Справа № 213зп-20/160
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
02 квітня 2020 р.Справа № 213зп-20/160
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у місті Дніпрі заяву про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, -
2. У заяві про забезпечення позову заявник просить:
а саме заборонити: проведення будь-яких торгів (аукціонів, конкурсів) відносно даної земельної ділянки, передавати земельну ділянку у власність, іншим чином розпоряджатись земельними ділянками, змінювати їх конфігурацію, межі, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельних ділянок, інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельними ділянками або їх поділеними частинами тощо;
2) заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які знаходиться на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області:
ІІ. ЗАЯВЛЕНІ ПІДСТАВИ ВЖИТТЯ ЗАХОДІВ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ
3. ОСОБА_2 постійно проживав разом зі мною в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , про що міститься реєстраційний запис у наших паспортах, та який додатково свідчить про те, що ОСОБА_3 постійно проживав разом зі мною на час відкриття спадщини.
5. Відповідно до положень частини третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
6. Отже, відповідно до приписів норм чинного законодавства, яке діяло на момент відкриття спадщини ми є спадкоємцями за законом на спадкове майно, що належало на законних правах ОСОБА_4 та вважаємося такими, що прийняли спадщину автоматично в силу положень частини третьої статті 1268 ЦК України.
8. Проте, нещодавно стало відомо, що 16.12.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області видано:
- наказ гр. ОСОБА_5 від 16.12.2019 № 4-4816/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_6 від 16.12.2019 № 4-4808/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_7 від 16.12.2019 № 4-4825/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_8 від 16.12.2019 № 4-4815/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»:
- наказ гр. ОСОБА_9 від 16.12.2019 № 4-4811/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»:
- наказ гр. ОСОБА_10 від 16.12.2019 № 4-4806/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту' землеустрою»:
- наказ гр. ОСОБА_11 від 16.12.2019 № 4-4813/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_12 від 16.12.2019 № 4-4804/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_13 від 16.12.2019 № 4-4820/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_14 від 16.12.2019 № 4-4826/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_15 від 16.12.2019 № 4-4801/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_16 від 16.12.2019 № 4-4824/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_17 від 16.12.2019 № 4-4819/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_18 від 16.12.2019 № 4-4827/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_19 від 16.12.2019 № 4-4812/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_20 від 16.12.2019 № 4-4821/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_21 від 16.12.2019 № 4-4814/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_22 від 16.12.2019 № 4-4803/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_23 від 16.12.2019 № 4-4817/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_24 від 16.12.2019 № 4-4802/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_25 від 16.12.2019 № 4-4810/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_26 від 16.12.2019 № 4-4818/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_27 від 16.12.2019 № 4-4807/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_28 від 16.12.2019 № 4-4809/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою»;
- наказ гр. ОСОБА_29 від 16.12.2019 № 4-4805/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою».
10. ОСОБА_1 , як особа, яка має право на спадщину за законом вважає, що дані накази є протиправними та незаконними, оскільки вона є спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 - засновника фермерського господарства «СТЕБЕЛЕК», яка автоматично прийняла спадщину, до складу якої входить і земельна ділянка.
11. Крім цього, оскаржувані накази порушують права заявника, свободи, інтереси, як члена ФГ «СТЕБЕЛЕК».
12. З приводу права довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою, яке виникло в особи - засновника фермерського господарства (Павленка П.М.) на підставі державного акта на право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою, згідно із Земельним кодексом Української РСР 1990 року, заявник зазначила, що особа, яка володіє земельною ділянкою на праві довічного успадковуваного володіння за Законом не може бути позбавлена права на таке володіння (ВС/ВП № 368/54/17 від 20.11.2019).
13. На відповідні відносини щодо такого володіння поширюються гарантії, встановлені статтею 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція» та статтею 41 Конституції України. Ці норми не лише гарантують право довічного успадковуваного володіння землею (як різновид «мирного володіння майном» в розумінні Конвенції, та як речове право, захищено статтею 41 Конституції України), але і обмежують у можливості припинити відповідне право.
14. Отже, дії державних органів щодо надання земельних ділянок громадянам у довічне успадковуване володіння були припинені, проте ті особи, які набули це право у встановленому законом порядку, зберегли його, оскільки законодавство не містить норми, яка б дозволяла припинити право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою, а тому таке право є дійсним.
15. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
16. Таким чином, враховуючи те, що зі смертю особи не відбувається припинення прав і обов`язків, окрім тих, перелік яких визначено у статті 1219 ЦК України спадкоємці стали учасниками правовідношення з довічного успадковуваного володіння.
17. При цьому згідно із частиною 2 статті 395 ЦК України законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.
18. Крім того, відповідно до статті 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.
19. Враховуючи наведені обставини, очевидну необхідність дотримання балансу індивідуального та публічного інтересу у вирішенні вказаного питання, вважаємо, що право довічного успадковування потрібно визнавати, таким що належить нам - спадкоємцям, оскільки право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою відноситься до тих прав, які можуть бути успадковані, а отже ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області неправомірно видало оскаржувані накази на земельну ділянку, яка порушує мої права, як спадкоємця, відповідно і права ФГ «СТЕБЕЛЕК», як землекористувача.
21. Отже, на даний момент, є всі підстави вважати, що особи, яким було видані накази про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на спірну земельну ділянку можуть найближчим часом звернутися до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявами стосовно затверджень документацій із землеустрою та передачі земельних ділянок у власність.
22. Так, зазначаю, що у разі затвердження ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області документацій із землеустрою та передачі земельних ділянок у власність за вищевказаними кадастровими номерами значно ускладнить процедуру захисту моїх прав на земельну ділянку загальною площею 50,4 га, за адресою АДРЕСА_1 рада згідно з державним актом на право довічного успадкованого володіння землею за № 18 від 12.03.1992 року, який видавався ОСОБА_4 та майже унеможливить виконання рішення суду про визнання незаконними та неправомірними спірних наказів ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
23. В даному випадку доцільно навести думку ОСОБА_30 ОСОБА_31 . Беляневич, викладену у науковому висновку, про те, що правове становище селянського (фермерського) господарства суб`єкта господарювання, в тому числі майнова основа господарства повинно залишатися стабільним незалежно від припинення участі в його діяльності окремих членів як в силу об`єктивної неможливості (смерті, важкої хвороби тощо), так і на підставі вільного волевиявлення (виходу зі складу фермерського господарства).
24. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підлягає застосуванню для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною майна.
25. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, вважаємо за необхідне просити суд здійснити забезпечення позову шляхом заборони проведення будь-яких торгів (аукціонів, конкурсів) відносно спірних земельних ділянок, передавати земельні ділянки у власність, іншим чином розпоряджатись земельними ділянками, змінювати їх конфігурацію, межі, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельних ділянок, інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельними ділянками або їх поділеними частинами тощо. Заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав.
ІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ
26. Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
27. Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
28. Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
29. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
- очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
30. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
31. Відповідно до статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
32. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.
33. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
34. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
35. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
36. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
37. Частиною шостою вказаної норми встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
ІV. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ
39. Згідно наданої заявником інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, щодо 25 сформованих земельних ділянок по 2 га, останні зазначені у формі державної власності, цільове призначення «01.03 Для ведення особистого селянського господарства».
40. Головне Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на адвокатські запити, листами від 28.02.2020 № 29-4-0.2-1807/2-20 та від 20.03.2020 № 29-4-0.3232-2312/2-20, повідомило, що:
- за інформацією, наданою відділом у Криничанському районі Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, відповідно до облікових даних державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форми 6-зем) станови на 01.01.2016 обліковується користувач земельної ділянки державної форми власності сільськогосподарського призначення - ОСОБА_4 , на земельну ділянку розташовану на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, загальною площею 50,4 га, для ведення фермерського господарства;
- у відділу відсутня Книга записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею та архівний примірник Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, виданого ОСОБА_4 ;
- речове право 26.05.2017 зареєстроване за Головним Управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області;
- накази про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою на земельні ділянки видані Головним Управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 у справі № 804/4149/18.
справа № 804/4119/18
41. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 у справі № 804/4149/18 адміністративний позов ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_29 . ОСОБА_28 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_32 , ОСОБА_16 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області задоволено повністю:
- визнано протиправними оформлені листами від 06.04.2018 відмови Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у наданні позивачем на підставі клопотань від 14.03.2018 та 15.03.2018 дозволів на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області;
- зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області видати позивачам дозволи на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, відповідно до схем розташування земельних ділянок.
42. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 у справі № 804/4149/18 задоволено частково:
- рішення суду від 10.10.2018 у справі № 804/4149/18 скасовано та прийнято нову постанову про часткове задоволення позовних вимог;
- визнано протиправними оформлені листами від 06.04.2018 відмови Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у наданні ОСОБА_33 Михайлу ОСОБА_34 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , Сучкову Володимиру Вікторовичу, Німенко Тетяні Володимирівні, Кадниковій Людмилі Геннадіївні, Тютюннику Володимиру Вікторовичу, Сохачу Сергію Михайловичу, Брехунцовій Катерині Володимирівні, Матяш Юрію Миколайовичу, Матяш Тетяні Віталіївні, Воробйову Сергію Олександровичу, Бондаренко Тетяні Валеріївні, Вальчуку Степану Петровичу, Пономарьову Дмитру Олексійовичу, Чижевській Олені Миколаївні, Чижевському Юрію Миколайовичу, Чижевському Миколі Володимировичу, Чижевській ОСОБА_35 Григорівні на підставі клопотань від 14.03.2018 та 15.03.2018 дозволів на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області;
- зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути заяви ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_32 про надання дозволів на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, з урахуванням висновків суду, які зроблені під час розгляду цієї справи;
- в іншій частині позову відмовлено.
V. ОЦІНКА СУДУ
43. Надаючи оцінку вимогам заяви про забезпечення позову, суд виходить із того, що ОСОБА_1 вважає порушеними її майнові права спадкоємця на отримання у спадщину речових прав на земельну ділянку площею 50,4 га після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 12.03.1994 видано державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею на земельну ділянку площею 50,4 га.
45. Вирішуючи клопотання, суд виходить із того, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
46. Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
47. Одночасно суд має враховувати й співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
48. Згідно із пунктом 5 частини третьої статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
49. Крім того, заявлена вимога заборонити вчиняти будь-які дії Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області, не може бути задоволена, оскільки суд може обмежити тільки вчинення певних дій.
50. Оскільки позовна заява до суду не подана, предмет спору позивачем не визначено, підстави для задоволення заяви в частині встановлення заборони вчиняти дії відсутні.
51. Вимоги заяви про забезпечення позову щодо заборони проведення будь-яких торгів (аукціонів, конкурсів) відносно земельної ділянки не допускається згідно частини шостої статті 151 КАС України.
52. Розглядаючи вимоги заявника про заборону Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області передавати земельну ділянку у власність, іншим чином розпоряджатись земельними ділянками, змінювати їх конфігурацію, межі, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельних ділянок, інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельними ділянками або їх поділеними частинами тощо, заборону державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які знаходиться на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, суд зазначає, що позивач захищає майнові права, які вважає порушеними (невизнаними) та оспорюваними.
53. Суд зазначає, що первісно існує спір про невизнане за заявником речове право на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, спір щодо дій та рішень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, як розпорядника земель державної власності, є похідними.
54. Отже, наданню оцінки правомірності рішень та дій Управління передує вирішення спору про спадкове майнове право заявника. При цьому, свідоцтво про право на спадщину у порядку спадкування позивачу не видано.
55. Заява про забезпечення позову має бути подана до суду із додержанням правил підсудності.
56. З наданої заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник вважає невизнаним та порушеним цивільне право, та має намір захищати його у судовому порядку.
57. Особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників регулюються цивільним законодавством (стаття 1 ЦК України).
58. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
59. Відповідно до частини четвертої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.
60. Відповідно до статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
61. Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
62. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
63. З`ясування характеру спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб, надає можливість оцінити юрисдикційну підсудність заявленого спору.
64. Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
65. Публічно-правовий спір це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
66. Позивач в адміністративному судочинстві це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.
67. Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, та просити про їх захист.
68. Згідно з пунктом першим частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
69. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.
70. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
71. Однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника.
72. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
73. Разом з тим, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового.
74. Однак не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.
VІ. ВИСНОВКИ СУДУ
75. З системного аналізу наведених норм права та наданих до заяви про забезпечення позову матеріалів, враховуючи подання такої заяви до подання позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
76. Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

77. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.
78. Копію ухвали направити заявнику.
79. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя І.О. Верба