Справа № 200/8383/19-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 р. Справа№200/8383/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області

до фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення з платника податків податкового боргу у розмірі 631 189,69 грн., -

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2019 року Головне управління ДФС у Донецькій області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи - ОСОБА_1 , в якому просить стягнути податковий борг в розмірі 631 189,69 грн., а саме: військовий збір (код бюджетної класифікації 11011001) в розмірі 48539,97 грн., податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500) в розмірі - 582 649,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг у загальному розмірі 631189,69 грн., а саме:з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 48539,97 грн. та податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 494 936,91 грн., який виник в результаті донарахувань за податковими повідомлення-рішеннями №, №, № від 13 грудня 2018 року, складеними за висновками акту перевірки від 29 листопада 2018 року №1369/05-99-13-04/ НОМЕР_1 та нарахованої пені згідно п.п. 129.1.2. ст.. 129 Податкового кодексу України.У зв`язку з несплатою узгоджених податкових зобов`язань, податковим органом було сформовано податкову вимогу №37424-46 від 13 лютого 2019 року. Вказана вимога не оскаржувалась та не відкликалась, однаквжиті заходи не привели до погашення податкового боргу.

Відповідно до частини 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

23 липня 2019 року до суду надійшла інформація з Маріупольської міської ради, з якої вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою вказаною у позовній заяві: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 19 липня 2019 року позовна заява прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.Справу призначено до розгляду у підготовче засідання на 15 серпня 2019 року.

15 серпня 2019 року судом оголошено перерву до 13 вересня 2019 року.

13 вересня 2019 року суд в судовому засіданні було вирішено продовжити строк підготовчого засідання на 30 днів та призначено справу до розгляду на 04 жовтня 2019 рік.

Ухвалою від 04 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24 жовтня 2019 рік.Допущено заміну позивача його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Донецькій області.

24 жовтня 2019 року розгляд справи відкладено на 31 жовтня 2019 рік.

Ухвалою від 31 жовтня 2019 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі № 200/11544/19-а.

Ухвалою від 10 березня 2020 року судом поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 26 березня 2020 року.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача та відповідач до судового засідання не з`явилися. Позивач надав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю прибути до судового засідання із-за карантану.

З огляду на приписи частин 2, 9 статті 205 КАС України судом розглянуто у письмовову провадженні дану адміністративну справу, оскільки потреба заслухати свідка або експерта відсутня, а додаткові строки для розгляду даної справи відсутні, а суд може відкласти розгляд справи лише у межах встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку розгляду справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Процесуальнийправонаступникпозивача - Головне управління ДПС у Донецькій області, є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.

Позивачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, за наслідком якої складено акт №1369/05-99-13-04/ НОМЕР_1 від 29 листопада 2018 року.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що згідно відомостей ЦБД ДРФО ДФС України у періоді з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2015 рік платником податків -фізичною особою ОСОБА_1 у 2 кварталі 2016 року був отриманий дохід у сумі 2 200408,59 грн. за ознакою доходу «126» - доходи у вигляді анулювання кредитної заборгованості, нараховані (виплачені) платнику податків відповідно до умов договору (контракту) про припинення зобов`язань за кредитним договором від ПАТ «УКРСИББАНК». Проте, податкова декларація відповідачем про майновий стан і доходи за 2016 рік не подана.

Таким чином, за висновками акту перевірки встановлено наступні порушення вимог законодавства:

- підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункту «в`пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями: у результаті чого встановлено неподання до Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області податкової декларації про майновий стан і доходи за результатами звітного (податкового) 2016 року;

- пункту 36.1 статті 36, підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164,2 статті 164, підпункту 168.1.3 пункту168.1 статті 168 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями: у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період з 01 січня 2016 по 31 грудня 2016 на суму 395949,53 грн.;

- підпунктів 1.2, 1.4, 1.5 пункту 16 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями: у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за період з 01 січня 2016 по 31 грудня 2016 на суму 32995,79грн.

На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 13 грудня 2018року №, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачено фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 494 936,91 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 395 949,53 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 98 987,38 грн.;

- від 13 грудня 2018 року №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за податком на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 170 грн.;

- від 13 грудня 2018 року №, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 41 244,74 грн., в тому числі за основним зобов`язанням 32 995,79 грн. і за штрафними санкціями в розмірі 8 248,95 грн.

Позивач скористався правом оскарженняподаткових повідомлень рішень № та № у судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 12 грудня 2018 року, № від 13 грудня 2018 року відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 14 лютого 2020 року.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства Україниобставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п.36.1 ст.36 ПК України).

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Розділ IV ПК України регулює відносини щодо справляння податку на доходи фізичних осіб.

Так, відповідно до пп.162.1.1 п.162.1 ст.162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно із пп.163.1.2 п.163.1 ст.163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до п.п. 164.2.17 «д» п.164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу включається, зокрема, дохід отриманий платником податку як додаткове благо. До додаткових благ належить, зокрема, основна суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відповідно до п.п.54.3.2 п.54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно із п.123.1 ст.123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цьогоКодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно із п.46.1. ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (п.49.1, п.49.2 ст.49 ПК України).

Відповідно до п.176.1 ст.176 ПК України одним із обов`язків платника податків є обов`язок подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.

Відповідно до п.179.1 ст.179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

В п.179.7 ст.179 ПК України передбачено, що фізична особа зобов`язана самостійно до 01 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Згідно положень п. 120.1 ст.120 ПК України, не подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати та сплачувати податки, збори, податкових декларацій (розрахунків) тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 170 грн. за кожне таке подання.

Так, приписами пп.102.2.1 п.102.2 ст.102 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано.

Крім того, згідно п.162.1 ст.162 ПК України відповідач є платником військового збору.

Так, згідно з п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 цього Кодексу (пп.1.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України).

Відповідно пп.1.2. п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.163 цього Кодексу.

В п.п.1.3. п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України вказано, що ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Згідно із п.п.163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до п.п.54.3.2 п.54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно із п.123.1 ст.123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього

Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно із п.56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків (підпункт 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 ПК України).

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (підпункт 56.18 пункту 56.17 статті 56 ПК України ).

Як вказувалось судом вище, відповідач скористався правом на оскарження у судовому порядку винесенихконтролюючим органом податкових повідомлень-рішень, якими визначенійому грошові зобов`язання, однак рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування наведених вище податкових повідомлень-рішень відмовлено, рішення суду набрало законної сили 14 лютого 2020 року.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення винесені контролюючим органом на даний час є узгодженими.

Крім того, позивачем на суми грошових зобов`язань було нараховано пеню у розмірі 7 295,23 грн. (військовий збір) та87 542,84 грн. (податок на доходи фіз. осіб), що загалом складає 94838,07 грн.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки. (підпункт 14.1.162. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до п.п.14.1.156. п.14.1. ст.14 ПК України податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно із п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПК України).

Як встановлено судом, позивачем на виконання вимог п.59.1 ст.59 ПК України надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 13 лютого 2019 року за №37424-46.

Доказів оскарження податкової вимоги в адміністративному чи судовому порядку сторонами до суду не надано.

Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.21 ст.95 ПК України).

Згідно із п.95.3ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.95.4. ст.95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Наявність податкового боргу у загальному розмірі 631 189,69 грн. підтверджується дослідженими матеріалами справи. Доказів сплати заборгованості відповідач суду не надав.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області (за місцезнаходженням: Італійська, буд. 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, код ЄДРПОУ 4314826) до фізичної особи ОСОБА_1 (адреса місцяпроживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обліковоїкарткиплатникаподатків НОМЕР_1 ) про стягнення з платника податків податкового боргу у розмірі 631 189,69 грн., - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 631 189,69 грн., а саме: військовий збір (код бюджетної класифікації 11011001) в сумі 48 539 (сорок вісім тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 97 копійок та податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500) в сумі 582 649 (п`ятсот вісімдесят дві тисячі шістсот сорок дев`ять) гривень 72 копійок.

Повний текст судового рішення прийнятий в письмовому провадженні 31 березня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.В. Зінченко