено відповідальних за пожежну безпеку будинку, інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту; на об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) не встановлений протипожежний режим, який включає: порядок утримання шляхів евакуації; визначення спеціальних місць для куріння; порядок використання побутових нагрівальних приладів; порядок проведення тимчасових пожежонебезпечних робіт; правила проїзду та стоянки транспортних засобів; порядок відключення від мережі електроживлення обладнання та вентиляційних систем у разі пожежі; порядок проходження посадовими особами навчання й перевірки знань з питань пожежної безпеки, а також проведення з працівниками протипожежних інструктажів та занять з пожежно-технічного мінімуму з призначенням відповідальних за їх проведення; порядок організації експлуатації і обслуговування наявних засобів протипожежного захисту; порядок проведення планово-попереджувальних ремонтів та оглядів електроустановок, опалювального, вентиляційного, технологічного та іншого інженерного обладнання; порядок дій у разі виникнення пожежі: порядок і способи оповіщення людей, виклику пожежно-рятувальних підрозділів, вимкнення ліфтів, підйомників, вентиляційних установок, електроспоживачів, застосування засобів пожежогасіння; допускається застосування у будівництві матеріалів та речовин, на які відсутні показники щодо пожежної небезпеки, а саме: часткове облицювання стін сходової клітки, оздоблення стін та стелі у міжквартирному коридорі на 6-му поверсі, та часткове облицювання стін фасадів; посадові особи та працівники не проходять навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»; під час експлуатації об`єкта допускається знижування рівня пожежної безпеки, встановленого законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта, а саме: ввідний трубопровід об`єднаної системи протипожежного водопостачання виконаний з пластику, відсутній резервний ввід об`єднаної системи протипожежного водопостачання та відсутні насоси підвищувати, приміщення сміттєзбірної камери не обладнано спринклерним пожежогасінням; керівник об`єкту не забезпечує утримання засобів протипожежного захисту у працездатному стані та не забезпечує їх технічне обслуговування; під час експлуатації об`єкта допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, а саме: протипожежні двері, люки, у протипожежних перешкодах не утримуються у справному стані та не відповідають класу вогнестійкості (двері технічного поверху над 15 поверхом, люк між технічним поверхом та ліфтовим холом 15 поверху, двері виходу на покрівлю, двері машинного відділення ліфтів); дозволяється використання технічних поверхів й приміщень (у тому числі вентиляційних камер та електротягових) не за призначенням, розміщення в них виробничих і складських приміщення (технічний поверх під 1 поверхом), засмічування та захаращування їх сторонніми предметами (технічний поверх над 15 поверхом та технічний поверх під 1 поверхом); не вказано на дверях технічного поверху місце зберігання ключів (технічний поверх над 15 поверхом); демонтовані стаціонарні зовнішні пожежні сходи, сходи на перепадах висот і огорожі на покритті будівлі; не освітлюється у темний час доби встановлений адресний вказівник; допускається зміна інженерних та планувальних рішень й умов освітлення всупереч з нормованою вимогою, а саме: ширина дверей виходів у зовнішню повітряну зону не відповідає нормованій, частково звужено ширину сходових маршів, вихід з сходової клітки па зовні виконано через вестибюль; не забезпечені сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації евакуаційним освітленням; допускається захаращення шляхів евакуації меблями, обладнанням, різними матеріалами, а саме: міжквартирні коридори та відкриті назовні переходи заставлені меблями та різними матеріалами; допускається заміна скла, що не дає скалок при руйнуванні, на звичайне у дверях виходів до зовнішньої повітряної зони; допускається зняття пристроїв для самозачинення дверей сходових кліток, ліфтових холів; з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснюються за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів; допускається підвішування світильників безпосередньо на струмогіровідні проводи; не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання; не виконано захист будинку від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»; під час експлуатації вентиляційних систем допускається закривання витяжних каналів, отворів й решіток; усі системи протипожежного захисту (далі - СПЗ) не справні та не утримуються в постійній готовності до виконання роботи, а саме: не справні системи протидимного захисту (система димовидалення та система підпору повітря); будинок, приміщення не обладнанні системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», а саме: демонтована система пожежної сигналізації будинку та приміщення машинного відділення ліфтів не обладнано автоматичною системою пожежогасіння; кожен пожежний кран-комплект не укомплектований пожежним рукавом однакового з ним діаметра та стволом, кнопкою дистанційного запуску пожежних насосів (за наявності таких насосів), а також важелем для полегшення відкривання вентиля; пожежні кран-комплекти не розміщено у вбудованих або навісних шафках, які мають отвори для провітрювання і пристосовані для опломбування та візуального огляду їх без розкривання; пожежні кран-комплекти не справні; будинок, приміщення, технологічні установки не забезпечені первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками; необхідна кількість первинних засобів пожежогасіння не визначена відповідальним за пожежну безпеку на об`єкті окремо для кожного поверху та приміщення; допускається виведення з ладу та демонтування систем протипожежного захисту, пожежних кран-комплектів. протипожежних водопроводів житлового будинку; не розміщується на інформаційних стендах інформація про заходи безпеки та відповідну поведінку населення на випадок виникнення надзвичайної ситуації; не призначено керівником особу з питань цивільного захисту; допускаються до роботи працівники, які не пройшли навчання, інструктажі і перевірку знань з питань цивільного захисту, зокрема з техногенної безпеки (арк.справи 13-41).

Відповідно до статті 1 Кодексу Цивільного захисту України встановлено, що Кодекс регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Згідно ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 877 передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Абзацом 7 ч. 1 ст. 6 Закону України № 877 підставою для здійснення позапланових заходів визначено доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону України № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно з п. 6 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16.01.2013 року № 20/2013 «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій», та пунктом 7 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052, ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Відповідно до п.п. 27 п. 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 року № 3 (у редакції наказу ДСНС України від 21.09.2017 року № 507), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання.

Частиною 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Київ та Севастополь, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. Таким територіальним органом на території Донецької області є позивач.

Згідно ст. 66 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно ч.ч. 1, 2 та 3 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Приписи, постанови, розпорядження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, щодо усунення порушень встановлених законодавством вимог з питань техногенної та пожежної безпеки можуть бути оскаржені до суду в установлений законом строк.

Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 та ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної та пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на керівників та власників таких суб`єктів господарювання.

Згідно із п.п. 1, 3, 8, 13, 19, 21, 22, 23 ч. 1 ст. 20 Кодексу цивільного захисту України, на суб`єкта господарювання покладається обов`язок: забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії; здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки; здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.

Отже, державний нагляд (контроль) здійснюється уповноваженим органом щодо суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів.

Разом з цим, об`єднання не здійснює господарську діяльність та не є суб`єктом господарювання з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, причому учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. При цьому зазначено, що балансоутримувач та управитель залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Виробником у розумінні статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є суб`єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги, а виконавцем - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності, між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання, є Господарський кодекс України.

Стаття 55 Господарського кодексу України відносить до суб`єктів господарювання осіб, які здійснюють господарську діяльність. Стаття 3 Господарського кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. При цьому зазначається, що діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів, а не господарською діяльністю.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється з метою забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Ця ж стаття визначає предмет діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку: основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відтак, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру 103» здійснює лише організаційно-розпорядчі функції та не надає комунальні послуги, господарською діяльністю не займається.

Також згідно листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, визначені законом мета і предмет діяльності ОСББ не передбачають провадження об`єднанням господарської діяльності, а тому ОСББ не є суб`єктом господарювання.

Окрім того, власником у розумінні статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Оскільки відповідно до статті 382 Цивільного кодексу України у дво- або багатоквартирному будинку приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання належать власникам квартир, і оскільки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не є власником таких квартир, то об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не є власником будинку чи окремих приміщень і обладнання в ньому.

Враховуючи, що відповідач не здійснює господарську діяльність, не є суб`єктом господарювання та не є власником житлового будинку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в позивача повноважень здійснювати перевірку ОСББ у порядку Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а відтак позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Донецькій області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру 103» є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 200/6940/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 200/6940/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 06 квітня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді А.А. Блохін

Т.Г. Гаврищук