Справа № 600/380/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 600/380/17 пров. № А/857/2690/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 30 січня 2020 року про застосування заходів процесуального примусу в справі №600/380/17 (суддя Гриновець О.Б., час ухвалення 12:06, смт. Козова) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - інспектор Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області Швайка Михайло Михайлович, про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - інспектор Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області Швайка Михайло Михайлович, в якому просив скасувати постанову серії АА№763482 від 17 березня 2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в сумі 51 грн, а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою від 30 січня 2020 року Козівським районним судом Тернопільської області застосовано до ОСОБА_1 у справі №600/380/17 захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630,60 грн.

Попереджено ОСОБА_1 , що у випадку невиконання ним свого процесуального обов`язку, покладеного на нього судом у судовому засіданні 27.11.2019 року, до нього будуть застосовані більш суворі заходи процесуального примусу, а постановлення цієї ухвали і застосування заходів процесуального примусу не звільняє учасника справи від виконання його процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції фактично застосовано найбільш жорсткий захід процесуального примусу без врахування фактичних обставин справи, а також суд мав усі правові підстави для залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

З огляду на викладене, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи викликалися в судове засідання, проте у зв`язку з їх неявкою фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що протягом розгляду даної справи суд першої інстанції неодноразово визнавав явку позивача - ОСОБА_2 обов`язковою, зокрема, і в судовому засіданні 07.08.2019, що підтверджується протоколом судового засідання.

Разом з повісткою про виклик в судове засідання на 29.10.2019 суд направив лист від 07.08.2019 №600/380/17/3268/2019, в якому повідомляв позивача про визнання його явки обов`язковою, про призначення розгляду справи на 29.10.2019, а також про необхідність до 22.10.2019 надати суду оригінал постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА №763482 від 17.03.2017 чи належно завірену копію такої.

27.11.2019 року у судовому засіданні явку позивача ОСОБА_1 судом визнано обов`язковою та направлено цьому учаснику відповідне повідомлення з викликом на 10.30 год. 30.01.2020 року (а.с.71).

Однак, у судове засідання 30.01.2020 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

А тому, ухвалою від 30.01.2020 Козівський районний суд Тернопільської області застосував до ОСОБА_1 захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався тим, що протягом тривалого періоду, який справа перебуває в провадженні суду, позивач не виконав свого обов`язку щодо обов`язкової участі в судових засіданнях та надання витребуваних судом документів, і таке невиконання не сприяє своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 144 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненню судочинства.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 144 Кодексу адміністративного судочинства України заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Згідно з п. 1 та 3 ч. 1 ст. 149 Кодексу адміністративного судочинства України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зокрема, ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Матеріалами справи підтверджується, що явка позивача в судові засідання неодноразово визнавалася обов`язковою та позивача зобов`язано було подати суду оригінал постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА №763482 від 17.03.2017 чи належно завірену копію такої.

Проте позивач ухилявся від вчинення вказаних дій, покладених на нього судом.

Докази протилежного в матеріалах справи відсутні, не долучені вони і до апеляційної скарги.

Водночас, колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч. 1 та 2 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ч. 5 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо недопущення затягування розгляду справи, а також надання належним чином завірених доказів по справі.

Враховуючи наведені норми законодавства та обставини справи, а також невиконання позивачем процесуальних обов`язків, визначених законом і судом, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для накладення штрафу на ОСОБА_1 .

При цьому безпідставними вважає колегія суддів покликання апелянта на застосування до позивача найсуворішого заходу процесуального примусу, оскільки положеннями КАС України щодо застосування заходів процесуального примусу не заборонено застосування саме такого заходу процесуального примусу, лише обумовлено випадки, коли такий застосовується, і за вказаних обставин такий захід процесуального примусу судом обрано з врахуванням усіх умов.

Крім того, колегія суддів вважає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування заходів процесуального примусу саме такого виду, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.144, 145, 149, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 30 січня 2020 року про застосування заходів процесуального примусу в справі №600/380/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 02.04.2020.