Справа № 759/21809/19
Суддя: Кириленко Т. В.
Дата ухвалення: 2020-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21809/19

пр. № 2-а/759/53/20

01 лютого 2020 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Кириленко Т.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення) виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві сержанта Левіна В`ячеслава Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 16.11.2019р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 510грн. на користь держави, посилаючись на те, що постанова не відповідає чинному законодавству України та підлягає скасуванню, оскільки складена з порушенням вимог КУпАП.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29 листопада 2019р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, відповідачу запропоновано надати відзив, позивачу - відповідь на відзив.

Протягом встановленого строку відзив відповідачем наданий не був, клопотання про розгляд справи судовому засіданні з викликом сторін не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

16.11.19 року інспектором Левіним В.С. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК № 655259, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

Згідно з даними, що містяться у вказаній постанові, ОСОБА_1 16.11.2019р. о 16.30год. по вул. Чоколівський бульвар, керуючи транспортним засобом Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1 здійснив рух по смузі для громадського транспорту, позначену дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що адміністративного правопорушення не вчиняв, відповідач відмовився складати протокол, не дав йому можливості надати пояснення та не надав жодного доказу вчинення ним правопорушення, тобто всупереч ст.ст. 145, 246, 247, 279, 279, 280, 283 КУпАП не здійснив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, не з`ясував, чи дійсно було вчинено адміністративне правопорушення, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, винесеній відповідачем не наведено будь-якої оцінки поясненням позивача, який заперечував проти порушення правил дорожнього руху, не наведено доказів, які б їх спростовували або доводили наявність вини позивача.

При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, до неї не додано жодного належного та допустимого доказу щодо скоєння позивачем правопорушення, зазначеного у постанові від 16.11.2019 року, а саме: щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, а відповідачем, в порушенням вимог ст. 280 КУпАП не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Також, слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В той же час, в порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для її правильного вирішення.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте, відповідачем жодним доказом не було доведено факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В підтвердження правомірності винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії НК №655259 від 16.11.2019 року відповідач жодного доказу не надав, відзиву на позов не надіслав.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не в повній мірі з`ясував обставини у відповідності до ст. 280 КУпАП, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, в підтвердження правомірності винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення доказів не надав, суд вважає, що постанова серії НК №655259 від 16.11.2019 року винесена без дотримання ст.ст. 283, 284 КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону №2 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП сержанта поліції Левіна В`ячеслава Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №655259 від 16.11.2019 року, винесену поліцейським роти №6 батальйону №2 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві сержантом поліції Левіним В`ячеславом Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., а провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Суддя: Т.В.Кириленко