Справа № 826/460/17
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/460/17 Суддя (судді) першої інстанції: Погрібніченко І.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Єгорової Н.М.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Гера-Гетера" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гера-Гетера" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Гера-Гетера" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Гера-Гетера" подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

23 березня 2020 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від Київської міської митниці ДФС, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03 листопада 2016 року позивачем подано до Київської міської митниці ДФС митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №100270002/2016/316299 (далі - МД) з метою митного оформлення товарів.

У відповідності до граф 42 та 43 МД, митну вартість товару позивачем було визначено за основним методом - за ціною договору (контракту) у розмірі 17 526, 00 доларів.

На підтвердження зазначеної у МД митної вартості товару, позивач надав митному органу наступні документи, перелік яких міститься у графі 44 МД: контракт №22/0715 від 22 липня 2015 року; додаток №2 від 23 липня 2016 року до контракту №22/0715 від 22 липня 2015 року; договір про надання послуг митного брокера від 23 квітня 2014 року; інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампів "Ввезення в Україну дозволено", або "Транзит до України дозволено", або "Вивезення з України дозволено") від 02 листопада 2016 року; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу "радіологічний контроль ввіз/вивіз дозволено") від 02 листопада 2016 року; сертифікат про походження товару від 23 вересня 2016 року; сертифікат Китайської торгівельно - промислової палати №163301АО/39635 від 27 вересня 2016 року; фото товару; копія митної декларації країни відправлення від 12 вересня 2016 року; міжнародна автомобільна накладна (СMR) від 02 листопада 2016 року; коносамент ХІА0205753 від 13 вересня 2016 року; платіжне доручення в іноземній валюті №15 від 23 серпня 2016 року; довідка ТОВ "СМА Сі Джи Шиппінг Ендженсіз Україна" від 31 жовтня 2016 року про транспортні витрати; прайс - лист компанії HANGZHOU STANDART MAYO INDUSTRIAL CO.LTD (Китай) від 10 вересня 2016 року; рахунок - фактура (інвойс) компанії HANGZHOU STANDART MAYO INDUSTRIAL CO.LTD (Китай) від 10 вересня 2016 року; пакувальний лист компанії HANGZHOU STANDART MAYO INDUSTRIAL CO.LTD (Китай).

За результатами розгляду поданих разом з митною декларацією документів, митним органом була розпочата процедура консультації та зазначено, що митна вартість не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) з наступних причин: подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, яка фактично була сплачена або підлягає сплаті за ці товари та містять розбіжності: 1) відповідно до зовнішньоекономічного контракту №22/0715 від 22 червня 2015 року продавець виставляє покупцю попередній інвойс, який не подано до митного оформлення та не зазначено у графі 44 МД; 2) порушені терміни оплати, які зазначено у пункті 4.1 контракту; 3) платіжне доручення в іноземній валюті №15 від 23 серпня 2016 року не містить посилання на попередній або комерційний інвойс, що унеможливлює перевірку, за якою поставкою товарів здійснено перерахування коштів; 4) прайс - лист від 10 серпня 2016 року не має терміну дії, що суперечить суті прайс - листа; 5) калькуляція №б/н без дати виставлена безпосередньо для ТОВ "Гера - Гетера", тобто має суб`єктивну спрямованість.

У зв`язку з вищенаведеним, відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, контролюючий орган запропонував декларанту протягом 10 днів подати додаткові документи (у разі наявності), а саме: прайс - лист виробника товару; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалось страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; інші додаткові документи за власним бажанням декларанта.

На виконання зазначених вимог митного органу, декларантом були надані наступні додаткові документи: 1. виписку по рахунку (SWIFT) #009 від 27 серпня 2016 року; 2. проформу - інвойс №GB16147 від 22 липня 2016 року; 3. комерційну пропозицію №б/н від 01 липня 2016 року; 4. прайс - лист на 2016 рік; 5. калькуляцію виробника GBЕТ 2060 від 01 липня 2016 року; 6. договір перевізника №1246 від 11 серпня 2014 року; 7. рахунок - фактуру від 28 жовтня 2016 року; 8. довідку про транспортні видатки.

За результатами розгляду додаткових документів митним органом встановлено, що додаткові документи щодо підтвердження митної вартості товару декларантом подані не в повному обсязі та встановлено наступне: у виписці по рахунку (SWIFT) #009 від 27 серпня 2016 року SWIFT - коди відправника та отримувача не відповідають зазначеним у пункті 13 зовнішньоекономічного контракту №22/0715 від 22 червня 2015 року, доповнені №2 від 23 липня 2016 року; у проформі - інвойсі №GB16147 від 22 липня 2016 року, комерційній пропозиції №б/н від 01 липня 2016 року та прайс - листі виробника зазначений артикул GBМК 2060 не відповідає зазначеному в доповненні №2 від 23 липня 2016 року, калькуляції та графі 31 митної декларації арт. GBЕТ 2060; в проформі - інвойсі №GB16147 від 22 липня 2016 року умови оплати не відповідають зазначеним у пункті 4.1 контракту; комерційна пропозиція №б/н від 01 липня 2016 року від виробника надана виключно на ту продукцію, оформлення якої здійснюється, тобто сформована без зазначення переліку всієї продукції виробника; у наданому прайс - листі №б/н відсутня інформація стосовно умов оплати, відповідно до яких можуть застосовуватись вказані ціни на продукцію та посилання на сайт у мережі Інтернет для контактів покупців із фірмою - продавцем зазначеного товару; не забезпечено перекладу калькуляції виробника відповідно до статті 254 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів прийнято письмове рішення про її коригування від 10 листопада 2016 року №100270002/2016/000016/2 відповідно до статті 55 Митного кодексу України.

Митна вартість у вказаному рішенні визначена із застосуванням методу визначення митної вартості (резервний метод) відповідно до статті 64 Митного кодексу України з використанням способів, які не суперечать законом України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT), яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, та на підставі інформації щодо митного оформлення за вищим рівнем митної вартості (МД від 03 грудня 2015 року №100270002/2015/262791).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з частиною 1 статті 51, частиною 1 статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено частиною 2 статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Прямо передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

У ч.ч. 1, 3, 4 ст. 368 МК України закріплено, що для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

У п.п. 3.16, 6.2 Загального додатку до Конвенції визначено, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до пп. 4.5.10 п. 4.5 розділу 4 Порядку № 631 перевірка правильності визначення митної вартості товарів належить до митних формальностей, що виконуються при митному оформленні митної декларації.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин 5 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Колегія суддів звертає увагу на те, що необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27 листопада 2018 року у справі №П/811/1886/17 (адміністративне провадження №К/9901/52400/18), основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

На виконання вимог митного органу, декларантом були надані наступні додаткові документи: виписка по рахунку (SWIFT) #009 від 27 серпня 2016 року; проформа - інвойс №GB16147 від 22 липня 2016 року; комерційна пропозиція №б/н від 01 липня 2016 року; прайс - лист на 2016 рік; калькуляція виробника GBЕТ 2060 від 01 липня 2016 року; договір перевізника №1246 від 11 серпня 2014 року; рахунок - фактуру від 28 жовтня 2016 року; довідка про транспортні видатки.

Судом першої інстанції встановлено, що у пункті 13 Контракту зазначені реквізити сторін, а саме: покупець ТОВ "Гера - Гетера": адреса: Україна, м. Київ, вул. Радункська, 42/10, кв. 133. Банк: АО "Райффайзен Банк АВАЛЬ", S.W.I.F.T. AVAL UA UK, адреса: 01011, Україна, м. Київ, вул. Лєскова, 9, р/р НОМЕР_1 ; продавець HANGZHOU STANDART MAYO INDUSTRIAL CO.LTD, адреса: Китай, Ханчжоу проспект Шаньшень, даймонд блдс, оф. 701-702. Банк: CHINA EVERBRIGHT BANK, HANGZHOU BRANCH, SWIFT код: EVERCNBJHZ1, адреса банка: Китай, Ханжо, Кинг Чун роад №200, р/р 0129185.

Згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті №15 від 23 серпня 2016 року ТОВ "Гера - Гетера" сплатило 17 526, 00 доларів США на рахунок продавця: CHINA EVERBRIGHT BANK, HANGZHOU BRANCH, адреса банка: Китай, Ханжо, Кинг Чун роад №200, р/р 0129185, SWIFT код: EVERCNBJHZ1, які відповідають реквізитам, визначеним сторонами у пункті 13 Контракту.

У той же час, з додатково наданої виписки по рахунку №009 від 27 серпня 2016 року вбачається, що SWIFT код продавця не відповідає SWIFT коду, зазначеному у пункті 13 Контракту, додатку №2 до нього та платіжному дорученні в іноземній валюті №15 від 23 серпня 2016 року.

Натомість у виписці по рахунку №009 від 27 серпня 2016 року SWIFT код продавця - компанії HANGZHOU STANDART MAYO INDUSTRIAL CO.LTD зазначений наступним чином: BKTRUS33xxxs3xxxx.

Також, з долученої позивачем проформи - інвойсу (PROFORMA INVOICE) компанії HANGZHOU STANDART MAYO INDUSTRIAL CO.LTD (Китай) №GB16147 від 22 липня 2016 року вбачається, що у ньому визначені наступні умови оплати товару: 1) 30 % до початку виробництва та 70 % після завантаження на борт; 2) 100 % платіж перед завантаженням на борт.

Разом з тим, пунктом 4.1 Контракту визначено, що покупець сплачує аванс 100 % від суми, з яких 30 % суми, вказаної у додатку протягом 30 днів після підписання додатку, та 70 % після відгрузки товару на борт, що підтверджується наданням оформленого коносаменту.

Таким чином, умови оплати товару, визначені у проформі - інвойсі та у пункті 4.1 Контракту відрізняються один від одного.

Крім того, у пункті 1.1 додатку №2 від 23 липня 2016 року до Контракту зазначено, що продавець зобов`язується продати та погрузити, а покупець - купити на умовах FOB Сяминь відповідно Інкотермс - 2010 наступні товари: 138 велотренажерів GBMK 1060, вартістю 7 728, 00 доларів США (56, 00 доларів США за 1 штуку) та 138 велотренажерів GBЕТ 2060, вартістю 9 798, 00 доларів США (71, 00 доларів США за 1 штуку), загальною вартістю 17 526, 00 доларів США. На артикули GBMK 1060 та GBЕТ 2060 також містять посилання калькуляція GBMK 1060 від 01 липня 2016 року та GBЕТ 2060 від 01 липня 2016 року.

Проте, у додатково наданих позивачем документах, а саме: проформі - інвойсі, комерційній пропозиції та прайс листі міститься посилання на велотренажер GBMK 2060 та відсутнє посилання на велотренажер GBЕТ 2060.

Таким чином позивачем не було надано документи, включаючи і додатково витребувані митним органом, які б усунули сумніви щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортовані товари.

Аналізуючи вищевикладене, суд першої інстанції вірно зазначив, що надані декларантом документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а тому підстави для задоволення позову - відсутні.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Гера-Гетера" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Єгорова Н.М.

Сорочко Є.О.