Справа № 640/57/20
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/57/20 Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г. В.

суддів Парінова А. Б., Собківа Я. М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі.

у справі №640/57/20

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Приватного нотаріуса Леонтьєва Гліба Олеговича,

Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації

про скасування запису

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного нотаріуса Леонтьєва Гліба Олеговича (надалі - відповідач 1), Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі - відповідач 2), в якому просив суд: скасувати реєстраційну дію - запис у державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № від 22.02.2019 р. про зміну відомостей стосовно керівника ОСББ "Башта", код 34662390, яке розташоване за адресою 03110, м. Київ, вул. Клінічна, 23-35, виконану приватним нотаріусом Леонтьєвим Глібом Олеговичем, стосовно зміни відомостей про керівника ОСББ "Башта", ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що останній є співвласником будинку за адресою: 03110, м. Київ, вул. Клінічна , 23-35 , у зв`язку з порушенням, на його думку, державним реєстратором вимог законодавства при вчиненні реєстраційної дії, а саме - неперевірки ним списків та кількості співвласників ОСББ "Башта", відповідність та кількість листків опитування, тощо призвело до звернення до суду за відновленням своїх прав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі та зазначено, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, згідно ст. 19 ЦПК України.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2020 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Крім того, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції взяв до уваги проведення загальних зборів співвласників ОСББ «Башта» та не взято до уваги протиправні дії приватного нотаріуса під час проведення реєстраційних дії в Єдиному державному реєстрі з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

На адресу апеляційного суду 30 березня 2020 надійшло клопотання від апелянта про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощено позовного провадження за відсутності останнього.

Відповідачі у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. Відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач є співвласником багатоквартирного будинку, який розташоване за адресою 03110, м. Київ, вул. Клінічна, 23-35 та в якому створено ОСББ "Башта".

Співвласниками багатоквартирного будинку (за адресою 03110, м. Київ, вул. Клінічна, 23-35) проведено загальні збори 06 лютого 2019 року, одним із питань яких було обрання нового голови правління ОСББ "Башта" керівника ОСОБА_2

В подальшому, приватним нотаріусом Леонтьєвим Глібом Олеговичем вчинено реєстраційний запис за № від 22 лютого 2019 р. про зміну відомостей стосовно керівника ОСББ "Башта" попереднього на нового ( ОСОБА_2 ) на підставі рішення загальних зборів ОСББ "Башта", чим виконував повноваження державного реєстратора, тобто, діяв як суб`єкт владних повноважень.

Позивач вважає, що вищезазначеним реєстратором вчинені реєстраційні дії з порушенням вимог законодавства, оскільки голову правління ОСББ "Башта" обрано без достатньої кількості голосів учасників зборів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 року по справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатись ця справа, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У той же час, відповідно до пунктів 3 та 4 частини першої статті 20 ГПК України (у редакції, чинній на момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

У спірному випадку, позивач оскаржує до адміністративного суду дії відповідача, пов`язані з реєстрацією змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна керівника юридичної особи), посилаючись при цьому на недотримання цим суб`єктом встановленого законом порядку проведення такої реєстрації за відсутності при проведенні зборів кворуму та поставлення на обговорення питань, які не включені у порядок денний.

За таких обставин цей спір стосується не стільки правомірності дій суб`єкта владних повноважень щодо державної реєстрації юридичної особи - ОСББ «Башта», скільки приватного інтересу, а саме, прав позивача, як співвласника майна вказаного будинку, порушеного, на думку позивача, державним реєстратором при вчинені реєстраційних дій.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів враховує висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 06.02.2019 року по справі №462/2646/17, в якій, зокрема, зазначено, що спір про відміну (скасування) державної реєстрації юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР суб`єктом владних повноважень запису про проведення державної реєстрації юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах. При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору. Велика Палата Верховного Суду постанові від 20.09.2018 року у справі №813/6286/15, заповнюючи цю прогалину закону, зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи) пункт 3 частини першої статті 1 статті 20 ГПК), а тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

Отже, цей спір має вирішуватися за правилами Господарського процесуального кодексу України незалежно від суб`єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи (частина шоста статті 30 ГПК України).

Крім того, аналогічна позиція викладене Верховним Судом у постанові від 18 березня 2020 року по справі №826/19675/16 та у відповідності до частини 5 ст. 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову у відкритті провадження у справі, однак обґрунтував його з помилковим застосуванням норм процесуального права, не врахувавши позицію Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 06.02.2019 року. Наведені вище обставини є підставою для зміни судового рішення, а саме резолютивної частини ухвали в частині, що дана справа підсудна господарському судочинству.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи пункту 1 частин 1, 2 статті 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції - змінити, зазначивши, що дана справі підсудна розгляду в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 323, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2020 року - змінити в мотивувальній частині зазначити, що дана справа підсудна розгляду в порядку господарського судочинства.

В іншій частині Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у порядку ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г. В. Земляна

Судді: А. Б. Парінов

Я. М. Собків