Справа № 140/2337/19
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 рокуЛьвівСправа №140/2337/19 пров. №А/857/717/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у справі №140/2337/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов`язання вчинити дії (головуючий суддя першої інстанції Волдінер Ф.А., розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просить зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії в розмірі 82% грошового забезпечення відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та відповідно до розрахунку на пенсію починаючи з 1 січня 2016 року, а по перерахунку 5% з моменту настання часу на отримання пенсії з грудня 1997 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером Збройних Сил України та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), яка була призначена у розмірі 77 процентів від суми грошового забезпечення. У квітні 2018 року, у зв`язку з внесенням змін до грошового забезпечення поліцейських, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988, та на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача, зменшивши її основний розмір з 77 до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії в розмірі 77 процентів відповідної суми грошового забезпечення. Проте ГУ ПФУ у Волинській області листом від 01.07.2019 № 650/Д-01 повідомило про те, що перерахунок пенсії позивача, з урахуванням 70 процентів грошового забезпечення, здійснено за чинною редакцією Закону № 2262-XII.

Позивач вважає, що відповідач порушив ряд нормативно-правових актів, наведених у тексті позовної заяви, і такими діями, щодо зменшення основного розміру пенсії з 77 до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, порушив права та законні інтереси позивача, в результаті чого останній одержує пенсію у меншому розмірі. При цьому, позивач вказує, що процедури призначення та перерахунку пенсій є різними за змістом та механізмом їх проведення, для перерахунку пенсії мають застосовуватися норми Закону № 2262-XII, що визначають її розмір у процентах відповідних сум грошового забезпечення, які діяли на момент первинного призначення пенсії, а розмір призначеної пенсії в процентному відношенні відповідних сум грошового забезпечення не може бути зменшений навіть при зміні діючого законодавства, з огляду на конституційні норми щодо незворотності дії нормативно-правових актів в часі.

Крім того ОСОБА_1 вважає, що при призначенні пенсії відповідач неправильно визначив розмір пенсії, так як відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» (в редакції чинній станом на дату призначення пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення, а згідно наказу Заступника Міністра Оборони України Командувача сил протиповітряної оборони України від 25.09.1997 №0329 позивача було звільнено у запас за пунктом 65, підпункт «в» Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу - за станом здоров`я . Отже, так як вислуга років ОСОБА_1 становить 29 повних років і звільнений він з військової служби за станом здоров`я, то розмір пенсії мав бути встановленим у розмірі 82% відповідних сум грошового забезпечення (20 років це 55% + (9х3=27%) = 82%).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 77% з моменту призначення пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з моменту її призначення у розмірі 82% відповідних сум грошового забезпечення. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2018 у розмірі 82 процентів відповідних сум грошового забезпечення, і до настання обставин, з якими Закон пов`язує зміну розміру чи припинення виплати пенсії.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам органу доходів і зборів, неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору та неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права. Зокрема зазначає, що судом помилково застосовано до спірних правовідносин норму статті 13 Закону №2262 в частині визнання початкового відсотка грошового забезпечення 55%. Обов`язковою умовою для нарахування 55% грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу 20 років було звільнення особи у відставку за віком або станом здоров`я. В інших випадках, тобто і в разі звільнення в запас за станом здоров`я, застосовується податковий відсоток грошового забезпечення 50%. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в кому зазначає, що не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими та безпідставним, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Також вказує на те, що відповідно до ст. 1 Закону України №2262 передбачено три види пенсійного забезпечення: довічна пенсія за вислугу років; пенсія по інвалідності; пенсія по втраті годувальника. Законодавець у даному законі не розмежовує «вихід у відставку» та «звільнення в запас» як окремі поняття. Критерією для призначення пенсії у такому випадку є вислуга років і стан здоров`я.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Крім того, позивачем подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно із ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 25.09.1997 звільнений в запас за пунктом 65 підпункт «в» (за станом здоров`я) Тимчасового положення про проходження військової служби з посади начальника 1680 зенітної технічної ракетної бази 28 корпусу протиповітряної оборони та з 10.12.1997 виключено із списків особового складу частини.

20.01.1998 позивачу призначена пенсія в розмірі 77% грошового забезпечення відповідно до Закону №2262-XII з 11.12.1997. На момент призначення пенсі вислуга років позивача склала 29 років.

Волинським обласним військовим комісаріатом відповідно до Постанови №103 видано позивачу довідку в березні 2018 року №ХА14117 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, з якої вбачається, що розмір грошового забезпечення за нормами, чинними станом на 01.03.2018, за відповідною посадою становить: посадовий оклад 5070,00 грн; оклад за військовим званням (полковник) - 1410,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) 3240,00 грн; всього 9720,00 грн.

На виконання Постанови №103 ГУ ПФУ у Волинській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, виходячи із розміру 70% від суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір перерахованої пенсії з 01.04.2018 складає 5127,86 грн., що підтверджується перерахунком пенсії.

Позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 77% передбаченого грошового забезпечення.

На звернення ОСОБА_1 щодо правильності визначення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку відповідно до Постанови №103 ГУ ПФУ у Волинській області листом від 01.07.2019 № 650/Д-01 повідомило позивача про те, що перерахунок пенсії здійснювався, як цього вимагає чинна редакція статті 13 Закону №2262-XII з нового грошового забезпечення в розмірі 70% (максимальний).

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії з моменту призначення в розмірі 82% відповідного грошового забезпечення підлягають задоволенню, оскільки розмір пенсії повинен бути визначений як 82% відповідних сум грошового забезпечення (20 років вислуги та вихід на пенсію за станом здоров`я це 55% + (9 років вислуги понад 20 років х 3% = 27%) = 82%).

Проте апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції частково невірними та такими, що не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права з огляду на наступне.

Пунктом «а» статті 13 Закону №2262, в редакції, що діяла на день призначення позивачу пенсії, передбачено, що пенсії за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Тобто, умовою призначення пенсії за вислугу років у розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення є звільнення у відставку за віком або у відставку за станом здоров`я.

Відповідно до пункту 64 Тимчасового положення, що діяло на час звільнення позивача з військової служби, звільнення осіб офіцерського складу з військової служби здійснювалося: а) в запас, якщо вони не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби в мирний або воєнний час; б) у відставку, якщо вони досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби із зняттям з військового обліку.

Пунктом 65 Тимчасового положення унормовано, що офіцери можуть бути звільнені з військової служби: а) за вислугою строку служби; б) за віком у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі. Окремі категорії осіб офіцерського складу, перелік яких затверджується Міністром оборони України, за їх згодою можуть бути звільнені з військової служби за віком, якщо їм до досягнення встановленого граничного віку залишилося п`ять і менше років за умови наявності у них права на одержання пенсії за вислугу років.

Офіцери, у яких закінчився строк контракту і які досягли граничного віку перебування на військовій службі, можуть бути залишені на ній за їх згодою після укладення нового контракту, але не більш як до досягнення граничного віку перебування в запасі:

в) за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби;

г) у зв`язку зі скороченням штатів або з організаційними заходами в разі неможливості використання на військовій службі;

д) після закінчення строку контракту або у зв`язку з його розірванням;

е) через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України;

є) за службовою невідповідністю;

ж) у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили;

з) за власним бажанням за наявності вислуги не менш як п`ять років у календарному обчисленні на посадах офіцерського складу.

Витяг з наказу заступника Міністра оборони України командувача Сил Протиповітряної оборони України від 25.09.1997 року №0329 свідчить про те, що ОСОБА_1 було звільнено у запас за станом здоров`я, за пунктом 65 підпункту «в» Тимчасового положення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку що, оскільки позивача звільнено за станом здоров`я у запас, а не у відставку, призначення позивачу пенсії за вислугу років у розмірі 77% від грошового забезпечення є правомірним (50% + 27%).

Колегія суддів погоджується з позивачем, що його було звільнено за станом здоров`я, але умовою для призначення пенсії у розмірі 55% від грошового забезпечення є звільнення за станом здоров`я у відставку, а ОСОБА_1 було звільнено у запас.

Щодо вимог позивача про зменшення основного розміру пенсії з 77 до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії за вислугу років, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 04 липня 2002 року №51-IV у частині другій статті 13 Закону №2262-XII цифру « 85» замінено цифрою « 90».

Суд зазначає, що до моменту перерахунку пенсії позивача, вона обчислювалась виходячи із 77% сум грошового забезпечення.

Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VІ обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим Законом №3668-VІ, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Тому, з 01 жовтня 2011 року положення частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 90% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», замінивши такий граничний розмір на 80%.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності 01 квітня 2014 року, внесено зміни у частину другу статті 13 Закону №2262-ХІІ, згідно яких цифрове значення « 80» замінено цифрами « 70» (максимальний розмір пенсії).

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Вказані зміни набрали чинності з 01 травня 2014 року, а тому обмеження максимального розміру пенсії на рівні 70% застосовуються до пенсій, які призначаються з 01 травня 2014 року.

Так, відповідно до статті 63 Закону № 2262-XII, в редакції чинній на час перерахунку пенсії позивача, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Тобто, обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII, тоді як Кабінету Міністрів України делеговано визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за вказаним Законом.

При цьому, зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704), яка набрала чинності з 01 березня 2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103, пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови №704.

При цьому, Постанова №103 не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, відповідно до пункту 4 якого перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені 2 і 3 статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови №704, якою з 1 березня 2018 року змінено грошове забезпечення, зокрема, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.

Системний аналіз наведених норм права апеляційний суд дійшов висновку, що внесені Законом №1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №1166-VII не зазнала.

Таким чином, зміна розміру пенсії з 77% до 70% сум грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку, змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при призначенні такої відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Беручи до уваги суб`єктний склад спірних правовідносин, зміст позовних вимог та підстави позову, а також правове регулювання правовідносин, з яких виник цей спір, є достатні підстави вважати, що ця справа відповідає ознакам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/18.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що при перерахунку пенсії позивачу з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ та на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії, а тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії (77%), яке обчислювалося з 11.12.1997 відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Таким чином позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 року та зобов`язання провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2018 у розмірі 77 процентів відповідних сум грошового забезпечення, і до настання обставин, з якими Закон пов`язує зміну розміру чи припинення виплати пенсії.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нове рішення про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного вище підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову в сумі 768,40 грн.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити частково

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у справі №140/2337/19 скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2018 у розмірі 77 процентів відповідних сум грошового забезпечення, і до настання обставин, з якими Закон пов`язує зміну розміру чи припинення виплати пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ідентифікаційний код 13358826) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 01.04.2020р.