Справа № 817/672/15
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2020 року м. Рівне №817/672/15

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доСуб`єкт владних повноважень в галузі митної діяльності - Рівненська митниця ДФС третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Рівненській області
про визнання рішення протиправним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 про визнання рішення протиправним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

Ухвалою суду від 16.03.2015 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна податкова інспекція у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області про визнання рішення протиправним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 07.07.2015 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна податкова інспекція у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області про визнання рішення протиправним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зупинено до вирішення Конституційним судом України справи за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини третьої, шостої статті 1, частини першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п`ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади".

Ухвалою суду від 25.02.2020 року провадження у адміністративній справі №817/672/15 поновлено, замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Державну податкову інспекцію у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Рівненській області. Розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з позовною заявою позивача її позов ґрунтується на тому, що Висновок Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області та підстава звільнення вказана у наказі Рівненської митниці ДФС від 05.03.2015 №58-к суперечать статті 6 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", відтак позивач вважає своє звільнення протиправним, здійсненим з порушенням вимог трудового законодавства України, Закону України "Про очищення влади" та Конституції України.

Відповідач - Рівненська митниця ДФС, згідно заперечень на позов та додаткових пояснень, проти задоволення позову заперечив з підстав, що згідно із положеннями Закону України «Про очищення влади», Державною податковою інспекцією у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області проведено перевірку достовірності відомостей, щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, щодо ОСОБА_1 . В результаті проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_1 не зазначила у декларації відомості щодо наявності у неї квартири АДРЕСА_1 , та гаража НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_7

Крім того, відповідач вказав, що відповідно до частини 14 статті 5 Закону України «Про очищення влади» передбачено, що керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п`ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади або не пізніше ніж на третій день з дня його отримання надсилає такий висновок керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення та ініціювання звільнення з посади особи, стосовно якої було здійснено перевірку, для її звільнення з посади у встановленому законом порядку не пізніше ніж на десятий день з дня отримання висновку. Отже, у разі отримання негативного висновку, керівник органу зобов`язаний звільнити працівника, щодо якого встановлено недостовірні відомості.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача надавши суду письмові пояснення, підтримала позицію Рівненської митниці ДФС.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Наказом Рівненської митниці від 08.07.1997 року №287-ос ОСОБА_1 було призначено на посаду інспектора відділу митних доходів та платежів Рівненської митниці.

Наказом Рівненської митниці Міндоходів від 15.08.2013 року №124-к ОСОБА_1 було звільнено з посади інспектора відділу митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД у порядку переведення до Головного управління Міндоходів у Рівненській області.

02.12.2014 наказом Рівненської митниці ДФС №50-к ОСОБА_1 призначено на посаду державного інспектора митного поста «Костопіль».

Згідно наказу №58-К Рівненської митниці ДФС позивача - ОСОБА_1 звільнено із займаної посади відповідно до п.7-2 статті 36 КЗпП України з підстав пеердбачених Законом України "Про очищення влади" з 06.03.2015.

Відповідно до вимог Закону України України «Про очищення влади», Державною податковою інспекцією у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області проведено перевірку достовірності відомостей, щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, щодо ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою - ОСОБА_1 подано декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2013 рік та заяву про надання згоди на проведення перевірки передбаченої Законом України "Про очищення влади".

На виконання п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади" Державною податковою інспекцією у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області проведено перевірку достовірності відомостей зазначених ОСОБА_1 в декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2013 рік, за результатами якої складено висновок від 04.02.2015 року №2378/17-16-17-03-09.

Як встановлено судом та слідує із Висновку Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 04.02.2015 року №2378/17-16-17-03-09, для проведення вище вказаної перевірки отримувалися запити про перевірку, копія декларації ОСОБА_1 про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2013 рік, а також інші документи.

Запити про надання відомостей про ОСОБА_1 надсилалися до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, ВДАІ УМВС України у Рівненській області, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державного агентства земельних ресурсів України, Державної авіаційної служби.

За результатами розгляду запитів, ВДАІ УМВС України у Рівненській області, листом від 09.01.2015 року повідомила, що станом на 20.12.2014 року за ОСОБА_1 транспортних засобів не зареєстровано.

Інформація з Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті на запит Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, не надходила.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку листом від 24.12.2014 року повідомила, що ОСОБА_1 серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів не рахується.

Реєстраційна служба Рівненського міського управління юстиції Рівненської області щодо ОСОБА_1 , інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер 31751422) від 26.12.2014 року, повідомила про відсутність прав власності на нерухоме майно, а інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно (індексний номер 31751814) від 26.12.2014 року повідомила по наявність прав власності на квартиру АДРЕСА_1 , та гаража АДРЕСА_6 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Таким чином, за результатами вказаної перевірки та відповідно до висновку Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 04.02.2015 року №2378/17-16-17-03-09 встановлено, що ОСОБА_1 не зазначила у декларації відомості щодо наявності у неї нерухомого майна, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1 , та гаража № НОМЕР_1 АДРЕСА_1

Відповідно до пункту 14 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", та форми висновку про результати такої перевірки, затвердженого Наказом Мінфіну України від 03.11.2014 № 1100 зокрема встановлено, що якщо після надсилання висновку про результати перевірки від органу, в якому проводиться перевірка, одноразово надходить запит з метою проведення додаткової перевірки чи уточнення отриманої інформації, контролюючий орган зобов`язаний розглянути його та надати відповідь протягом десяти робочих днів.

Як вбачається із матеріалів справи, з метою уточнення відомостей, заявлених у декларації, відповідно до абз. 3 п.14 наказу Мінфіну України від 03.11.2014 № 1100, Рівненською митницею ДФС було надіслано на ім`я начальника ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області Калитюка М.М. запит щодо отриманої інформації.

За результатами проведеної додаткової перевірки Державною податковою інспекцією у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області до Рівненської митниці ДФС було надіслано висновок про результати перевірки, де зазначалось, що позивач у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2013 рік вказала недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1 за 2013 рік. Крім того, за результатами перевірки встановлено, що до ОСОБА_1 застосовуються заборони, визначені ч.З. ст.1 Закону України «Про очищення влади».

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до Закону України «Про очищення влади» та отриманого висновку Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 04.02.2015 року №2378/17-16-17-03-09, Рівненською митницею ДФС наказом від 05.03.2015 року №58-к державного інспектора митного поста "Костопіль" ОСОБА_1 звільнено із займаної посади відповідно до п.72 статті 36 КЗпП України, з підстав передбачених Законом України "Про очищення влади".

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд вважає за необхідне врахувати наступні вимоги чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначаються Законом України «Про очищення влади».

Відповідно до п.2 ч,5 ст.5 Закону України «Про очищення влади» перевірці підлягає достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-11 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», визначена Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 03 листопада 2014 року №1100 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 листопада 2014 року за №1385/26162 (далі - Порядок).

Відповідно до Порядку для перевірки використовуються дані, що зазначені у відповідних розділах декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, зокрема про: джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; суму нарахованих та/або виплачених доходів.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

З системного аналізу вказаних норм, суд робить висновок, що органи Державної фіскальної служби України здійснюють перевірку осіб, зазначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України «Про очищення влади», за двома критеріями: 1) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру. Тобто, чи все майно, набуте особою вказане у декларації; 2) відповідність вартості майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про очищення влади», визначені посади, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрації), а саме:

Прем`єр-міністра України, Першого віце-прем`єр-міністра України, віце-прем`єр-міністра України, а також міністра, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, Голови Національного банку України, Голови Антимонопольного комітету України, Голови Фонду державного майна України, Голови Державного комітету телебачення і радіомовлення України, їх перших заступників, заступників;

Генерального прокурора України, Голови Служби безпеки України, Голови Служби зовнішньої розвідки України, начальника Управління державної охорони України, керівника центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, керівника податкової міліції, керівника центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, їх перших заступників, заступників;

військових посадових осіб Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації;

членів Вищої ради юстиції, членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, професійних суддів, Голови Державної судової адміністрації України, його першого заступника, заступника;

Глави Адміністрації Президента України, Керівника Державного управління справами, Керівника Секретаріату Кабінету Міністрів України, Урядового уповноваженого з питань антикорупційної політики, їх перших заступників, заступників;

начальницького складу органів внутрішніх справ, центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту;

посадових та службових осіб органів прокуратури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Національного банку України;

членів Центральної виборчої комісії, Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, голів та членів національних комісій, що здійснюють державне регулювання природних монополій, державне регулювання у сферах зв`язку та інформатизації, ринків цінних паперів і фінансових послуг;

керівників державних, у тому числі казенних, підприємств оборонно- промислового комплексу, а також державних підприємств, що належать до сфери управління суб`єкта надання адміністративних послуг;

інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування;

осіб, які претендують на зайняття посад, зазначених у пунктах 1-10 цієї частини.

В силу вимог частини 14 статті 5 Закону України «Про очищення влади» передбачено, що керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п`ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади або не пізніше ніж на третій день з дня його отримання надсилає такий висновок керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення та ініціювання звільнення з посади особи, стосовно якої було здійснено перевірку, для її звільнення з посади у встановленому законом порядку не пізніше ніж на десятий день з дня отримання висновку.

Виходячи з наведеної норми, у разі отримання висновку, яким встановлено недостовірність відомостей зазначених у поданій декларації, зобов`язаний звільнити особу щодо якої встановлено недостовірні відомості.

Згідно з пунктом 7.2 статті 36 Кодексу Законів про Працю України підставами припинення трудового договору є, зокрема, підстави передбачені Законом України «Про очищення влади».

Оскільки, висновком Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області висновок від 04.02.2015 року №2378/17-16-17-03-09 встановлено зазначення позивачем недостовірних відомостей у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2013 рік, то начальником Рівненської митниці ДФС на підставі ч.14 ст.5 Закону України «Про очищення влади» правомірно винесено наказ від 05.03.2015 року №58-к про звільнення ОСОБА_1 з посади державного інспектора митного поста «Костопіль».

З огляду на наведене, адміністративний позов в частині визнання рішення суб`єкта владних повноважень в галузі митної справи - Рівненської митниці ДФС, про звільнення ОСОБА_1 із посади державного інспектора митного поста «Костопіль» та скасування наказу Рівненської митниці ДФС від 05.03.2015 року №58-к, задоволенню не підлягає.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову в частині скасування наказу Рівненської митниці ДФС від 05.03.2015 року №58-к про звільнення позивача з посади державного інспектора митного поста «Костопіль», задоволенню також не підлягають позовні вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді державного інспектора митного поста «Костопіль» Рівненської митниці ДФС та стягнення з Рівненської митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Крім того, за результатом розгляду справи, оцінки доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача - Рівненської митниці ДФС на користь позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу про працю України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її' незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Оскільки передумовою для можливості задоволення позовних вимог щодо поновлення на посаді та стягнення моральної шкоди та та середнього заробітку за час вимушеного прогулу (похідна вимога) повинна бути наявність факту порушення прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав, тобто вчинення таким суб`єктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога), які, у даному випадку, відсутні, то даний позов задоволенню не підлягає в цілому.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. '

Рівненська митниця Державної фіскальної служби України та Державна податкова інспекція у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області надали суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення і довели правомірність прийнятих ними рішень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 не довела ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, а відтак, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243,245,246,250,262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна податкова інспекція у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області про визнання рішення протиправним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 30 березня 2020 року.

Суддя Махаринець Д.Є.