Справа № 804/4935/15
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2020 року

Київ

справа №804/4935/15

адміністративне провадження №К/9901/9497/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2015 року (Суддя: Лозицька І.О.),

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 року (Судді: Бишевська Н.А., Добродняк І.Ю., Семенюк Я.В.),

у справі № 804/4935/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕССА-БУД"

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС м. Києва

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕССА-БУД» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо невнесення показників податкової звітності з податкових декларацій з податку на додану вартість з додатками, наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕССА-БУД» за періоди: вересень 2014 р., січень 2015р.;

- визнати звітні податкові декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕССА-БУД» з податку на додану вартість за вересень 2014 року, січень 2015 року, з додатками, такими, що подані у момент фактичного її отримання, тобто: 03 листопада 2014 року, 18 лютого 2015 року;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві відобразити показники податкових декларацій з ПДВ, додатків № 5 до них - розшифровок податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д 5), реєстрів виданих та отриманих податкових накладних Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕССА-БУД» за періоди: вересень 2014 р., січень 2015р., в картці особового рахунку;

- зобов`язати ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві внести показники податкових декларацій з податку на додану вартість, додатків № 5 до них - розшифровок податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д 5), реєстрів виданих та отриманих податкових накладних Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕССА-БУД» за періоди: вересень 2014 р. , січень 2105 р., в тому числі зобов`язати відобразити в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», автоматизованих інформаційних систем АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі на рівні ДПІ України», АІС «Податковий Блок» та інших податкових базах суми податкового кредиту та податкових зобов`язань з ПДВ за вересень 2014 року, січень 2105 року;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в порядку ч. 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, подати звіт про виконання судового рішення та встановити строк його виконання.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 року адміністративний позов задоволений частково:

-визнані протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо невнесення показників податкової звітності з податкових декларацій з податку на додану вартість з додатками, наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕССА-БУД» за періоди: вересень 2014р., січень 2015р;

-визнані звітні податкові декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕССА-БУД» з податку на додану вартість за вересень 2014 року, січень 2015 року, з додатками, такими, що подані у момент фактичного її отримання, тобто, 03 листопада 2014 року, 18 лютого 2015 року;

-зобов`язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві відобразити показники податкової декларації з ПДВ, додатків № 5 до них - розшифровок податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), реєстрів виданих та отриманих податкових накладних Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕССА-БУД» за період: вересень 2014 року, січень 2015 року, в картці особового рахунку;

-зобов`язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві внести показники податкових декларацій з податку на додану вартість, додатків № 5 до них - розшифровок податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), реєстрів виданих та отриманих податкових накладних Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕССА-БУД» за період: вересень 2014 року, січень 2015 року, в тому числі зобов`язати відобразити в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», автоматизованих інформаційних систем АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі на рівні ДПА України», АІС «Податковий Блок» та інших податкових базах суми податкового кредиту та податкових зобов`язань з ПДВ за вересень 2014 року, січень 2015 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні спірного питання, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач зазначив на правомірній відмові (в розумінні вимог статті 48 ПК України) в прийнятті надісланих позивачем декларацій з ПДВ за вересень 2014 року, січень 2015 року, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕССА-БУД» порушені правила заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, зокрема місцезнаходження платника.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 січня 2018 року касаційну скаргу передано на розгляд судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Відповідно до ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕССА-БУД» () зареєстроване Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві 23.03.2015 р. за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 77, оф. 104.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕССА-БУД» подано засобами електронного зв`язку (в електронній формі) та поштовим відправленням до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві податкові декларації з ПДВ за вересень 2014 року та за січень 2015 року. Зокрема декларації з додатками подано позивачем: за вересень 2014 р. - 03.11.2014 року, реєстраційний номер ; за січень 2015р. - 18.02.2015 року, реєстраційний номер .

З наявної в матеріалах справи квитанції № 2 вказано:

- у декларації з ПДВ за вересень 2014р. «Документ доставлено до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, код органу 2655, 03.11.2014р. Прийнято пакет»;

- у декларації з ПДВ за січень 2015р. «Документ доставлено до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, код органу 2655, 18.02.2015р. Прийнято пакет».

Відповідачем не прийнята податкова звітність позивача, у зв`язку з порушенням в розумінні вимог статті 48 ПК України правил заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, зокрема місцезнаходження платника податків.

Отже спірним питанням даної справи є неприйняття відповідачем декларації позивача з податку на додану вартість як податкову звітність з посиланням на те, що р. 06 останньої (місцезнаходження/місце проживання платника) заповнений з порушенням статей 46-48 Податкового кодексу України.

З приводу викладеного суд касаційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п.49.8 ст.49 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених п.п.48.3 та 48.4 ст.48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно п.48.1 ст.48 Податкового кодексу України форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Як зазначено в п.48.3 ст.48 ПК України, податкова декларація повинна містити обов`язкові реквізити, а саме: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку-фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно п.48.7 ст.48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених п.46.4 статті 46 цього Кодексу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції дійшли висновку про безпідставну відмову у прийнятті декларацій та додатків до них, оскільки надані податковому органу декларації містять усі необхідні реквізити.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій.

Посилання скаржника на те, що позивач невірно вказав місцезнаходження платника податків, оскільки за юридичною адресою ТОВ «ТЕССА-БУД» відсутнє, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України вказано, що одним з обов`язкових реквізитів є зазначення місцезнаходження (місце проживання) платника податків. При цьому законодавство не містить виключень з цього питання. Крім того, в розумінні вимог КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім цього суд звертає увагу, що за умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судами під час розгляду справи, відповідачем не приймалась та не направлялась відмова в прийнятті податкової декларації за відповідні періоди. Отже, дії податкового органу щодо не внесення податкових декларацій наданих позивачем до податкових баз є безпідставними, оскільки позивачем дотримано усі необхідні вимоги законодавства щодо подання декларацій до податкового органу, в якому перебуває на обліку.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанції, а відтак відсутні підстави для скасування рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 року у справі № 804/4935/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: І.А. Васильєва

Судді: С.С. Пасічник

В.П. Юрченко