Справа № 826/8746/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8746/18 Суддя (судді) першої інстанції: Чудак О.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів: Парінова А.Б., Собківа Я.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2020 року

у справі №826/8746/18 (розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження)

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві,

Київського міського військового комісаріату

про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :
У червні 2018 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі відповідач 1), Київського міського військового комісаріату (надалі відповідач 2), в якому просив суд:

- зобов`язати Київський міськвійськкомат підготувати та подати до ГУ ПФУ довідку про грошове забезпечення з урахуванням надбавок 100%, 90%, 40%, 33,3% згідно постанови Іванківського районного суду Київської області від 17.11.2006 та премії 90% згідно постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2012;

- зобов`язати ГУ ПФУ провести донарахування пенсії відповідно до довідки про грошове забезпечення, постанови Іванківського районного суду Київської області від 17.11.2006, постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2012 та виплатити в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачами порушено його права на рівність перед законом в порівнянні з іншими військовослужбовцями, з огляду на що необхідно провести розрахунок і виплату недоплаченої йому частини пенсії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2020 року відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням позивачем (надалі апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення, зокрема судом першої інстанції залишення поза увагою те, що відповідача не виконано рішення судів, якими зобов`язано відповідачів вчинити певні дії, в повному обсязі .

Відповідачем 2 подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якого зазначає, що судом першої інстанції правомірно зазначено, що правовідносини, які виникли станом на 2018 року не пов`язані з прийнятими рішеннями судів на які посилається позивач, а станом на даний час відсутні відомості про порушення прав позивача зі сторони відповідача 2.

Відповідачем 1 не подано відзиву на позовну заяву.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга апелянта підлягає частково задоволенню, а рішення суду першої інстанції, скасуванню в частині з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 з 01.01.2006 року призначено пенсію за вислугу років (27 років) у розмірі 71% грошового забезпечення відповідно до вимог Закону №2262-ХІІ та він перебуває на обліку в ГУ ПФУ з 01.11.2010 року.

До 01.11.2010 року позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області і у зв`язку із зміною місця проживання (переїздом до міста Києва) знятий з обліку в територіальному пенсійному органі Житомирської області.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Іванківського районного суду Київської області від 17.11.2006 у справі №2-а-106 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено:

зобов`язано Київський міський військовий комісаріат провести позивачу донарахування та виплату пенсії з врахуванням:

- з 01.09.1999 надбавки у розмірі 40% від посадового окладу, введеної Указом Президента України від 14.07.1999 №847/99;

- з 01.05.2003 надбавки за безперервну службу в Збройних Силах України у розмірі 90% від всього грошового забезпечення, введеної Указом Президента України від 05.05.2003 №389;

- з 01.11.1996 премії у розмірі 33,3% від всього грошового забезпечення, передбаченої пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 №829 і наказом Міністра оборони України від 05.03.2001 №75;

- з 01.01.2003 надбавки у розмірі 100% від всього грошового забезпечення, введеної Указом Президента від 23.02.2002 №173.

Ухвалою Іванківського районного суду міста Києва від 29.10.2008 року замінено сторону виконавчого провадження з Київського міського військового комісаріату на Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві в частині проведення виплати донарахованої пенсії.

Державним виконавцем 13.05.2010 року винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з повідомленням ГУ ПФУ від 21.05.2010 року №10985/12 позивачу проведено перерахунок пенсії в порядку, встановленому рішенням суду в повному обсязі. Вказаний перерахунок і виплата проведені за період з 15.04.1998 року по 31.05.2005 рік.

Нараховані кошти в сумі 34143,40 грн виплачені платіжним дорученням Д №144535-СІ та зараховані позивачу 13.07.2010 року по відомості №207 в установу банку Ощадбанк 8451.

Державним виконавцем 10.06.2010 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2012 року по справі №2-а-723-12 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

зобов`язано Житомирський обласний військовий комісаріат підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача з врахуванням зміни розміру премії (одного з видів грошового забезпечення) відповідно до наказів Міністра Оборони України від 05.11.2010 №576 та від 25.06.2011 №355 починаючи з 19.01.2012;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої Житомирським обласним військовим комісаріатом довідки про зміну розміру грошового забезпечення, починаючи з 19.01.2012.

Відповідно до постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2012 року по справі №2-А-723/12 з 19.01.2012 рік пенсія позивачу перерахована та виплачувалась виходячи з посадового окладу у розмірі 1030 грн, окладу за військове звання у розмірі 125 грн, надбавки за вислугу років у розмірі 35%, надбавки за кваліфікацію 1 класу у розмірі 4%, надбавки за роботу з таємними документами у розмірі 15%, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, премії у розмірі 90%.

Позивач, вважаючи дії відповідачів протиправними, так як пенсійним фондом здійснено перерахунок пенсії без урахування всіх складових на підставі рішення суду та неправомірного зменшено розміру основної пенсії.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення судів у справах № 2-А-723/12 та №2-а-106 виконано в повному обсязі, а зміст даної позовної заяви свідчить про те, що позивач фактично незгідний із перерахунком його пенсії з 01.01.2018 року без урахування додаткових видів грошового забезпечення, які визначені йому судовими рішеннями у справах №2-А-723/12 та №2-а-106.

Крім того, судом першої інстанції зазначено, що перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Постанови № 103, здійснюється з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років. Врахування інших видів грошового забезпечення цією постановою не передбачено.

Колегія суддів не погоджується частково з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на наступне.

Так, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що відповідачі повинні і в подальшому здійснювати перерахунок на підставі вищезазначених судових рішень, проте, колегія суддів вважає дані твердження апелянта безпідставними з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що постановою Іванківського районного суду Київської області від 17.11.2006 року по справі №2-а-106 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою Іванківського районного суду міста Києва від 29.10.2008 року замінено сторону виконавчого провадження з Київського міського військового комісаріату на Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві в частині проведення виплати донарахованої пенсії.

На виконання вищезазначеною ухвали суду державним виконавцем 13.05.2010 року винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з повідомленням ГУ ПФУ від 21.05.2010 року №10985/12 позивачу проведено перерахунок пенсії в порядку, встановленому рішенням суду в повному обсязі. Вказаний перерахунок і виплата проведені за період з 15.04.1998 року по 31.05.2005 рік.

Нараховані кошти в сумі 34143,40 грн виплачені платіжним дорученням Д №144535-СІ та зараховані позивачу 13.07.2010 року по відомості №207 в установу банку Ощадбанк 8451.

Державним виконавцем 10.06.2010 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

Таким чином, рішення суду по справі №2-а-106 виконано та не підлягає повторному виконанню.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2012 року по справі №2-а-723-12 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

зобов`язано Житомирський обласний військовий комісаріат підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача з врахуванням зміни розміру премії (одного з видів грошового забезпечення) відповідно до наказів Міністра Оборони України від 05.11.2010 №576 та від 25.06.2011 №355 починаючи з 19.01.2012;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої Житомирським обласним військовим комісаріатом довідки про зміну розміру грошового забезпечення, починаючи з 19.01.2012.

Відповідно до постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2012 року по справі №2-А-723/12 з 19.01.2012 рік пенсія позивачу перерахована та виплачувалась виходячи з посадового окладу у розмірі 1030 грн, окладу за військове звання у розмірі 125 грн, надбавки за вислугу років у розмірі 35%, надбавки за кваліфікацію 1 класу у розмірі 4%, надбавки за роботу з таємними документами у розмірі 15%, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, премії у розмірі 90%.

В матеріалах справи міститься постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2012 року по справі №2-А-723/12 з якої вбачається, що позивач звертався до суду з позовною заявою про перерахунок пенсії за період з 01.11.2010 по 31.05.2011 року на підставі довідки виданої військовим комісаріатом, а отже, в даному випадку, суд розглядав позовні вимоги позивача за даний період та надав їм оцінку.

Таким чином, рішення суду по справі №2-А-723/12 виконано та не підлягає повторному виконанню.

Колегія суддів звертає увагу, що в постанові Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2012 року по справі №2-А-723/12 відсутнє зобов`язання військового комісаріату та пенсійний фонд здійснювати перерахунок пенсії позивачу до 2018 року з визначеними даними (складовими), які містилися у довідці військовим комісаріатом станом на 2012 рік.

З аналізу матеріалів справи та норм права колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно зроблено висновок про те, що рішення судів у справах № 2-А-723/12 та №2-а-106 виконано в повному обсязі, а зміст даної позовної заяви свідчить про те, що позивач фактично незгідний із перерахунком його пенсії з 01.01.2018 року без урахування додаткових видів грошового забезпечення, які регулюються вимогами постанови КМ України №103.

Згідно з положеннями статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262).

Стаття 51 зазначеного Закону (в редакції на момент перерахунку пенсії) визначає, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

За приписами ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесенням змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393» встановлений порядок проведення перерахунку пенсій (надалі - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку № 45 уповноважені органи на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Згідно п. 5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які на день звільнення з органів внутрішніх справ мали спеціальне звання внутрішньої служби (крім підрозділів виконання покарань та Державної фельд`єгерської служби), перерахунок пенсії починаючи з 1 січня 2018 року проводиться: особам начальницького складу - з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту, та схеми тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту (додаток 6), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; особам рядового складу - з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту, та тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (додаток 1), затверджених зазначеною постановою.

З аналізу норм права вбачається, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.

В разі незгоди з перерахунком пенсії і змістом довідки щодо перерахунку пенсії позивач не позбавлений права звернутися з заявою до військового комісаріату і у разі не погодження з даними, які зазначені у довідці звернутися до суду з позовними вимогами.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутня довідка про здійснення позивачу перерахунку пенсії без усіх складових, яка складена військовим комісаріатом.

Абзацом 1 пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 цього Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Так, 24 лютого 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року № 103 (надалі - Постанова № 103), якою було внесено зміни, зокрема і до пункту 1 Порядку № 45, який викладено у новій редакції, а саме: «Пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 1 Постанови № 103 Кабінетом Міністрів України вирішено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Постановою № 103 було чітко визначено та регламентовано порядок та особливості здійснення перерахунку пенсії особам відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, які мають право на пенсію відповідно до цього Закону.

Оскільки, Кабінет Міністрів України у Постанові №103 не скасовував (навпаки, підтвердив соціально-економічні права відповідної категорії осіб на перерахунок пенсії), а виключно змінив механізм реалізації цих прав, то вказане рішення Уряду підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Отже, перерахунок пенсії військовослужбовцям та деяким іншим особам здійснюється із урахуванням трьох складових оновленого грошового забезпечення, визначеного на 1 березня 2018 року - окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Врахування інших видів грошового забезпечення цією постановою не передбачено.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у рішенні від 13 березня 2019 року за наслідками розгляду зразкової справи № 240/6263/18.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підстави та порядок перерахунку раніше призначених пенсій регулює стаття 63 Закону, положення якої щодо перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» змін не зазнавали.

Крім того, внесені вищезгаданим Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до статті 13 Закону щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Таким чином, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90, а потім 80 і згодом 70 процентів грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 04.02.2019 року, яке набрало законної сили 16.10.2019 року, у зразковій справі №240/5401/18.

Враховуючи, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, колегія суддів приходить до висновку про необхідність перерахунку та виплати Позивачу пенсії у редакції статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб», чинної станом на дату призначення пенсії.

Колегією суддів досліджено матеріали справи та встановлено, що в Протоколі за пенсійною справою ФА - позивача зазначено суму грошового забезпечення з 01 серпня 2014 року: основний розмір пенсії 71% грошового забезпечення (вислуга років 27) у розмірі 3072,15 грн (стор. 121 том І).

Так, з Перерахунку за пенсійною справою ФА - позивача вбачається, що суму грошового забезпечення станом на 01 січень 2018 рік складає: посадовий оклад - 4370,00 грн; оклад за військове звання 1340,00 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% - 2855,00 грн; основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 27) у розмірі 7494,38 грн (стор. 246 том І).

Колегія суддів зазначає, що ГУ ПФ України у місті Києва з порушенням вимог законодавства зменшено розмір основної пенсії позивача з 71% до 70%.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог до ГУ ПФ України у місті Києва з огляду на незабезпечення судом першої інстанції їх розгляду та безпідставність зменшення позивачу розміру пенсії з 71 до 70 відсотків грошового забезпечення, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати в даній частині та ухвалити нове, яким визнати протиправним дії пенсійного фонду щодо зменшення розміру пенсії позивачу з 71 до 70 та зобов`язати вчинити дії щодо здійснення перерахунку.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За встановлених обставин колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в даній частині.

Крім того, при розв`язанні спірних правовідносин колегією суддів враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Також, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 р. у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині відмови у задоволенні позовних вимог. У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу апелянта задовольнити частково, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2020 року скасувати в частині та прийняти в даній частині нову постанову, якою задовольнити частково позовні вимоги.

Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга апелянта підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині.

Керуючись статтями 34, 242, 243, 246, 250, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2020 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зменшення Головним управління Пенсійного фонду України в місті Києві розміру основної пенсії, в цій частині прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (адреса: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16 ) щодо зменшення ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_1 ) відсоткового значення розміру пенсії з 71% до 70% сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (адреса: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16 ) здійснити з 1 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_1 ), виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 71% сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна
Судді: А.Б. Парінов
Я.М. Собків