Справа № 120/4254/19-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2020-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4254/19-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Богоніс Михайло Богданович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

01 квітня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року (рішення прийнято у м. Вінниці, дату складання повного тексту рішення та час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом № 78 від 14.06.2019 комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби;

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву з доданими до неї документами щодо призначення одноразової грошової допомоги з урахуванням висновків суду у даній справі;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 54-місячного грошового забезпечення, яке визначається за останньою посадою, яку він займав на день звільнення виходячи з таких складових окладів: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення, як особі звільненій з військової служби, інвалідність ІІ групи якого настала по закінченню тримісячного строку після звільнення з військової служби, але внаслідок захворювання, що мало місце в період її проходження;

- зобов`язати Міністерство оборони України виділити ІНФОРМАЦІЯ_3 за цільовим призначенням виплата одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, інвалідність ІІ групи якого настала по закінченню тримісячного строку після звільнення з військової служби, але внаслідок захворювання, що мало місце в період її проходження;

- стягнути з відповідачів судові витрати на послуги адвоката в розмірі 3000 грн.

2. У обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах СРСР по 24.10.1991. Звільнений зі служби за станом здоров`я згідно наказу від 21.08.1991 № 0527. З 26.05.2009 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з причин захворювання пов`язаного з проходженням військової служби. З 12.12.2018 позивачу встановлено І «б» групу інвалідності із причин пов`язаних з проходженням військової служби. У 2019 році позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про направлення документів до Міністерства оборони України для прийняття рішення, щодо виплати одноразової грошової допомоги. Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.07.2019 № 12/1990 позивача повідомлено, що згідно протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 78 від 14.06.2019 йому відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги з підстав звільнення позивача з військової служби до набрання чинності Закону України від 04.04.2006 № 3597-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та у зв`язку із зміною групи інвалідності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності. Не погоджуючись із таким рішенням та вважаючи його протиправним, позивач з метою його скасування звернувся із цим адміністративним позовом до суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2020 позов задоволено частково.

3.1. Визнано протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України оформлене протоколом № 78 від 14.06.2019 комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, у частині, що стосується ОСОБА_1 (п. 68).

3.2. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 42 (сорока двох) розмірів місячного грошового забезпечення, яке визначається за останньою посадою, яку він займав на день звільнення.

3.3. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3.4. Стягнуто на користь ОСОБА_1 із Міністерства оборони України, за рахунок бюджетних асигнувань, понесені у справі судові витрати у сумі 1500 грн. 00 коп. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати вказане рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

5. Скаржник вважає, що поза увагою суду залишилось те, що між первинним встановленням інвалідності ІІ групи та зміни групи інвалідності на І групу пройшов двох річний термін, тому відсутні підстави для призначення одноразової грошової допомоги.

5.1. Також вказав, що суд першої інстанції не врахував, що зобов`язання МОУ призначити та виплатити одноразову грошову допомогу є втручанням в дискреційні повноваження МОУ та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. ОСОБА_1 з 01.08.1970 по 24.10.1991 проходив військову службу у Збройних Силах, що підтверджується Військовим квитком серії ГР № НОМЕР_1 .Звільнений зі служби за станом здоров`я (довідка №121 від 28.01.1991) згідно наказу від 21.08.1991 № 0527, що підтверджується Військовим квитком серії ГР № НОМЕР_1 (а.с.13-14).

7. 26.05.2009 Вінницькою обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу первинно встановлено ІІ групу інвалідності строком до 01.06.2010, яка настала внаслідок захворювання, виникнення якого пов`язане з проходженням військової служби, що підтверджується копією довідки МСЕК від 26.05.2009 (а.с. 16).

8. 18.05.2010 Вінницькою обласною медико-соціальною експертною комісією № 1 під час повторного огляду ОСОБА_1 встановлено безстроково другу групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, виникнення якого пов`язане з проходженням військової служби (довідка до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10ААА № 318619 від 18.05.2010 (а.с. 17).

9. 12.12.2018 Обласною медико-соціальною експертною комісією № 1 Департаменту охорони здоров`я Вінницької ОДА під час повторного огляду ОСОБА_1 встановлено безстроково першу «Б» групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, виникнення якого пов`язане з проходженням військової служби (довідка до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААБ №084455 від 12.12.2018 (а.с. 18).

10. Навесні 2019 року позивачем через ІНФОРМАЦІЯ_2 подана заява до Міністерства оборони України про виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

11. Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум оформленого протоколом від 14.06.2019 року № 78, позивачу відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

12. Наведене рішення мотивовано такими аргументами: позивача звільнено з військової служби до набрання чинності Закону України від 04.04.2006 № 3597-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а інвалідність встановлена до 01.01.2014, тобто до набрання чинності нової редакції статті 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ; групу інвалідності змінено понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності.

13. Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся з позовом до суду.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

14. Скаржник вважає, що позивача звільнено з військової служби до набрання чинності Закону України від 04.04.2006 № 3597-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а інвалідність встановлена до 01.01.2014, тобто до набрання чинності нової редакції статті 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ, отже підстави для скасування рішення МОУ відсутні.

15. Вінницький обласний військовий комісаріат зазначив, що оскільки відсутнє рішення головного розпорядника бюджетних коштів, то Вінницький обласний військовий комісаріат самостійно не може здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, відтак позовні вимоги в частині ІНФОРМАЦІЯ_1 є передчасними та не можуть бути задоволені на майбутнє.

16. Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказав, що посилання відповідача на абз. 2 п. 4 ст. 16-3 Закону № 2011 та п. 8 Порядку № 975 є безпідставним, оскільки ці норми не стосуються призначення виплати одноразової грошової допомоги при первинному встановленні інвалідності. Також вказав, що апелянт не правильно тлумачить поняття дискретних повноважень та вважає, що має право діяти на власний розсуд, тобто самостійно визначати, призначати виплати чи ні, оскільки дискреційні повноваження право посадових осіб органів державної влади діяти за певних умов на власний розсуд але у межах закону. Умови, за яких відповідач може відмовити у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен призначити та виплатити одноразову грошову допомогу. За законом у відповідача немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

17. Відповідно до ч. 2. ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ (у редакції чинній на момент призначення інвалідності ІІ групи) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

18. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).

19. Пунктом 2 Порядку № 975 встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2007 № 284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2.11.2007 № 1331; допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

20. Відповідно до пункту 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності.

V.ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ.

21. Як вбачається з матеріалів справи, вперше групу інвалідності (ІІ) позивачу встановлено 26.05.2009, отже до спірних правовідносин підлягає застосуванню законодавство, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги - у травні 2009 року.

22. Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб від 28.05.2008 № 499, призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 р., здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

23. Отже, позивач у зв`язку із встановленням йому у 2009 році ІІ групи інвалідності набув право на отримання одноразової грошової допомоги на умовах, визначених Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 (далі Порядок № 499).

24. Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 499 (в редакції чинній на момент встановлення ІІ групи інвалідності) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 42-місячного грошового забезпечення (інвалідам II групи).

25. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги не залежно від того скільки часу пройшло з моменту встановлення йому ІІ групи інвалідності, оскільки така встановлена внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби.

26. Як вбачається із протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 78 від 14.06.2019 позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги з таких підстав:

- звільнення позивача з військової служби до набрання чинності Закону України від 04.04.2006 № 3597-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01.01.2014, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців»;

- у зв`язку із зміною групи інвалідності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності.

27. Щодо відмови Міноборони у виплаті одноразової грошової допомоги з підстав звільнення позивача з військової служби до набрання чинності Закону України від 04.04.2006 № 3597-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та встановлення інвалідності до 01.01.2014, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців», то колегія суддів зазначає, що застосування статті 16 Закону № 2011-ХІІ, пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

28. Аналогічна правова позиція викладене у постанові Верховного Суду від 07.02.2019 у справі № 816/1266/16.

29. Статус ОСОБА_1 , як особи звільненої із військової служби, підтверджено доданими до позовної заяви копіями Військового квитка серії ГР №207675, а встановлення інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період її проходження копіями довідки №121 від 28.01.1991 та довідки МСЕК від 26.05.2009.

30. Безпідставним є також посилання відповідача на абзац другий пункту 4 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ та пункт 8 Порядку № 975 (відмова у виплаті допомоги у зв`язку із зміною групи інвалідності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності), оскільки позивач вперше звернувся до відповідача із заявою про отримання одноразової грошової допомоги та з підстави - первинного встановленням інвалідності другої групи.

31. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність п. 68 рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом № 78 від 14.06.2019 комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби та про наявність підстав для його скасування (рішення у частині щодо позивача).

32. Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність обрання ефективного способу захисту прав та інтересів позивача шляхом зобов`язання Міністерства оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 42 - місячного грошового забезпечення, яке визначається за останньою посадою, яку він займав на день звільнення, як особі звільненій з військової служби, інвалідність ІІ групи якого настала по закінченню тримісячного строку після звільнення з військової служби, але внаслідок захворювання, що мало місце в період її проходження.

33. З цього приводу колегія суддів зазначає, що у даній справі встановлена неправомірність зазначених підстав для відмови позивачу у призначенні одноразової грошової виплати. Інших перешкод для задоволення заяви позивача про призначення оспорюваної допомоги МОУ в оскаржуваному рішенні не зазначено. Наведене, а також відсутність заперечень зі сторони відповідача, дає підстави для висновку, про відповідність вимогам законодавства поданих для прийняття рішення документів та відсутність будь-яких інших підстав для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

34. Щодо доводів заявника апеляційної скарги, що суд першої інстанції втрутився у дискреційні повноваження відповідача, оскільки суд лише вправі зобов`язати відповідний орган розглянути зазначене питання, а не приймати рішення про виплату такої допомоги, що не належить до компетенції суду, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

35. Відповідно до пункту 7 Постанови №499 керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

36. Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

37. Приписами частини 2 статті 245 КАС України захист прав у сфері публічно-правових відносин можливий у спосіб зобов`язання відповідача прийняти певне рішення чи зобов`язання вчинити певні дії.

38. З матеріалів справи вбачається, що Міноборони прийняло одне із передбачених Порядком рішень, а саме про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

39. Оскільки за наслідками судового розгляду встановлено, що відповідач протиправно відмовив у призначенні одноразової грошової допомоги, а також прийнявши до уваги наявність у позивача права на отримання останньої, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що належним способом захисту порушеного права, у спірному випадку, є саме зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у відповідності до приписів Порядку №499 та статті 16 Закону № 2011-ХІІ.

40. При цьому, слід зазначити, що якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача. Отже, застосування судом першої інстанції зазначеного способу захисту права в контексті спірних правовідносин не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження Міністерства оборони України.

41. Аналогічна правова позиція викладене у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі № 336/2660/17(2-а/336/285/2017).

42. Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

43. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

44. Оскільки судове рішення оскаржується в частині задоволених позовних вимог (відшкодування понесених витрат на правничу допомогу не входить до переліку позовних вимог), то перевірка законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог апеляційним судом не здійснюється.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

45. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

46. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

47. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

48. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

49. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.