Справа № 200/1071/20-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2020-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 р. Справа№200/1071/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., секретаря судового засідання Гаврик М.М.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від першого відповідача - Голуб М.І. - за витягом;

від другого відповідача - Голуб М.І. - за витягом.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРАНТ - СЕРВІС" (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Миколаївська, буд 7/17, оф. 306, )

до першого відповідача: Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, )

до другого відповідача: Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

24 січня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду подано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРАНТ - СЕРВІС" до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, Державної податкової служби України, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 18 грудня 2019 року № 1357399/37671240 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку № 83 від 27 серпня 2019 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 83 від 27 серпня 2019 року на суму 15 845,42 гривень;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 18 грудня 2019 року № 1357400/37671240 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку № 84 від 27 серпня 2019 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 84 від 27 серпня 2019 року на суму 409 180,80 гривень.

29 січня 2020 року ухвалою суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, підготовче засідання призначено на 13 лютого 2020 року, яке відкладено на 12 березня 2020 року.

Ухвалою суду від 12 березня 2020 року закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 01 квітня 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем було складено по першій події та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку, передбаченому законодавством податкові накладні №83 від 27.08.2019р. на загальну суму 15 845,42 грн. та № 84 від 27.08.2019р. на загальну суму 409 180,80 грн. Проте, реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена (квитанція від 30.08.2019р. № та квитанція від 15.09.2019р. №) з посиланням на пп.1.6 п.1 «Критерії ризиковості платника податків» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. При цьому, в квитанціях від 30.08.2019р. № та від 15.09.2019р. № не містилось чіткого переліку підстав зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Але рішенням комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації № 1357399/37671240 та № 1357400/37671240 від 18 грудня 2019 р. в реєстрації податкових накладних було відмовлено.

Також позивач посилається на те, що ним відповідачу було направлено всі належним чином оформлені необхідні документи, які підтверджують здійснення операцій по податковим накладним № 83,84.

Вважає, що зазначені рішення є незаконними та винесені контролюючим органом неправомірно, безпідставно та з порушенням положень податкового законодавства України. Просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позовних вимог заперечив надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив про те, що станом на день направлення на реєстрацію податкових накладних ТОВ «ВАРАНТ-СЕРВІС», розгляду повідомлень про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а також прийняття відповідних рішень комісією регіонального рівня, діяв затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також, на дату прийняття рішень комісії від 18.12.2019 №1357399/37671240 та №1357400/3767124 TOB «ВАРАНТ-СЕРВІС» () відповідало вимогам пп.1.6. п.1 критеріїв ризиковості платників податків. А саме: засновник ТОВ «ВАРАНТ-СЕРВІС» (), керівник ТОВ «ВАРАНТ-СЕРВІС» (), головний бухгалтер ТОВ «ВАРАНТ-СЕРВІС» () та особа, яка має право підпису від ТОВ «ВАРАНТ-СЕРВІС» () - це ОСОБА_1 . Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований за місцем проживання на тимчасово окупованій території Донецької області: АДРЕСА_1.

За таких обставин відповідач вказує на відсутність порушень прав, свобод та законних інтересів позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Судом установлено та підтверджено наявними матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАРАНТ-СЕРВІС" пройшло процедуру державної реєстрації, а відтак, набуло правового статусу суб`єкта господарювання, в розумінні частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців"; зареєстроване 16.05.2011р. (номер запису: 1 038786), основний вид економічної діяльності за кодом КВЕД 43.21 електромонтажні роботи. Перебуває на обліку у Головного управління ДФС у Донецькій області та зареєстроване за юридичною/податковою адресою: (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Миколаївська, буд 7/17, оф. 306 (а.с. 8, 9).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАРАНТ-СЕРВІС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СБГД» () укладено Договір підряду №23/08 від 23.08.2019р. Відповідно до п.1.1 Договору №23/08 від 23.08.2019р. ТОВ «СБГТ» доручає, а позивач забезпечує в межах договірної ціни виконання робіт: проектування системи пожежної сигналізації; монтаж систем внутрішнього протипожежного водопроводу; монтаж систем пожежної сигналізації (а.с. 20-29).

Відповідно до зазначеного договору №23/08 від 23.08.2019р. загальна вартість робот: монтаж систем внутрішнього протипожежного водопроводу, включаючи вартість витратних матеріалів складає 40 912,80 (сорок тисяч дев`ятсот дванадцять гривень 80 коп.). Відповідно до п.п. 1.6.1 п.1.6 Додатку 1 ТОВ «СБГД» сплачує авансовий платіж за вартість матеріалів 15 845.42 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сорок п`ять гривень 42 копійки) в т.ч. ПДВ 20% 2640,90 (дві тисячі шістсот сорок гривень 90 копійки). Відповідно до Додатку 2 до Договору №23/08 від 23.08.2019р. загальна вартість роботи: монтаж систем пожежної сигналізації, включаючи вартість витратних матеріалів складає 514 138,80 (п`ятсот чотирнадцять тисяч сто тридцять вісім гривень 80 коп.). Відповідно до п.п. 1.6.2 п.1.6 Додатку 2 ТОВ «СБГД» сплачує авансовий платіж за вартість матеріалів 409 180.80 (чотириста дев`ять тисяч сто вісімдесят гривень 80 копійки) в т.ч. ПДВ 20% 68 196,80 (шістдесят вісім тисяч сто дев`яносто шість гривень 80 копійки).

Авансові платежі Відповідно до Додатку 1 та Додатку 2 до Договору №23/08 від 23.08.2019р. були сплачені ТОВ «СБГД» 27.08.2019 року, відповідно до платіжних доручень №13045 на суму 15845,42 грн. та №13046. на суму 409180,80 грн. (а.с. 30-33).

В подальшому позивачем було складено по першій події та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку, передбаченому діючим законодавством податкові накладні:

- ПН №83 від 27.08.2019р. на загальну суму 15 845,42 грн., в т.ч. ПДВ 2640,90 грн.;

- ПН №84 від 27.08.2019р. на загальну суму 409 180,80 грн., в т.ч. ПДВ 68 196,80 грн. (а.с. 31, 34).

Але, реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена (квитанція від 30.08.2019р. за № та квитанція від 15.09.2019р. за №) з посиланням на пп.1.6 п.1 «Критерії ризиковості платника податків» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 32, 35).

У зв`язку з тим, що у квитанціях від 30.08.2019р. за № та квитанція від 15.09.2019р. за № не містилось чіткого переліку підстав зупинення реєстрації ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивачем, були направлені на адресу Відповідача 1 повідомлення від 16.12.2019р. за №10 та №11 про подання пояснень та копії документів, а саме: Договір суборенди нежитлового приміщення між ТОВ «ВАРАНТ-СЕРВІС» та ТОВ «Соціальна похоронна служба» №6-А від 02.01.2019р., Договір оренди між ТОВ «ВАРАНТ-СЕРВІС» та Жовтневим спортивно-технічного клубом Товариства сприяння обороні України м. Маріуполь №02 від 02.01.2019р.; Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1411-/51819 від 24.01.2019р.; Штатний розклад ТОВ «Варант-Сервіс» від 01.07.2019 та Наказ про затвердження штатного розкладу ТОВ «Варант-Сервіс» №16 від 01.07.2019 р.; Розрахунково-платіжна відомість ТОВ «Варант-Сервіс» №8 за Серпень 2019р.; Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма 1 ДФ) ТОВ «Варант-Сервіс» за 2 квартал 2019 р. від 19.07.2019р. та Квитанція №2 про прийняття звіту; Договір №23/08 від 23.08.2019р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «СБГД»; Податкова накладна №83 від 27.08.2019р., на суму 15 845,42 грн. та Квитанція до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № від 30.08.2019р.; Податкова накладна №84 від 27.08.2019р., на суму 409 180,80 грн. та Квитанція до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № від 15.09.2019р.; Платіжне дорученням №13045 від 27.08.2019 р.; Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) та Підсумкова відомість ресурсів (форма ИВР) за Вересень 2019р. до Договору №23/08 від 23.08.2019р.; Договір поставки № 10/09 від 28.08.19р з Товариством з обмеженою відповідальністю «Санткоф Консалт»; Видаткова накладна №3597 від 28.08.2019.; Платіжне доручення № 153 від 10.09.2019 на суму 425 172,89; Податкова накладна №168 від 28.08.2019 на загальну суму 425 172,89 від ТОВ «Санткоф Консалт»; Договір субпідрядних робіт №23/08-2 від 24.08.2019р. між ТОВ «Варант-Сервіс» та ТОВ «Будівельна компанія «Електроплюс»; Акт наданих послуг № 2305 від 24.09.2019 до Договору №23/08-2 від 24.08.2019р.; Податкова накладна №78 від 24.09.2019 на загальну суму 20 892,00 від ТОВ «Будівельна компанія «Електроплюс» (а.с. 8-29, 37, 38, 41, 42).

Судом також установлено, що на даний момент роботи виконані у повному обсязі, що підтверджується актом виконаних робіт за вересень 2019 року від 21.10.2019р (за формою КБ-3). В письмових поясненнях позивачем також було зазначено, що для виконання робіт, зазначених в Договорі №23/08 від 23.08.2019р. з ТОВ «СБГД», були придбані матеріали по договору поставки № 10/09 від 28.08.19р з Товариством з обмеженою відповідальністю «Санткоф Консалт» () , що підтверджується видатковою накладною №3597 від 28.08.19р., за метеріали сплачено в повному обсязі 10.09.2019р (платіжне доручення № 153 від 10.09.2019). Товариством з обмеженою відповідальністю «Санткоф Консалт», яка є постачальником матеріалів, на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРАНТ-СЕРВІС» виписано та зареєстровано податкову накладну №168 від 28.08.2019 на загальну суму 425 172,89 (у т.ч. ПДВ).

При виконанні вищевикладених робіт була задіяна субпідрядна компанія, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Електроплюс» (код ЕДРПОУ 41104684), згідно Договору субпідрядних робіт №23/08-2 від 24.08.2019 р. Вартість субпідрядних робіт визначається Протоколом узгодження договірної ціни (Додаток №1 до Договору субпідрядних робіт №23/08-2 від 24.08.2019 р.), виконання робіт підтверджується Актом надання послуг №2305 від 24.09.2019р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Електроплюс», яка є Субпідрядником, на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРАНТ- СЕРВІС» виписано та зареєстровано податкову накладну № 78 від 24.09.19, на загальну суму 20892,00 (у т.ч. ПДВ) (а.с. 43-59).

Проте рішенням комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації № 1357399/37671240 та № 1357400/37671240 від 18 грудня 2019 р. в реєстрації податкових накладних № 83 та 84 було відмовлено(а.с. 39, 43).

Вважаючи вказані рішення протиправними позивач направив скаргу за №28/12 від 28.12.2019 до Державної фіскальної служби України (а.с. 44, 45).

Як вбачається з матеріалів справи, на дату прийняття рішень комісії від 18.12.2019 №1357399/37671240 та №1357400/3767124 TOB «ВАРАНТ-СЕРВІС» () відповідало вимогам пп.1.6. п.1 критеріїв ризиковості платників податків. А саме: засновник ТОВ «ВАРАНТ-СЕРВІС» (), керівник ТОВ «ВАРАНТ-СЕРВІС» (), головний бухгалтер ТОВ «ВАРАНТ-СЕРВІС» () та особа, яка має право підпису від ТОВ «ВАРАНТ-СЕРВІС» () - це ОСОБА_1 . Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований за місцем проживання на тимчасово окупованій території Донецької області: АДРЕСА_1 .

Як зазначає податковий орган, позивач перебував у переліку резикових суб`єктів господарювання з 15 серпня 2019 року по 03.10.2019р.

За таких обставин позивачу надіслано квитанцію №1 від 30.08.2019р. щодо призупинення реєстрації ПН №83 підприємства у ЄРПН, у якій зазначено наступне: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 27.08.2019 №83 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних»;

квитанцію №1 від 15.09.2019 щодо призупинення реєстрації РК №84 підприємства у ЄРПН, у якій зазначено наступне: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 27.08.2019 №84 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI ( далі - ПК України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із пунктом 74.3 статті 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

На виконання вказаних норм ПК України, постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1246, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", ";Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 Порядку № 1246, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації (п.13).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту квитанції щодо податкової накладної № 83 від 27 серпня 2019 року складеної позивачем вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про те, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрації ПН/РК від 27.08.2019 №83 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає (п.п. 1.6 п.1) критеріям ризиковості платника податків. Аналогічне зазначено й у квитанції щодо податкової накладної № 84 від 27 серпня 2019 року (а.с. 32, 35).

Однак, в порушення положень підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, відповідачем не зазначено у квитанціях конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, який став підставою для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Разом з цим, у квитанції позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу даних норм законодавства слідує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

З оскаржуваного рішення комісії ДФС від 09 жовтня 2018 року № 947594/40461363, вбачається, що відповідно до статті 200 ПК України було прийнято рішення про відмову у реєстрації накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів, зокрема, розрахункових документів, банківських виписок.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Підпунктом 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 Податкового кодексу України.

Такі документи направляються податковим органом за місцем обліку платника податків відповідно підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України до Комісії ДФС України для прийняття Рішення щодо реєстрації податкових накладних.

Суд встановив, що на виконання положень підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України позивач направив копії документів та пояснення до господарських операцій, щодо яких були складені податкові накладні.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Позивач стверджує, що первинні документи, оформлені в рамках господарських відносин, копії яких надані відповідачу для прийняття рішення та наявні в матеріалах справи щодо реєстрації податкової накладної складеної у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.

Водночас, суд зазначає що ДФС України визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку та погоджені Міністерством фінансів України згідно з листом від 06.08.2019 № 26010-06-5/20111.

При цьому, критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій зареєстровані в ДФС за № 1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 та введені в дію 08.08.2019р. Показники, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, зареєстровані в ДФС за № 1963/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 та введені в дію 08.08.2019р.

З наведеного вбачається, що вказані критерії ризиковості платника податку введені в дію листом ДФС України від 07.08.2019 р. № 1962/99-99-29-01-01.

Суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає виключно Податковий кодекс України.

Щодо посилань відповідача на те, що керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що цей Закон відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження (стаття 2).

За таких обставин, посилання відповідача на лист ДФС України є безпідставним.

Суд вважає, що надані позивачем документи є достатньою підставою для реєстрації податкових накладних, а реальність господарської операції може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 18 грудня 2019 року № 1357399/37671240 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку № 83 від 27 серпня 2019 року та від 18 грудня 2019 року № 1357400/37671240 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку № 84 від 27 серпня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних є необґрунтованими та такими, що не відповідають положенням законодавства.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові № 21-1465а15 від 16 вересня 2015 року.

У даному рішенні Верховний Суд України наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Таким чином, суд вважає, що у даному випадку ефективним способом захисту прав позивача буде визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 18 грудня 2019 року № 1357399/37671240 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку № 83 від 27 серпня 2019 року та від 18 грудня 2019 року № 1357400/37671240 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку № 84 від 27 серпня 2019 року та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 83 від 27 серпня 2019 року на суму 15 845,42 гривень та податкову накладну № 84 від 27 серпня 2019 року на суму 409 180,80 гривень.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно, беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРАНТ - СЕРВІС" (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Миколаївська, буд 7/17, оф. 306, ) до першого відповідача: Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) до другого відповідача: Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 18 грудня 2019 року № 1357399/37671240 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку № 83 від 27 серпня 2019 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 83 від 27 серпня 2019 року на суму 15 845,42 гривень.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 18 грудня 2019 року № 1357400/37671240 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку № 84 від 27 серпня 2019 року;

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 84 від 27 серпня 2019 року на суму 409 180,80 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРАНТ - СЕРВІС" (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Миколаївська, буд 7/17, оф. 306, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1051 грн. 00 коп. (одну тисячу п`ятдесят одна гривня).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРАНТ - СЕРВІС" (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Миколаївська, буд 7/17, оф. 306, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1051 грн. 00 коп. (одну тисячу п`ятдесят одна гривня).

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 01 квітня 2020 року. Повний текст судового рішення складено 02 квітня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова