Справа № 500/553/19
Суддя: Хрущ Вікторія Леонідівна
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питання роз`яснення порядку і способу виконання судового рішення

Справа № 500/553/19

24 лютого 2020 рокум. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Хрущ В.Л., перевіривши матеріали заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про роз`яснення способу і порядку виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті пенсії протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених сум, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення при проведенні з 01.01.2018 року перерахунку раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії та зобов`язано відповідача здійснити з 01.01.2018 року перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії - 90% сум грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії при її призначенні, та здійснити її виплату з урахуванням виплачених сум.

Дане рішення сторонами - не оскаржувалось та набрало законної сили у встановленому законом порядку.

21.01.2020 року до суду надійшла заява від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про роз`яснення способу і порядку виконання вищезазначеного рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року, в якій Головне управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області просить роз`яснити спосіб і порядок виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року у справі №500/553/19 щодо зобов`язання здійснити з 01.01.2018 року перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких іншим категоріям осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії - 90% сум грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії при її призначенні, та здійснити її виплату з урахуванням виплачених сум, враховуючи той момент, що в період з 01.01.2011 року по 31.12.2018 року, позивачем отримувалась пенсія відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а лише з 30.01.2019 року виплата пенсії здійснювалась згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Розгляд заяви про роз`яснення способу і порядку виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року у справі № 500/553/19 заявник просить провести без участі учасників справи.

Розглядаючи подану відповідачем заяву, суд виходить з наступного.

Як видно з тексту самої заяви, - вона, фактично, містить в собі прохання щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням судового рішення, яке набрало законної сили у встановленому законом порядку.

Поряд з цим, посилаючись на положення статей 254 та 378 КАС України, які регулюють різні за змістом питання, пов`язані з уже прийнятим судовим рішенням, - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - просить суд роз`яснити, яким є спосіб і порядок виконання судового рішення.

У зв`язку з наведеним, суд зазначає, що така заява містить прохання щодо вирішення різних за своєю суттю питань у непередбачений чинним процесуальним законодавством спосіб.

Так, стаття 254 КАС України регулює питання, пов`язані із роз`ясненням судового рішення, та визначає, зокрема, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

В той же час, стаття 378 КАС України регулює питання відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

При цьому, частиною 1 статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Тобто, наведена норма статті 378 КАС України наділяє правом порушення питання щодо встановлення чи зміни способу або порядку виконання судового рішення - лише стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом)

Натомість, суд звертає увагу на те, що у даному випадку заявник, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, - є боржником, а не стягувачем чи виконавцем за судовим рішенням, яке він просить роз`яснити через незрозумілість для нього порядку і способу його виконання.

Відтак, під час розгляду даної заяви суд наголошує на тому, що в даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - не є належним заявником щодо питання, вирішення якого в силу статті 378 КАС України може бути здійснене лише за заявою стягувача чи виконавця.

Вказана обставина є підставою для відмови у наданні відповідачу роз`яснень щодо способу або порядку виконання судового рішення.

В той же час, поза увагою суду не може залишитись і те, що як вже було зазначено вище, окрім вищенаведеного відповідач, посилається також на положення статті 254 КАС України, якими встановлено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

З даного приводу суд зазначає, що в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року зазначено, що роз`яснення судового рішення можливе у випадку, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію; при цьому суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд своєю ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

З огляду на викладене, слідує висновок, що роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення, оскільки недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду.

Роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

При цьому, суд зазначає, що конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим Кодекс адміністративного судочинства України не містить, а зі змісту приписів статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.08.2018 року у справі №826/10935/16.

Згідно з пунктом 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про судове рішення в адміністративній справі №7 від 20.05.2013 року зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Водночас, підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта - є його неясність, невизначеність.

Фактично, роз`ясненням рішення - є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Водночас, суд зазначає, що у рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року у даній справі - чітко та зрозуміло викладено його зміст, з додержанням норм, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, в даному рішенні судом викладені всі мотиви обставини та його прийняття, зокрема, вказане рішення містить наступні мотивування:

«…Як вже було зазначено вище, у ході розгляду даної адміністративної справи на підставі наявних в ній матеріалів судом встановлено, що до здійснення спірного перерахунку розмір призначеної позивачу, ОСОБА_1 , у 2005 році пенсії складав 90% від грошового забезпечення,- тобто, був визначений в межах 90-відсоткового обмеження відповідних сум грошового забезпечення, визначеного частиною другою статті 13 вказаного Закону в редакції, чинній на час призначення.

Однак, відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, на підставі пункту 3 Постанови №103, провів позивачу перерахунок пенсії, згідно якого, з 01 січня 2018 року перерахував та обмежив її - у розмірі 70% від суми відповідного грошового забезпечення…»;

«… Таким чином, у відповідача були відсутні законні підстави для зменшення основного розміру пенсії позивача, а відтак, здійснення відповідачем перерахунку позивачу пенсії з 90% до 70% значення грошового забезпечення - суттєво звужує права позивача, і такі дії відповідача суперечать статті 2 КАС України.

За таких обставин, суд приходить висновку про протиправність дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивачеві під час її перерахунку з 01.01.2018 року…»;

«… Як вже було зазначено вище, в ході розгляду даної справи судом було встановлено, що правових підстав для вчинення відповідачем дій щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивачеві під час її перерахунку з 01.01.2018 року - не було.

З огляду на те, що у ході розгляду даної справи судом встановлено, що права позивача порушені відповідачем саме у момент здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії шляхом зменшення її з 90% до 70% грошового забезпечення, - то саме такі дії відповідача мають основні негативні правові наслідки для позивача, та стали підставою для необхідності захисту в судовому порядку порушених прав, визначених ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини.

Поряд з цим, за встановлених судом обставин протиправності раніше здійсненого відповідачем перерахунку та порушення ним прав позивача, суд приходить до переконання, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо розгляду відповідної заяви позивача та відмови у проведенні перерахунку пенсії з 70% до 90% грошового забезпечення (шляхом направлення позивачу листа із поясненням причин здійснення такого перерахунку з посиланням на відповідні положення законодавства), - не мають самостійного правового значення, а свідчать про неусунення самостійно відповідачем порушень прав позивача, допущених ним раніше саме при безпідставному здійсненні перерахунку раніше призначеної пенсії шляхом зменшення її з 90% до 70% грошового забезпечення…»;

«…Також, відповідно, підлягає задоволенню і заявлена позивачем позовна вимога щодо зобов`язання відповідача вчинити відповідні, залежні від нього, дії, спрямовані на усунення допущених ним та невиправлених ним самостійно порушень, - а саме: зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести позивачу з 01.01.2018 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, - оскільки це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, а саме для реалізації в повній мірі гарантованого йому Конституцією України права на належне пенсійне забезпечення, порушеного діями відповідача.».

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року у даній справі- не містить положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне звернути увагу органу Пенсійного фонду на те, що визначальним в даному спорі було питання про розмір відсоткового значення розміру раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії (призначеної йому у 2005 році відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб") - саме йому у момент здійснення перерахунку (шляхом зменшення її з 90% до 70% грошового забезпечення) який, як видно із самого перерахунку, - здійснено з відповідної дати - 01.01.2018 року.

Водночас, питання про наявність чи відсутність у позивача у період з 01.01.2018 року по 01.01.2019 року, тобто, станом 01.01.2018 року (дати, з якої органом Пенсійного фонду здійснено перерахунок), самого права на пенсію відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» № 2262, жодною зі сторін при розгляді справи - не ставилось, і, відповідно, судом не розглядалось.

Дата 01.01.2018 року - є датою, зазначеною органом Пенсійного фонду як дата, з якої здійснений безпідставний перерахунок пенсії, яку позивач отримував у момент здійснення перерахунку (про що неодноразово зазначено і у тексті самого рішення).

Частини 2 та 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

В той же час, визначення в рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року дати 01.01.2018 року як дати, з якої слід здійснити перерахунок,- не виключає ані можливості ані обов`язку органу Пенсійного фонду враховувати всі обставини, які мають значення для належного виконання цього рішення з метою поновлення прав та інтересів позивача саме у тому обсязі, в якому вони були порушені (в тому числі, з врахуванням при перерахунку періоду, у якому позивач отримував пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та в якому йому не здійснювалось нарахування пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб").

Таким чином, зважаючи на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області взагалі не ставить під сумнів зрозумілість самого змісту судового рішення у даній справі, а результати судового розгляду є обов`язковими для врахування обома учасниками справи та додаткового роз`яснення «на майбутнє» не потребують, - то суд висновує, що вирішення порушеного відповідачем у даній заяві питання, у той спосіб, у який просить Головне управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області, - виходить за межі питань роз`яснення судового рішення, які встановлені ст.254 КАС України, при цьому відповідач не наділений правом звернення з відповідною заявою і в порядку статті 378 КАС України.

Підсумовуючи усе наведене вище, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про роз`яснення способу і порядку виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року у справі №500/553/19 - у бажаний відповідачем спосіб.

Відтак, у задоволенні вказаної заяви - слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 254, 294, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про роз`яснення способу і порядку виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року у справі №500/553/19 - відмовити.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя Хрущ В.Л.

Копія вірна:

Суддя Хрущ В.Л.