Справа № 642/1591/20
Суддя: Гримайло А. М.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№642/1591/20
Провадження№2-а/642/34/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року

Ленінський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Гримайло А.М.

за участю секретаря - Шаповал Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без участі сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до поліцейського 1 батальйону, 5 роти ГУНП в Донецькій області ДПП Тетеріна Володимира Юрійовича (адреса місцезнаходження: м.Маріуполь, пр.Нахімовський 86) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП України серії БР №280475 від «09» березня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.01.2020 року у зв`язку з відрядженням за межи країни позивачем до Управління патрульної поліції в Харківській області було надано запит, щодо існування відносно нього складеного адміністративного матеріалу з використанням його персональних даних. 20.01.2020 року з відповіді №19зі/41/14/03-2020 позивачу стало відомо, що існує раніше йому невідома постанова про накладання адміністративного правопорушення від 09.03.2017. Постанову позивачу було вручено 23.03.2020, тим самим строк оскарження постанови не пропущено. Згідно до тексту постанови на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., поліцейським Тетеріним В.Ю . З постановою позивач незгоден, бо 09.03.2017 року в зазначеному проміжку часу та доби, він не керував та не міг керувати транспортним засобом Мерседес, який не є його власністю, державний номерний знак НОМЕР_1 та ніколи не орендував такий транспортний засіб, який вказано у постанові серія БР №280475 від 09.03.2017 року. Більш того не має відношення до події зазначеної у постанові, ніколи не був в зазначеному в постанові місці.

Позивач вважає, що постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню, так як, правопорушення він не скоював, та взагалі не був в зазначеному місці скоєння правопорушення, відповідач не надав доказів, які підтверджували скоєння правопорушення позивачем.

У зв`язку з чим, позивач ОСОБА_1 був змушений звернутись до суду за відновленням свого порушеного права.

Ухвалою судді від 23.03.2020 року відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін.

Відповідач 31.03.2020 року отримав ухвалу про відкриття провадження та позов з додатками, однак, відзив на позовну заяву суду не надав.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності до ч.1 ст.286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 280475 від 09.03.2019 року, винесеної інспектором 1 бат 5 роти Тетеріним В.Ю., на дорозі М-03 Київ - Довжанський (на м.Ростов-на-Дону 665, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Мерседес з номерним знаком НОМЕР_2 перетнув суцільну смугу дорожньої розмітки, чим порушив Правила дорожнього руху України, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав суду відзив на позов та не надав будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові, не спростував вказане твердження позивача.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач умисно або з необережності порушив ПДР України.

Так єдиним фактом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст.122 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Таким чином, оскаржувана постанова від 09.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч.1 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до поліцейського 1 батальйону, 5 роти ГУНП в Донецькій області ДПП Тетеріна Володимира Юрійовича (адреса місцезнаходження: м.Маріуполь, пр.Нахімовський 86) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 280475 від 09 березня 2017 року

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до/або через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя - А.М.Гримайло