Справа № 300/697/20
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"03" квітня 2020 р. Справа № 300/697/20

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову заступника ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів за №UA206080/2019/000404/2 від 18.06.2019 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206080/2019/00508 від 18.06.2019, -

В С Т А Н О В И В:

03.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів за № UA206080/2019/000404/2 від 18.06.2019 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA206080/2019/00508 від 18.06.2019 року.

Пунктами 3, 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує:

- чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Із змісту позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів за №UA206080/2019/000404/2 від 18.06.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206080/2019/00508 від 18.06.2019.

Суд звертає увагу, що рішенням про коригування митної вартості контролюючий орган визначає декларанту митну вартість за якою необхідно здійснити митне оформлення товару, що тягне за собою необхідність сплати податку на додану вартість, акцизний збір та/або інші митні платежі у збільшеному розмірі.

Таким чином, звернена до суду вимога про визнання протиправним та скасування рішення (рішення про коригування митної вартості товарів за №UA206080/2019/000404/2 від 18.06.2019) відповідача - суб`єкта владних повноважень (Галицької митниці Держмитслужби), безпосереднім наслідком якої є зміна складу майна позивача ( ОСОБА_1 ), є майновою, а позовна вимога в частині визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206080/2019/00508 від 18.06.2019 носить немайновий характер.

Таким чином, дана позовна заява містить дві самостійні позовні вимоги, кожна з яких є об`єктом сплати судового збору.

Згідно абзацу 1 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 зазначеного Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», який вступив в дію з 01.01.2020, установлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2020 складає 2 102,00 грн.

Як наслідок, розмір судового збору за подання до адміністративного суду позову із заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами становить 2 548,80 грн. (840,80 грн. за вимогу немайнового характеру та 1 707,92 грн. за вимогу майнового характеру).

Суд зазначає, що до позовної заяви долучено квитанцію ПАТ «ПриватБанк» від 16.03.2020 за №0.0..1 від на суму 1 707,92 грн.

В той же час, квитанція з аналогічним номером, датою та розміром сплаченого судового збору була подана позивачем до Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/222/20, що підтверджується довідкою відділу документального забезпечення-канцелярія Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.03.2020. Тобто, відповідного зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за матеріалами адміністративної справи №300/697/20 не відбулося.

Слід звернути увагу, що позивач не позбавлений права повернення сплаченого судового збору в адміністративній справі №300/222/20 на підставі поданої ним заяви згідно з приписами частини 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, суд вважає, що вказана вище квитанція не є належним доказом сплати судового збору за подання до суду цієї позовної заяви, оскільки вказані кошти сплачені за іншою позовною заявою, а саме: в адміністративній справі №300/222/20.

Таким чином, позивачем до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору за подання даної позовної заяви чи документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

При цьому, за змістом частини 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір», суд не вправі відкрити провадження у справі, в разі якщо до спеціального фонду Державного бюджету України не надійшов судовий збір в розмірі, передбаченому цим Законом.

За таких обставин, позовну заяву подано без додержання вимог частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд зазначає, що чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, встановленим строком для звернення до адміністративного суду із зазначеними вище позовними вимогами є шестимісячний строк.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначає, що оскаржені рішення про коригування митної вартості товарів за №UA206080/2019/000404/2 від 18.06.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206080/2019/00508 від 18.06.2019 відповідачем ОСОБА_1 не надавалися.

При цьому, як зазначає сам позивач, відповідач безпідставно виніс оскаржене рішення, яким визначив вартість автомобіля замість 6 810 Євро 12 500 Євро. З даної суми позивачем сплачено нараховані платежі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач знав про наявність оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів за №UA206080/2019/000404/2 від 18.06.2019, оскільки згідно нього сплатив нараховані платежі.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не обґрунтовано поважність пропуску звернення до суду з даним позовом, а тому позивачу необхідно надати час для надання інших належних причин та письмових доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку із вищевикладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення вищевказаних недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до встановлених частинами 3, 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України вимог.

На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, частинами 1, 2 статті 169 та статей 171, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів за №UA206080/2019/000404/2 від 18.06.2019 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206080/2019/00508 від 18.06.2019 - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання (долучення):

- документа про сплату судового збору у розмірі 2 548,80 грн.

- заяви про поновлення строку звернення до суду і доказів поважності причин його пропуску;

- платіжного доручення, квитанції чи іншого фінансового документу про підтвердження сплати позивачем нарахованих платежів згідно оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів за №UA206080/2019/000404/2 від 18.06.2019.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Кафарський В.В.