Справа № 613/196/20
Суддя: Шалімов Д. В.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №-613/196/20 Провадження №-2-а/613/11/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Шалімова Д.В., за участю секретаря Герасимюк Л.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу №613/196/20, пров. №2-а/613/11/20 за адміністративним позов ОСОБА_1 до інспектора ЦПП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Івахненка Владислава Миколайовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ЦПП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Івахненка В.М., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить: скасувати постанову інспектора ЦПП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Івахненка В.М. серії БАА № 350337 від 09 лютого 2020 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП; закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 позовні вимоги мотивує тим, що постановою відповідача у справі від 09 лютого 2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 425 грн., за те, що він, начебто, 09 лютого 2020 року о 16.25 год. на пл. Святодухівській м. Богодухова Харківської області керував автомобілем марки RENAULT MASTER н.з. НОМЕР_1 рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч, в той час коли права смуга не зайнята, чим порушив п. 11.5 ПДР України. З даним рішенням інспектора Івахненка В.М. він не погоджується, оскільки відповідача, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, одразу після його зупинки склав постанову, тобто, фактично розглянув справу про адміністративне правопорушення без з`ясування фактичних обставин справи та його пояснень, адже, його пояснення були відібрані інспектором після винесення постанови. При цьому, порушуючи положення ст. 268 КУпАП та ст. 59 Конституції України, інспектор Івахненко В.М. фактично позбавив його можливості скористатися правовою допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Крім того, в постанові відповідачем зазначено, що він керував автомобілем та рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч, в той час коли права смуга не зайнята, чим порушив п.11.5 ПДР України, однак, чинне законодавство не конкретизує термін «завчасно», який застосовується до спірних правовідносин, і оцінка «завчасності» маневру різними учасниками дорожнього руху може бути протилежною з огляду на різні чинники, наприклад, навички та досвід керування транспортними засобами. Саме з метою неухильного дотримання вимог ПДР України, уникнення можливості створення перешкод для інших учасників дорожнього руху, ним завчасно була зайнята ліва смуга, оскільки він збирався повернути ліворуч на вулицю Українську.

Позивач вважає, що відповідачем при складанні постанови було порушено норми ст.ст. 280, 268 КУпАП, постанова винесена з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною, інспектором не надано жодного доказу на якому ґрунтується його висновок про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, тобто є такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач: інспектор ЦПП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Івахненко В.М. в судове засідання не з`явився, про дату, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив. В установлений судом строк письмовий відзив на позов не подав.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що інспектором ЦПП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Івахненко В.М. відносно позивача у справі ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 350337 та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки 09 лютого 2020 року о 16.25 год. на пл. Святодухівській м. Богодухова водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки RENAULT MASTER н.з. НОМЕР_1 рухався по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, в той час коли смуга не зайнята, чим порушив п.п.11.5 ПДР України.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно Пленуму Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таких даних постанова не містить.

Виходячи із вищезазначених норм КУпАП, відповідач у справі повинен був з`ясувати і розглянути в сукупності всі докази у справі, скласти протокол та відібрати пояснення. Якщо ж він під час розгляду справи був би не згоден з поясненнями, він повинен надати їм відповідну оцінку або спростувати, керуючись ст.ст. 245, 252 КУпАП, оскільки закон, встановлюючи межі відповідальності, наділяє його функціями суб`єкта влади, що фактично здійснює правосуддя.

Позивач не визнає свою вину в інкримінованому правопорушенні.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Крім того, в оскаржуваній постанові серії БАА № 350337, відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що постанова винесена за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, в порушення вимог щодо всебічного повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 247, 251, 254, 268, 283, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 5, 9, 10, 72, 77, ч. 9 ст. 205, 229, 242-246, 250, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 гривень, відносно ОСОБА_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП- закрити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03 квітня 2020 року.

СУДДЯ