Справа № 320/3706/19
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2020-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3706/19 Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Мельничука В.П., Пилипенко О.Є.,

секретаря Суркової Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Головного управління Національної поліції України в Київській області (далі - відповідач, ГУ НПУ в Київській області) про визнання протиправною та скасування відмови щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 та зобов`язати відповідача скласти висновок і прийняти рішення щодо призначення та виплату одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням ІІ групи інвалідності в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб, нарахувати та виплатити грошову допомогу з урахуванням виплаченої суми.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що має право на отримання грошової допомоги у зв`язку з встановлення ІІ групи інвалідності на підставі Закону України «Про міліцію» та постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що місцевим судом залишено поза увагою, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходження служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив про законність та обґрунтованість рішення суду та відсутність підстав для його скасування.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження згідно пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Судом установлено, що позивач у періоди з 29 листопада 1995 року по 29 грудня 2008 року та з 09 березня 2010 року по 07 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ. З 07 листопада 2015 року на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Київській області № 1 о/с від 07 листопада 2015 року позивач був прийнятий на службу до Національної поліції України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 20 грудня 2016 року №138 о/с позивача звільнено зі служби поліції у запас (з постановкою на військовий облік) за підпунктом 2 пункта 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» 20 грудня 2016 року.

За результатом обстеження, проведеного Військо-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Київській області», у позивача було виявлено захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, про що видано свідоцтво про хворобу №401/Зв від 07 грудня 2016 року.

Відповідно до виписки з акта огляду Медико-соціальної експертної комісії серія АВ №0198674 від 08 лютого 2017 року позивачу вперше встановлено ІІІ групу інвалідності з 06 лютого 2017 року. Причина інвалідності: захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Рішенням комісії Головного управління Національної поліції в Київській області з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, оформленого протоколом від 27 лютого 2018 року №3, вирішено призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 123340,00 грн.

12 грудня 2017 року позивачу довічно призначено ІІ групу інвалідності. Причина інвалідності: захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до довідки КЗ КОР «Обласне бюро МСЕ» про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0026189 від 13 грудня 2018 року ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 70 %.

За наслідками розгляду заяви позивача 28 грудня 2018 року комісією ГУ НПУ в Київській області з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського прийнято рішення про призначення та виплату позивачу одноразову грошову допомогу в сумі 35 240,00 грн.

На підставі платіжного доручення №919 від 21 лютого 2019 року зазначена сума була перерахована позивачу.

Адвокат позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом від 15 травня 2019 року, у якому просив повідомити коли буде виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 161600,00 грн., що становить різницю між фактично виплаченою сумою коштів та 200 кратним прожитковим мінімумом, визначеним законом для працездатних осіб, у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності.

Листом від 24 травня 2019 року відповідач повідомив, що виплата проведена позивачу в розмірі, передбаченому Законом України «Про національну поліцію» та наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4.

Уважаючи таке рішення відповідача протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням позивачу інвалідності по причині захворювання, яке пов`язано з проходженням служби в органах внутрішніх спав має здійснюватися на підставі нормативно-правових актів, які діяли на момент виникнення права на таку допомогу.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон України №580-VIII).

До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ (далі - Закон України №565-ХІІ і Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі - Порядок №850).

Відповідно до статті 23 Закону України №565-ХІІ, так і статті 97 Закону України №580-VIII, право на отримання одноразової грошової допомоги виникає з часу встановлення інвалідності.

Відповідно до пункту 15 Прикінцевих положень Закону України 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України №565-ХІІ, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України 580-VIII.

Таким чином, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги виникає з часу встановлення інвалідності, правила пункту 15 Прикінцевих положень Закону України 580-VIII поширюються виключно на тих працівників поліції, яким інвалідність встановлена до 07 листопада 2015 року - часу набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною 2 статті 97 Закону України 580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до статей 97-101 Закону України 580-VIII та з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 листопада 2016 року №4 затверджено Порядок №4, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок №4).

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Порядка №4 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі - останнім місцем проходження служби) (пункт 3 Розділу ІІІ Порядка №4).

Відповідно до пункта 8 Розділу ІІІ Порядка №4 якщо поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Підставою для такої виплати є довідка органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату одноразової грошової допомоги із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати, видана фінансовим підрозділом цього органу, установи, організації, підрозділу, за останнім місцем отримання одноразової грошової допомоги.

З огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, слід констатувати наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку з установленням йому інвалідності ІІ групи, по причині захворювання, яке пов`язане з проходженням служби в ОВС, що виникло у нього 12 грудня 2017 року.

Разом з тим, аналіз норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та встановлені фактичні обставини дають підстави для висновку, що право у позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло у період дії Закону України №580-VII. У зв`язку з цим позивач має право на нарахування і виплату одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому саме Законом України №580-VII, а не Законом України №565-ХII і Порядком №850, оскільки підстави для її виплати виникли у позивача під час проходження служби в поліції.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 21 лютого 2018 року у справі №127/8696/17, від 07 березня 2018 року у справі № 554/155/17 та від 20 червня 2019 року у справі № 357/3734/17.

Відповідно до положень частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання позивача на позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 19 вересня 2018 року у справі №750/2250/17 та від 18 грудня 2018 року у справі №810/2069/18, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки наведені судові рішення прийняті у справах, предметом розгляду яких були обставини, які відрізняються від обставин у даній справі.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді В.П. Мельничук

О.Є. Пилипенко