Справа № 465/4987/19
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №465/4987/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді - Мисько Х.М.,

при секретарі - Волошин Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Македона Павла Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернулась до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Македона Павла Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову № 2762/20900/19 від 06 серпня 2019 року, про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення митних правил , передбачених ч. 3 ст. 481 МК України та накладення адміністративного стягнення в розмірі 17000,0 гривень, а провадження по справі закрити. Мотивуючи позов тим, що вказана постанова є необґрунтованою та неправомірною, такою, що винесена з порушенням чинного законодавства. На думку позивача, посадовою особою, якою вирішувалось питання про притягнення його до відповідальності, не враховано всіх обставин справи, а тому просить оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року справу прийнято до провадження Галицького районного суду м. Львова та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем Галицькою митницею Держмитслужби 17 грудня 2019 року подано відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку із їх безпідставністю та необґрунтованістю, зважаючи на наступне.

Позивач в судове засідання не прибула, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого позов заперечує. Просить відмовити в задоволенні позову, вказуючи на положення митного законодавства, які регламентують процедуру митного оформлення транспортних засобів, згідно яких власник транспортного засобу або уповноважена особа, яка переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів , що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження). Зазначає про дотримання митницею процедури здійснення митного контролю транспортного засобу, а тому твердження, що автомобіль був ввезений на територію України не позивачем не відповідають дійсності.

З урахуванням ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС Македона Павла Миколайовича № 2762/20900/19 від 06 серпня 2019 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 3 ст. 481 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 17 000,0 гривень.

З даної постанови вбачається, що 04.07.2019 в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині - Медика» митного поста Мостиська» Львівської митниці ДФС, в`їхав транспортний засіб марки «Renault» р.н. НОМЕР_1 , у якому прямувала ОСОБА_1 ( ОСОБА_1). В ході митного контролю вказаної особи та внесення даних про неї в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до 30.11.2016 через пункт пропуску «Шегані - Медика» митного поста «Мостиська» митниці, було ввезено на митну територію України транспортний засіб марки «Мерседес», VIN НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_3 , в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року». Одночасно, у вказаних інформаційних ресурсах, станом на 04.07.2019, не містилося інформації щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території України.

Розгляд справи проведено у відсутності позивача, що про свідчить відмітка в оскаржуваній постанові.

Частиною 3 ст. 481 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.

Завданням адміністративного судочинства, як вказується у ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, статтею 489 Митного Кодексу України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту даної статті випливає, що, у постанові повинно бути обґрунтовано і вмотивовано юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Таким чином, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право давати письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, а також може заявляти клопотання про складання протоколу та розгляд справи, в разі відмови від пояснень або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол.

При цьому, органом уповноваженим на розгляд справи позивача було проігноровано вищевказані вимоги закону та розглянуто справу у його відсутності, що в свою чергу позбавило ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) права надати під час розгляду справи пояснення з приводу складеного протоколу про порушення митних правил та надати з цього приводу відповідні докази. При цьому, митним органом не подано суду жодного доказу щодо належного оповіщення позивача про розгляд її справи.

Наведена обставина ставить під сумнів справедливість провадження про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернулась до адміністративної відповідальності, оскільки під час розгляду справи митним органом не забезпечено участі при розгляді справи правопорушника чи її захисника та не з`ясовано ступеня вини ОСОБА_1 (ОСОБА_1), наявність чи відсутність складу даного правопорушення, адже як зазначає позивач, в день коли на митну територію України було ввезено транспортний засіб «Мерседес», VIN НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_3 , вона перетинала кордон в якості пасажира автомобіля, власником автомобіля не була, тож жодного відношення до ввезення даного транспортного засобу немає. Також, у даній справі відсутні належні докази того, що позивач є власником чи має право користування транспортним засобом «Мерседес», р.н. НОМЕР_3 . Таким чином, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 470 МК України відповідачем не доведена.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 року у справі № 166/722/17, у якій вказав, що судами попередніх інстанції у процесі розгляду справи не було встановлено жодних документів, які б підтверджували наявність у позивача права власності чи права користування транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами , висновками експертів , показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

За таких обставин, суд вважає, що мотиви наведені митним органом в оскаржуваній постанові на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, не є достатніми, оскільки провадження у справі відбулось без забезпечення повноти дослідження обставин справи, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід направити на новий розгляд до Галицької митниці Держмитслужби Державної митної служби України (Львівської митниці ДФС). При цьому, під час розгляду справи уповноваженому органу слід врахувати обставини, наведені у даному судовому рішенні, які стали підставою для скасування оскаржуваної постанови, усунути вказані недоліки та оцінити доводи позивача щодо відсутності у його діях складу правопорушення.

Водночас, суд зазначає, що відсутні підстави для закриття провадження Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - задовольнити частково.

Скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Македона Павла Миколайовича № 2762/20900/18 від 06 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 481 МК України та накладення на неї адміністративного стягнення в розмірі 17 000,0 гривень.

Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 3 ст. 481 МК України направити на новий розгляд до Галицької митниці Держмитслужби Державної митної служби України (Львівської митниці ДФС).

У решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 / ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1)

Відповідач: Заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Македон Павло Миколайович (79005, м. Львів, вул. Костюшка, 1)

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Х.М. Мисько