Справа № 200/1499/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2020 р. Справа№200/1499/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради, третя особа. яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради, відповідно до тексту позовної заяви, позивач просить суд: визнати незаконною та протиправною діяльність Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради, яка виразилась у не призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви про призначення адресної допомоги уповноваженого члена родини ОСОБА_2 від 18.06.2019; зобов`язати Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради здійснити перерахунок призначеної на сім`ю щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на заяву від 18.06.2019 уповноваженого члена родини ОСОБА_2 , з урахуванням призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та здійснити відповідну виплату на рахунок уповноваженого члена родини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач та третя особа (його мати) є внутрішньо переміщеними особами, перебувають на обліку Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради. У зв`язку із тим, що позивач з серпня 2015 року до травня 2017 року був не працевлаштований відповідачем відповідно до п. 7 Постанови № 505 відмовлено у продовженні призначення адресної допомоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем, у встановлений судом строк, надано відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Представник відповідача до суду надав відзив проти адміністративного позову. У відзиві відповідач зазначив, що позивач та третя особа, як внутрішньо переміщені особи перебувають на обліку в Управлінні.

ОСОБА_1 03.12.2014 року взятий на облік як внутрішньо переміщена особа у м. Слов`янську та відповідна інформація внесена до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб України.

Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014р., зі змінами, затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 7 Порядку, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися , в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають у трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період -припиняється.

Відповідно до пункту 3 Порядку, особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Згідно особистої заяви від 18.06.2019 р, ОСОБА_2 , як особі з інвалідністю І групи, призначено грошову допомогу у наступних розмірах:

з 20.06.2019р. по 30.06.2019 р. у сумі 1946,10 грн.

з 01.07.2019 р. по 19.12.2019 р. у сумі 2033,20 грн. (зміна прожиткового мінімуму).

Оскільки ОСОБА_1 , не працевлаштувався протягом періоду з 15.12.2014 р. по 14.06.2015 р., призначити йому допомогу Управління немає підстав.

З огляду на наведене відповідач просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

23.01.2019 року третя особа - ОСОБА_2 надала письмові пояснення в яких зазначила, що з 24.05.2017 року позивач отримує соціальну допомогу по догляду за інвалідом 1 групи, про що нею було вказано у заяві про призначення адресної допомоги від 18.12.2019 року. Однак, відповідач при винесенні рішення про призначення адресної допомоги не врахував це та постановив адресну допомогу тільки їй. Попереднє призначення адресної допомоги від 20.12.2017 року було призначено тільки їй, однак судом було встановлено протиправність дій відповідача щодо відмови у призначенні адресної допомоги позивачу і відповідно до рішення суду у справі №805/3994/18-а була виплачена адресна допомога. Вдруге відповідачем порушено право позивача за заявою поданою у червні 2018 року але рішенням суду у справі №200/14992/18-а порушене право відновлено шляхом зобов`язання здійснити перерахунок та призначення позивачу адресної допомоги.

Вважає, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до п. 7 Постанови № 505 не призначається лише на наступний строк, тобто чергові шість місяців. Положення п. 3 Постанови № 505 не містять норм, які б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла особи працездатного віку, в якої змінилися обставини та яка як і раніше має статус внутрішньо переміщеної особи, права на отримання грошової допомоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.02.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України.

У відповідності з довідкою від 03.12.2014 року № про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території України смт. Новий Світ Старобешевського району до м. Слов`янськ, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

У відповідності з довідкою від 04.12.2014 року № про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_2 , є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території України смт. Новий Світ Старобешевського району до м. Слов`янськ, фактичне місце проживання:

АДРЕСА_1 . 15.12.2014 року, 23.06.2015 року, 04.01.2016 року, 16.06.2016 року, 20.12.2016 року, 20.06.2017, 18.12.2018 зверталася до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначала у складі родини сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Грошова допомога на проживання призначалася ОСОБА_2 з 15.12.2014 року по 14.02.2015 року у розмірі 1326,00 грн. на сім`ю, з 15.02.2015 року по 14.04.2015 року у розмірі 1105,00 грн. на сім`ю, з 15.04.2015 року по 14.06.2015 року у розмірі 884,00 грн. на сім`ю (на ОСОБА_2 ), з 15.06.2015 року по 14.12.2015 року у розмірі 1391,00 грн. на сім`ю (на ОСОБА_2 ), з 04.01.2016 року по 03.06.2016 року в розмірі 1074,00 грн. на сім`ю (на ОСОБА_2 ), з 16.06.2016 року по 15.12.2016 року в розмірі 1130,00 грн. на сім`ю (на ОСОБА_2 ), з 20.12.2016 року по 19.06.2017 року в розмірі 1247,00 грн. на сім`ю (на ОСОБА_2 ), з 20.06.2017 року по 19.12.2017 року в розмірі 1312,00 грн. на сім`ю (на ОСОБА_2 ), з 20.12.2017 року по 19.06.2018 року у розмірі 1784,90 грн. на сім`ю (на ОСОБА_2 ), що не заперечується відповідачем у справі.

Тобто, з 15.04.2015 року допомога ОСОБА_1 не призначалася у зв`язку з не працевлаштуванням позивача на підставі п. 7 Порядку № 505.

Зазначені обставини встановлені, рішеннями Донецького окружного адміністративного суду у справі № 805/3994/18-а від 05 вересня 2018 року, яке набрало законної сили 06 жовтня 2018 року та у справі № 200/14992/18-а від 30 січня 2019 року, яке набрало законної сили 27 березня 2019 року, у справі №200/7176/19 від 09.07.2019, яке набрало законної сили 09.08.2019.

Відповідно довідки Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради № 03-27/336 від 05.03.2019 ОСОБА_1 одержує допомогу по догляду за інвалідом 1 групи - ОСОБА_2 з 25.01.2019 по 24.01.2020 у розмірі 286,15 грн.

18.06.2019 року ОСОБА_2 , як уповноважений представник сім`ї звернулася до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеної особи на наступний термін та у складі сім`ї зазначила себе (пенсіонер, особа з інвалідністю 1 групи) та ОСОБА_1 (особа, яка надає соціальні послуг).

20.06.2019 ОСОБА_2 зверталась до відповідача із заявою про уточнення що її син ОСОБА_1 (позивач) з 31.05.2017 надає соціальні послуги по догляду за інвалідом першої групи, при цьому посилалась на судові рішення Донецького окружного адміністративного суду у справах №805/3994/18-а, №200/149992/18-а.

На звернення ОСОБА_2 щодо розгляду вказаної заяви відповідачем надано відповідь від 04.07.2019 року, що ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні адресної допомоги у зв`язку з тим, що з серпня 2015 року до травня 2017 року він був не працевлаштований і відповідно до п. 7 Постанови № 505 відсутні законні підстави для продовження призначення допомоги.

Спірним питанням даної справи є не призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі п. 3, п. 7 Порядку № 505.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509.

Тобто, реалізація права на отримання соціальної допомоги пов`язана з фактом реєстрації особи як внутрішньо переміщеної особи, що має бути підтверджено відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визначений "Порядком про надання адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505.

Згідно п. 2 Порядку №505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, дітей, студентів денної форми навчання закладів вищої освіти та учнів закладів професійно-технічної освіти, які досягли 18-річного віку (до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї).

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Відповідно до п. 5 Порядку у заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім`я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер (у разі наявності) паспорта громадянина України, ким і коли виданий або серія, номер документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному територіальному органу ДФС і мають відмітку в паспорті); інформацію про:- зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування); наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; - наявність житлового приміщення, яке зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації; наявність у будь-якого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку (рахунках) коштів у розмірі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює; наявність у будь-якого з членів сім`ї інвалідності із зазначенням групи інвалідності.

Згідно п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Судом встановлено, що відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні допомоги на підставі п. 7 Порядку № 505 у зв`язку з не працевлаштуванням позивача.

Однак, суд не приймає до уваги доводи відповідача, виходячи з наступного.

Так, згідно довідок Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради від 13.12.2019 року № 04-50/1143 та від 05.03.2019 року № 03-27/336 ОСОБА_1 одержує допомогу по догляду за інвалідом 1 групи.

Крім того, як вбачається, з заяви ОСОБА_2 про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг від 20.06.2019 року, остання зазначала, що її син - ОСОБА_1 надає соціальні послуги по догляду за ОСОБА_2 , яка є інвалідом І групи.

З огляду на викладене, судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою працездатного віку, однак надає соціальну допомогу інваліду І групи, отже враховуючи положення пункту 7 Порядку № 505 останній має право на призначення допомоги на проживання, що також встановлено рішеннями Донецького окружного адміністративного суду у справі № № 805/3994/18-а від 05 вересня 2018 року, у справі № 200/14992/18-а від 30 січня 2019 року, у справі №200/7176/19-а від 09.07.2019, які набрали законної сили.

Таким чином, оскільки на момент призначення адресної грошової допомоги позивач надавав соціальну допомогу інваліду І групи, суд приходить висновку, що відповідач неправомірно не призначив позивачу виплату адресної допомоги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За зазначених обставин суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову шляхом визнання дій відповідача щодо не призначення щомісячної адресної допомоги та зобов`язання` здійснити перерахунок призначеної на сім`ю щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно заяви від 18.06.2019 року уповноваженого члена родини ОСОБА_2 з урахуванням призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та здійснити відповідну виплату на рахунок уповноваженого члена родини.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.02.2020 суд відстрочив позивачеві сплату судового збору до ухвалення судового рішення .

Згідно з положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд приходить до висновку про стягнення на користь Державного бюджету України судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246, 258, 262 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради (84116, Донецька область, м. Слов`янськ, вул.. Генерала Батюка, 40, ), третя особа. яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради щодо не призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви про призначення адресної допомоги уповноваженого члена родини ОСОБА_2 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради здійснити перерахунок призначеної на сім`ю щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно заяви від 18.06.2019 року уповноваженого члена родини ОСОБА_2 з урахуванням призначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та здійснити відповідну виплату на рахунок уповноваженого члена родини.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради (, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, 40) на користь Державного бюджету України (Державна судова адміністрація України) судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 30 березня 2020 року.

Суддя І.В. Буряк