Справа № 761/35083/19
Суддя: Мальцев Д. О.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/80/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мальцева Д.О.,

за участю секретаря Чугаєвій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами позовного провадження в спрощеному порядку в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Києва справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора, лейтенанта поліції, 1 батальйон 2 рота Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Левчунець Євгенії Вікторівни, Начальника Управління патрульної поліції в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Роо Олега Анатолійовича, про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора, лейтенанта поліції, 1 батальйон 2 рота Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Левчунець Євгенії Вікторівни (далі по тексту - відповідач 1), Начальника Управління патрульної поліції в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Роо Олега Анатолійовича (далі по тексту - відповідач 2), відповідно до якого, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив постанову відповідача 1 від 10.08.2019 серія ЕАВ № 1411633 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП (далі по тексту - постанова № 1), постанову відповідача 1 від 10.08.2019 серія ЕАВ № 1411720 (далі про тексту - постанова №2) у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та рішення відповідача 2 від 21.08.2019 С-644/41/18/01-2019 - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно позивача - закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем 1 винесено дві постанови від 10.08.2019 серія ЕАВ № 1411720 за порушення позивачем ч. 2 ст. 122 КУпАП та від 10.08.2019 серія ЕАВ № 1411633 за порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП, які на думку позивача, прийняті відповідачем 1 з порушенням вимог чинного законодавства України. Так позивач вказує, що 10.08.2019 рухався на своєму автомобілі «Ssang Yong», д.н.з. НОМЕР_1 у напрямку Кам`янець-Подільський - Хмельницький і був зупинений патрульною поліцією. В подальшому, позивача було повідомлено про те, що він рухався з перевищенням швидкості та відносно нього винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач вважає вказану постанову такою, що винесена з недотриманням вимог КУпАП, вказує, що час вчинення правопорушення не відповідає часу, зафіксованому приладом TruCAM TC000770 н/л 6314 (в постанові вказаний час 10:22, в приладі 10:19), не вказана марка автомобіля, зазначена лише її модель. Крім того, посадова особа, яка здійснювала розгляд справи, не представилась позивачу, справу розглянуто без присутності позивача, постанову не було оголошено останньому, не видано її копію, не направлено засобами поштового зв`язку.

Крім того, відносно позивача відповідачем 1 було складено другу постанову від 10.08.2019 серія ЕАВ № 1411720 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої позивач, 10.08.2019 о 10:35 під час зупинки ТЗ не виконав вимогу ПДР України, а саме не увімкнув знак аварійної світлової сигналізації, чим порушив п. 9.9б ПДР України. Позивач вважає, що постанова винесена безпідставно та з істотними порушеннями прав позивача, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, оскільки постанова № 1 від 10.08.2019 серія ЕАВ № 1411633 складена відповідачем о 10:28, повторно позивача не зупиняли, разом з тим відповідач 1 складає другу оскаржувану постанову о 10:35 за порушення позивачем правил зупинки, хоча на час винесення вказаної постанови автомобіль позивача вже був зупинений тривалий час, тобто з 10:22. При цьому, позивач стверджує, що в зазначений проміжок часу, з 10:35 по 10:44 його автомобіль був припаркований відповідно до вимог ПДР України. Водночас зазначає, що відповідачем не було зазначено якими саме діями позивач порушив ч. 2 ст. 122 КУпАП, а сама постанова містить лише посилання на п. 9.9.б ПДР України. Також позивач звернувся з відповідною скаргою на вказану постанову до УПП в Хмельницькій області з додатковими поясненнями та доказами, разом з тим, відповідач 2 не перевірив законність та обґрунтованість винесеної постанови, не дослідив, чи було працівниками патрульної поліції дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності та чи були підстави для накладення адміністративного стягнення, а тому рішення відповідача 2, прийняте за результатами розгляду скарги позивача також підлягає скасуванню.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Від відповідача 1 та відповідача 2 надійшов відзив на позову заяву, відповідно до якого останні не погодились з позовними вимогами, просили залишити їх без задоволення з огляду на те, що позов є безпідставним та необґрунтованим.

Так, 10.08.2019 відповідачем 1 встановлено порушення позивачем швидкісного режиму, у зв`язку з чим подано сигнал про зупинку транспортного засобу, та в подальшому винесення постанови від 10.08.2019 серія ЕАВ № 1411633 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В свою чергу, позивач, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, виконуючи зупинку на вимогу поліцейського, чим порушив п. 9.9.б та внаслідок чого відповідачем 2 було винесено другу постанову від 10.08.2019 серія ЕАВ № 1411720 за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім того, зазначили, що записами з нагрудної камери відповідача 1 підтверджуються обставини, викладені в постановах про притягнення до адміністративної відповідальності, а позивачем наданими до матеріалів справи доказами не спростовані обставини, викладені в оскаржуваних постановах.

22.11.2019 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

16.12.2019 ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва відкрито провадження по справі, призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомлення осіб, учасникам справи встановлено строки для надання заяв по суті справи.

16.01.2020 від відповідача 1 та відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про залишення позовну без руху та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та розгляд справи за відсутності відповідачів.

21.01.2020 від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача.

22.01.2020 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У своїй заяві позивач також вказав, що позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. В своєму відзиві проти позовних вимог заперечували, просили відмовити в їх задоволенні, справу розглядати за їх відсутності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи відомості щодо належного повідомлення учасників справ про дату, час та місце проведення судового засідання, а також ту обставину, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ст. 268, 286 КАС України, суд дійшов висновку про можливість продовження розгляду справи.

В судовому засіданні встановлено, що 10.08.2019 о 10:28:00 інспектором лейтенантом поліції 1 батальйон 2 рота Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Левчунець Євгенією Вікторівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі Серія ЕАВ № 1411633.

Так, відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом «Korando», д.н.з. НОМЕР_1 , 10.08.2019 о 10:22:20 перевищив швидкість в межах населеного пункту с. Шатава, а саме рухався зі швидкістю 80 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год), чим порушив ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За вказане правопорушення до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255, 00 грн.

Крім того, 10.08.2019 о 10:44:59 інспектором лейтенантом поліції 1 батальйон 2 рота Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Левчунець Євгенією Вікторівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі Серія ЕАВ № 1411720.

Так, відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортний засіб «Korando», д.н.з. НОМЕР_1 , 10.08.2019 о 10:35:53 під час зупинки транспортного засобу не виконав вимогу ПДР України, а саме не увімкнув знак аварійної світлової сигналізації, чим порушив п. 9.9.б ПДР України - порушення ввімкнення аварійної світлової сигналізації при зупинці працівником поліції або внаслідок засліплення водія світловими фарами, чим порушив ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За вказане правопорушення до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425, 00 грн.

10.02.2019 позивач також звернувся з відповідною скаргою до УПП в Хмельницькій області щодо дій відповідача 1 під час винесення оскаржуваної постанови від 10.08.2019 серії ЕАВ № 1411720 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Листом від 21.08.2019 за № С-644/41/18/01-2019 за підписом начальника Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Олега Роо позивача повідомлено про те, що за результатами розгляду його скарги щодо дій відповідача 1 під час винесення постанови від 10.08.2019 серії ЕАВ № 1411720 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, дій відповідача 2 визнано правомірними, скаргу залишено без задоволення, а постанову - без змін.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 12.4. ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9. ПДР України).

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Крім того, положеннями пп. б п. 9.9. ПДР України передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена,зокрема, у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1-3, 5 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

Згідно положень ч. 1, 3 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі по тексту - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятоюстатті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, згідно ст. 251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 розділу IV Інструкції, зміст постанови по справі про адміністративне повинен відповідати ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому, положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з оскаржуваної постанови відповідача 1 від 10.08.2019 серія ЕАВ № 1411633 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, в ній не вказана марка транспортного засобу, яким керував позивач.

Графа оскаржуваної постанови «До постанови додається» порожня, у зв`язку з чим неможливо встановити на підставі яких саме доказів відповідачем 1 було прийнято оскаржувану постанову. Зокрема, не вбачається, що інспектором патрульної поліції було зафіксоване правопорушення за допомогою технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відбирались пояснення свідків вказаного правопорушення, чи вживались інші заходи щодо з`ясування обставин вчинення позивачем дій, вказаних в оскаржуваній постанові.

Крім того, постанова відповідача 1 від 10.08.2019 серія ЕАВ № 1411720 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП також не містить назву марки транспортного засобу, яким керував позивач.

Графа оскаржуваної постанови «До постанови додається» також порожня, у зв`язку з чим неможливо встановити на підставі яких саме доказів відповідачем 1 було прийнято оскаржувану постанову. Зокрема, не вбачається, що інспектором патрульної поліції було зафіксоване правопорушення за допомогою технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відбирались пояснення свідків вказаного правопорушення, чи вживались інші заходи щодо з`ясування обставин вчинення позивачем дій, вказаних в оскаржуваній постанові.

Крім того, відповідно до п. 9.9.б ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена,зокрема, у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

За таких обставин, вказаний пункт визначає необхідність увімкнення аварійної світлової сигналізації за наявності однієї з умов - у разі зупинки на вимогу поліцейського або у разі засліплення водія світлом фар. Разом з тим, відповідач 1, викладаючи суть адміністративного правопорушення, зазначені підстави не вказав, а лише зазначив, що водієм під час зупинки ТЗ не було виконано вимогу ПДР та не увімкнено аварійну світлову сигналізацію.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, обидві постанови були винесені відповідачем 1 зі значним проміжком часу, а саме перша постанова за ч. 1 ст. 122 КУпАП була складена інспектором патрульної поліції о 10:28:00, час вчинення правопорушення вказаний 10:22:20. В свою чергу друга постанова складена відповідачем 1 о 10:44:59, час вчинення правопорушення зазначений 10:35:53, тобто вже на той момент, як автомобіль позивача, враховуючи обставини справи, був зупинений та не зупинявся повторно.

Також обидві постанови не підписані позивачем та не містять відміток про те, що останній відмовився від їх отримання.

За таких обставин, складені постанови не відповідають вимогам ст. 268, 283 КУпАП.

Самі по собі записи з нагрудної камери інспектора поліції, не відображені у відповідному процесуальному документі (в постанові) як доказ, на який працівник поліції спирався під час прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, суд до уваги не бере.

Жодних інших доказів, які б підтвердили чи спростували викладені в постанові обставини, до постанови, як і до матеріалів справи відповідачем 1 не надано.

Так, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що, оскільки наданими до матеріалів справи про адміністративне правопорушення доказами не підтверджується та обставина, що позивач порушив вимоги пп. 12.4, п.9.9.б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, в його діях не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений положеннями вказаної статті.

При цьому, відповідачем, в порушенням вимог ст. 280 КУпАП, додатково не було встановлено чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а відтак дії останнього щодо прийняття рішення у формі постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а постанова Інспектора УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Троцько Є.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАВ № 1427105 від 16.08.2019, - підлягає скасуванню як така, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - закриттю.

Разом з тим, вимоги позивача щодо скасування рішення від 21.08.2019 за № С-644/41/18/01-2019 за підписом начальника Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Олега Роо, задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Так, в судовому засіданні встановлено, що листом від 21.08.2019 за № С-644/41/18/01-2019 за підписом начальника Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Олега Роо, яким позивача повідомлено про те, що за результатами розгляду його скарги щодо дій відповідача 1 під час винесення постанови від 10.08.2019 серії ЕАВ № 1411720 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, дій відповідача 2 визнано правомірними, скаргу залишено без задоволення, а постанову - без змін.

Відтак, за своєю правовою природою вказаний документ є листом, а не рішенням, прийнятим відносно позивача.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що вказаний лист якимось чином порушує права позивача, відповідних доказів щодо вказаних обставин позивачем до матеріалів справи не надано.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора, лейтенанта поліції, 1 батальйон 2 рота Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Левчунець Євгенії Вікторівни, Начальника Управління патрульної поліції в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Роо Олега Анатолійовича, про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 10.08.2019 серія ЕАВ № 1411633, винесену інспектором лейтенантом поліції 1 батальйон 2 рота Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Левчунець Євгенією Вікторівною відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 10.08.2019 серія ЕАВ № 1411720, винесену інспектором лейтенантом поліції 1 батальйон 2 рота Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Левчунець Євгенією Вікторівною відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, - закрити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, - закрити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: