Справа № 264/883/20
Суддя: Матвєєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/883/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2020 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Матвєєва Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Донецькій області Мокрушина Євгенія Андрійовича з приводу рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 10 лютого 2020 року серії ЕАК №2092400, винесеної інспектором роти №4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП Мокрушиним Є.А., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є неправомірною, оскільки10 лютого 2020 року о 17.00год. він дійсно керував автомобілем Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 та на перехресті пр..Будівельників та пр..Миру в м.Маріуполі він здійснив поворот праворуч. Пішоходів в зазначений момент на проїзній частині, на яку позивач повертав, не було. Пішоходи переходили дорогу на проїзній частині, яка знаходилась за острівком безпеки. Між тим, інспектор поліції склав протокол про адміністративне правопорушення за те, що позивач повертаючи праворуч не надав переваги в русі пішоходам. Позивач заперечує факт порушення правил дорожнього руху.

Позивач в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи без його присутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив відзив на позовні вимоги та диск з відеозаписом правопорушення, які долучені до матеріалів справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 10лютого 2020 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2092400 поліцейським роти №4 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Донецькі області Мокрушиним Є.А. було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, зокрема за те, що він 10 лютого 2020 року о 16.50год. керував автомобілем Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 , та на перехресті пр..Будівельників та пр..Миру в м.Маріуполі, здійснюючи поворот праворуч, не надав перевагу в русі пішоходам, що переходили проїзну частину, на яку він повертав, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єкт та об`єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у перетинанні перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофору.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Так, згідно п.18.2 на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до п.18.3 проїжджаючи повз пішоходів, які не встигли закінчити перехід проїзної частини і вимушено перебувають на острівці безпеки або лінії, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, водії повинні дотримувати безпечного інтервалу.

Судом досліджено письмові заперечення відповідача, а також оглянуто наданий відеозапис правопорушення.

Отже, з відеозапису вбачається, що повертаючи праворуч з пр..Будівельників на пр..Миру в м.Маріуполі, водій ОСОБА_1 , зменшуючи швидкість, , продовжив свій рух, оскільки пішоходи були відсутні на полосі його руху. В момент руху автомобіля водія, частина пішоходів була на острівці безпеки, а частина пішоходів здійснювала перехід зустрічної для позивача полоси дороги.

Відтак, оскільки позивачем не були допущені порушення ПДР України, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Донецькій області Мокрушина Євгенія Андрійовича з приводу рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 10 лютого 2020 року серії ЕАК № 2092400 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю. О. Матвєєва