Справа № 160/9736/19
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2020 року м. Дніпросправа № 160/9736/19
(суддя Неклеса О.М., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі №160/9736/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 жовтня 2019 року звернувся до суду з позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, згідно з яким просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ч.7 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 п.п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до загального трудового стажу, а також стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період його роботи з 06.06.1984 р. по 01.04.2000 р. у КСП ім. Дзержинського Покровського району, з 01.04.2000 р. по 13.11.2006 року, а також з 12.03.2007 р. по 10.05.2016 р. - в ТОВ «Обрій», із даного періоду - з 01.09.1990 року по березень 2000 року - на посаді тракториста-машиніста, та призначити пільгову пенсію відповідно до п. «в» ч.7 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 п.п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із дати звернення з відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Позов обґрунтовано тим, що позивач з 06.06.1984 р. по 01.04.2000 р. працював у КСП ім. Дзержинського Покровського району, з 01.04.2000 р. по 13.11.2006 року, а також 12.03.2007 р. по 10.05.2016 р. - в ТОВ «Обрій», із цього періоду - з 01.09.1990 року по березень 2000 року - на посаді тракториста-машиніста. При зверненні до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідач відмовив йому у такому призначенні посилаючись на відсутність документів, які підтверджують характер роботи позивача у спірні періоди, що дає право на призначення такої пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а наданими позивачем довідками та додатковими документами не підтверджено його роботу у спірні періоди на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", беручи до уваги той факт, що рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.03.2019 року № 24 є чинним та позивачем не оскаржувалось, підстав для задоволення позову не має.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу відповідач просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення суд першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач 28.01.2019 року звернувся до відповідача з заявою про перехід на інший вид пенсії (а.с.73,74).

Листом №6326/Б-09 від 05.09.2019 року відповідач повідомив позивача про те, що в призначенні пенсії за віком на підставі поданої заяви від 28.01.2019 року йому відмовлено (а.с.9).

Підставою для відмови у вищезазначеному листі зазначено відсутність відомостей у трудовій книжці позивача, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме не зазначено про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Правомірність дій відповідача щодо не зарахування періодів роботи позивача з 01.01.1986 року по 31.12.1986 року та з 01.09.1990 року по 31.03.2000 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та відмова у призначенні позивачу пенсії на умовах статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років.

Аналогічні приписи також містяться у п. в) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон України №1788), відповідно до якого, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

З аналізу вищезазначених норм можна зробити висновок про те, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Згідно із ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з запису №3 копії трудової книжки наявної в матеріалах справи позивач 06.06.1984 року прийнятий в КСП ім. Дзержинського Покровського району - водієм, де працював по 01.04.2000 року та був звільнений у зв`язку з реорганізацією колгоспу (а.с.6 зворот).

01.01.2000 року прийнятий на роботу у ТОВ агрофірму «Обрій» трактористом, де працював по 13.11.2006 року та був звільнений за згодою сторін (а.с.7 зворот).

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 № 162 (чинної на час прийняття позивача на роботу у КСП ім. Дзержинського Покровського району) до трудової книжки заносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року №110, встановлено, що у графі 3 трудової книжки «Відомості про роботу» пишеться: «прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Записи трудової книжки позивача не містять відомостей безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції під час його перебування на посаді водія у КСП ім. Дзержинського Покровського району, оскільки таких вимог до заповнення трудової книжки не встановлювало законодавство.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006 року, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України від 24.11.2006 року за №1231/13105 (далі - Постанова №18-1) передбачено, що у випадку ліквідації підприємства без визначення правонаступників, рішення про призначення пенсії на пільгових умовах приймає комісія відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Отже, порядок подання документів до розгляду комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років визначений Постановою №18-1 застосовується за умови ліквідації підприємства без визначення правонаступників.

Положеннями п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ за №637 від 12.08.1993р., передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, державна реєстрація ТОВ «Мрія» в яке було реорганізовано КСП ім. Дзержинського Покровського району припинено на підставі судового рішення, що не пов`язано з банкрутством.

Так, Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006 року, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України від 24.11.2006 року за №1231/13105 (далі - Постанова №18-1) передбачено, що у випадку ліквідації підприємства без визначення правонаступників, рішення про призначення пенсії на пільгових умовах приймає комісія відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Отже, порядок подання документів до розгляду комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років визначений Постановою №18-1 застосовується за умови ліквідації підприємства без визначення правонаступників.

Судом встановлено, що рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.03.2019 року №24 позивачу не зараховано період роботи у КСП ім. Дзержинського Покровського району з 01.01.1986 року по 31.12.1986 року та з 01.09.1990 року по 31.03.2000 року, оскільки не надано документи підтверджуючі роботу позивача на посаді тракториста та про зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції (а.с.68-69).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві.

Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва.

При цьому, єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961р., та може охоплювати таку професію як водій. З трудової книжки позивача вбачається, що він має спеціальність «водій автомашини, тракторист-машиніст» (а.с.7).

В трудовій книжці колгоспника передбачена графа "Трудовое участие в общественном хозяйстве", де проставляється встановлений мінімум виходів на роботу та фактично відпрацьовані дні вбачається, що позивач у 1986 році та з 1990 року по 1999 рік, включно, працював трактористом та виконував норму трудової участі в суспільному господарстві (а.с.8 зворот).

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162 та Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 не встановлювали обов`язку проставлення печаток підприємства, установи, організації у цій графі трудової книжки "Трудовое участие в общественном хозяйстве".

Посилання пенсійного органу на те, що в довідці №96 від 27.12.2018 року (а.с.10-12) допущено скорочення займаної позивачем посади, не може слугувати підставою для відмови у зарахуванні цих періодів роботи до стажу, оскільки основним документом є трудова книжка згідно з записами якої з урахуванням графи "Трудовое участие в общественном хозяйстве" позивач у 1986 році та з 1990 року по 1999 рік, включно, працював трактористом та виконував норму трудової участі в суспільному господарстві.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у книгах обліку праці членів колгоспу на підставі яких видано архівні довідки.

Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення такої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи те, що з записів трудової книжки позивача з урахуванням графи "Трудовое участие в общественном хозяйстве" можливо встановити, що позивач у 1986 році та з 1990 року по 1999 рік, включно, працював трактористом та виконував норму трудової участі в суспільному господарстві та факт роботи, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для відмови у зарахуванні позивачу цього стажу.

При цьому, суд зауважує, що віднесення КСП ім. Дзержинського Покровського району до сільгосппідприємств які належать до підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва свідчить про безпосередню зайнятість позивача, як тракториста у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Відсутність у позивача посвідчення тракториста не може бути підставою для відмови йому у зарахуванні періодів роботи на цій посаді, які підтверджено записами трудової книжки до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії.

Разом з цим, суд зазначає, що з записів трудової книжки та довідок неможливо встановити факт роботи позивача трактористом у період з 01.01.2000 року по 31.03.2000 року у КСП ім. Дзержинського Покровського району, оскільки записи трудової книжки свідчать про прийняття позивача на роботу, на посаду «водія», графа "Трудовое участие в общественном хозяйстве" не містить зазначення посади, яку займав позивач у цей період, а згідно з відомостями довідки №96 від 27.12.2018 року (а.с.10-12) та довідки №08 від 08.02.2018 року (а.с.51-55) у цей період працював «мех».

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про протиправність дій відповідача щодо не зарахування позивачу періодів роботи у КСП ім. Дзержинського Покровського району з 01.01.1986 року по 31.12.1986 року та з 01.09.1990 року по 31.12.1999 року до стажу роботи, який дає право на призначення пільгової пенсії.

Висновок суду першої інстанції який судом враховано як одну із підстав для відмови у задоволенні позову про те, що позивачем не оскаржується рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.03.2019 року №24 (а.с.68-69) суд апеляційної інстанції вважає помилковим виходячи з правової природи спору переданого на вирішення суду. Так згідно з прохальної частини позову вбачається, що в ньому позивач ставить питання щодо зарахування йому, зокрема і спірних періодів до стажу роботи, який дає право на призначення пільгової пенсії.

При цьому, доводи відповідача зазначені у відзиві фактично ґрунтується на відсутності підстав для зарахування позивачу періоду роботи у КСП ім. Дзержинського Покровського району з 01.01.1986 року по 31.12.1986 року та з 01.09.1990 року по 31.03.2000 року до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тобто спір фактично зводиться до не зарахування позивачу цих періодів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та як наслідок відмови у призначенні такої пенсії.

Некоректне написання позовної заяви, в тому числі і вимог позовної заяви, враховуючи те, що матеріали справи дають суду можливість встановити правову природу та суть цього спору не може бути підставою для відмови позивачу у захисті в судовому порядку порушеного права позивача.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає про безпідставність вимог позовної заяви в частині зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до загального трудового стажу, а також стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах періоду роботи з 06.06.1984 року по 31.12.1985 року, включно, з 01.01.1987 року по 31.08.1990 року, включно, з 01.04.2000 по 13.11.2006 року та з 12.03.2007 року по 10.05.2016 року, оскільки як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.09.2019 року №6326/Б-09 (а.с.9) та рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.03.2019 року №24 (а.с.68-69) зазначені періоди не є спірними та питання щодо їх не зарахування відповідачем не ставиться.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пільгову пенсію відповідно до п. «в» ч.7 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 п.п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із дати звернення з відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оскільки питання щодо наявності необхідного стажу для призначення такої пенсії належить до компетенції органу, що призначає пенсію. У зв`язку з чим, належним захистом порушеного права позивача у спірних відносинах буде визнання протиправним та скасування рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.03.2019 року №24 і зобов`язання відповідача зарахувати позивачу періоди його роботи у КСП ім. Дзержинського Покровського району з 01.01.1986 року по 31.12.1986 року та з 01.09.1990 року по 31.12.1999 року до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до положень п. «в» ч.7 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2019 року прийняту пенсійним органом 28.01.2019 року та зареєстровану за №51 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду зроблених у судовому рішенні.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі №160/9736/19 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.03.2019 року №24.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи в КСП ім. Дзержинського Покровського району з 01.01.1986 року по 31.12.1986 року та з 01.09.1990 року по 31.12.1999 року до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до положень п. «в» ч.7 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.2 ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 січня 2019 року прийняту Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 28 січня 2019 року, зареєстровану за №51 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду зроблених у судовому рішенні.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 31 березня 2020 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя А.О. Коршун