Справа № 521/3305/20
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 521/3305/20
Пр. №2-а/521/90/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі - Колесник Т.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил №2512/50000/19 від 10 жовтня 2019 року,

встановив:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Держмитслужби, посилаючись на те, що 10 жовтня 2019 року виконуючим обов`язки заступника начальника Одеської митниці ДФС Фонарюк А.О. відносно неї було винесено постанову в справі про порушення митних правил, якою її, ОСОБА_2 , було визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 183444,48 гривень.

Позивачка вказувала, що оскаржувана постанова №2512/50000/19 від 10 жовтня 2019 року була прийнята на підставі протоколу про порушення митних правил №2512/50000/19 від 11 вересня 2019 року.

Зі змісту вказаного протоколу та оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_3 , директором Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙРАС» (далі - ТОВ «АЙРАС»), при декларуванні товарів у митній декларації «ІМ40ДЕ» від 02 листопада 2018 року р. №UA500090/2018/009573 заявлено неправдиві відомості про вартість товарів, вчинені дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, що спричинило недобори митних платежів у сумі 61148,16 грн., чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Зазначила, що зі змісту протоколу №2512/50000/19 від 11 вересня 2019 року вбачається, що 02 листопада 2018 року в якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення в режимі «імпорт» директором Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТІОНІС» (далі - ТОВ «АКТІОНІС») Уличем В.М. були надані наступні документи: CMR від 01 жовтня 2018 року №2084, коносамент від 02 листопада 2018 року №GCL/KUM/ODS/180835, інвойс №IHR309 від 16 жовтня 2018 року, а також митна декларація в режимі «ІМ40ДЕ» від 02 листопада 2018 року №UA500090/2018/009573.

Вказувала, що відповідно до графи №54 відповідальною особою за заповнення та надання до митного органу України документів, необхідних для переміщення товарів через митний кордон України за митною декларацією «ІМ40ДЕ» від 02 листопада 2018 року №UA500090/2018/009573 є директор ТОВ «АКТІОНІС» Улич В.М., який відповідно до вимог ст. 266 МК України несе у повному обсязі відповідальність, передбачену МК України.

Стверджувала, що оскаржувану постанову від 10 жовтня 2019 року вона не отримувала, про її наявність дізналася лише в лютому 2020 року після отримання постанови старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ткачова А.В. про відкриття виконавчого провадження №61119199 щодо примусового виконання постанови №2512/50000/19 від 10 жовтня 2019 року, виданої Одеської митницею Держмитслужби.

Зазначила, що лише 25 лютого 2020 року її адвокатом було отримано вказану постанову від 10 жовтня 2019 року та інші запитувані документи.

Позивачка вважає постанову Одеської митниці Держмитслужби про порушення митних правил №2512/50000/19 від 10 жовтня 2019 року необґрунтованою та незаконною, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як вона, за її думкою, не є суб`єктом декларування.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка просила суд скасувати постанову Одеської митниці Держмитслужби від 10 жовтня 2019 рокув справі про порушення митних правил №2512/50000/19 про притягнення її, ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 МК України та закрити провадження у справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 березня 2020 року було відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 30-31).

Позивачка та її представник, який діє на підставі ордеру від 03 березня 2020 року, в судове засідання не з`явилися, надали клопотання, згідно якого підтримали позов в повному обсязі, просили суд його задовольнити та розглянути справу за їх відсутності (а.с.28, 50, 51).

Представник Одеської митниці Держмитслужби в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст.ст. 124, 126 КАС України, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав (а.с. 52).

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 липня 2019 року ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені (а.с. 7).

Судом встановлено, що 02 листопада 2018 року до Одеської митниці ДФС від фірми-відправника «Formul Kalip Plastik Sanayi VE Ticaret Limited Sirketi» на а/м НОМЕР_1 НОМЕР_2 надійшов товар «труби, фітінги, вентилі та ін.».

02 листопада 2018 року в якості підстави для переміщення зазначених товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення в режимі «імпорт» директором ТОВ «АКТІОНІС» Уличем В.М. були надані наступні документи: CMR від 01 жовтня 2018 року №2084, коносамент від 02 листопада 2018 року №GCL/KUM/ODS/180835, інвойс №IHR309 від 16 жовтня 2018 року, а також митна декларація в режимі «ІМ40ДЕ» від 02 листопада 2018 року №UA500090/2018/009573.

Відповідно до митної декларації «ІМ40ДЕ» від 02 листопада 2018 року №UA500090/2018/009573 зазначені товари підлягали переміщенню в контейнері BSIU9331840 через митний кордон України від компанії-відправника «Formul Kalip Plastik Sanayi VE Ticaret Limited Sirketi» (Туреччина) на адресу компанії покупця та одержувача ТОВ «АЙРАС» (м. Одеса, вул. Довженка, 4, кв. 40) на умовах поставки «CFR Одеса». Загальна митна вартість товару склала 1468403,63 грн.

02 листопада 2018 року зазначені товари були оформлені в Одеській митниці ДФС у митному режимі імпорт та випущені у вільній обіг.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до інформації, зазначеній у митній декларації №UA500090/2018/009573 та товаросупровідних документах, відправником товару є компанія «Formul Kalip Plastik Sanayi VE Ticaret Limited Sirketi» (Туреччина), а покупцем та одержувачем є ТОВ «АЙРАС» (м. Одеса, вул. Довженка, 4, кв. 40).

Встановлено, що для встановлення автентичності поданих для митного оформлення документів Одеською митницею ДФС в порядку ст. 336 МК України було направлено запит від 15 січня 2019 року за №845/5/99-99-20-02-01-16 до митних органів Туреччини.

09 серпня 2019 року до Одеської митниці ДФС листом Департаменту організації протидії митним порушенням та міжнародної взаємодії ДФС України від 01 серпня 2019 року №24984/7/99-99-20-02-01-17 надійшла відповідь митних органів Туреччини №4.01.03/UA-468450 від 26 червня 2019 року із наданням експортних митних декларацій, які були підставою відправки товарів з Туреччини на Україну.

В ході опрацювання інформації, яка надана у листі митних органів Туреччини №4.01.03/UА-468450 від 26.06.2019 було встановлено, що фактично товар, оформлений в Одеській митниці ДФС за «ІМ40ДЕ» від 02 листопада 2018 року №UA500090/2018/009573 оформлювався в режимі «експорт» до України у митних органах Туреччини на умовах поставки «EXW UKRAYNA» за наступними МД та інвойсом: МД №1843100ЕХ234045 та інвойсом ІНR354.

Відповідно наданим до Одеської митниці ДФС документам та згідно МД «ІМ40ДЕ» від 02 листопада 2018 року №UA500090/2018/009573 фактурна вартість товарів складала 42683,25 доларів США (згідно курсу НБУ на момент митного оформлення - 1201869,11 грн.), митна вартість склала 1468403,63 грн., разом з тим, згідно отриманої відповіді митних органів Туреччини, встановлено, що фактично вартість товарів за митною декларацією №1843100ЕХ234045 складала 60228,96 доларів США.

Тобто, різниця між вартістю товарів за митною декларацією «ІМ40ДЕ» від 02 листопада 2018 року №UA500090/2018/009573 та фактичною загальною вартістю товарів, оформлених з Туреччини до України, складає 494649,69 грн., що свідчить про суттєве заниження вартості товарів, оформлених в Одеській митниці ДФС.

У постанові Одеської митниці ДФС за №2512/50000/19 від 10 жовтня 2019 року зазначено, що згідно службової записки митного поста «Чорноморський», Одеської митниці ДФС від 02 вересня 2019 року за №2423/15-70-62-01, сума митних платежів повинна становити 443792,84 грн., у той час як за митною декларацією «ІМ40ДЕ» від 02 листопада 2018 року №UA500090/2018/009573сплачено 382644,68 грн. Розмір не сплачених митних платежів становить 61148,16 грн.

Відповідно до ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного оформлення.

Згідно ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України, у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України сплатити митні платежі. Для належного виконання цих обов`язків декларанту надано право перед початком декларування провести фізичний огляд, товару брати проби та зразки товарів. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 266 МК України саме декларант несе у повному обсязі відповідальність за вчинення порушення митних правил.

Частиною 8 ст. 264 Митного Кодексу України передбачено, що з моменту прийняття органом доходів та зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

З матеріалів справи вбачається, що 03 вересня 2019 року Одеською митницею ДФС на ім`я керівника ТОВ «АЙРАС» ОСОБА_3 було направлено лист з вимогою до останньої з`явитися 11 вересня 2019 року о 15 годині 00 хвилин до першого відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС з метою надання письмових пояснень, а також прийняття участі у можливому складанні протоколу про порушення митних правил, ознайомлення з відповідними правами та обов`язками та одержанні другого екземпляру протоколу про порушення митних правил (а.с. 12).

10 вересня 2019 року вказаний лист Одеської митниці ДФС від 03 вересня 2019 року був отриманий співпрацівником ТОВ «АЙРАС», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового переказу, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 13).

Таким чином, позивачка була повідомлена належним чином про те, що вона повинна з`явитися та надати до Одеської митниці ДФС письмові пояснення щодо законності ввезення на митну територію України товарів «труб, фітінгів, вентилів та ін.». (а.с. 12, 13).

Встановлено, що 11 вересня 2019 року головним державним інспектором першого відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС Ткаченко Б.А. відносно ОСОБА_3 було винесено протокол про порушення митних правил №2512/50000/19, згідно якого розгляд справи щодо останньої було призначено на 10 жовтня 2019 року об 11 годині 00 хвилин (а.с. 14-18).

10 жовтня 2019 року виконуючим обов`язки начальника Одеської митниці ДФС-начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС Фонарюк А.О. було винесено постанову про порушенням митних правил №2512/50000/19, розпочатої 11 вересня 2019 року, за ознаками вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 183444, 48 гривень (а.с. 19-22).

Судом встановлено, що директор ТОВ «АКТІОНІС» Улич В.М., як декларант, надав до Одеської митниці ДФС митну декларацію типу «ІМ40ДЕ», яку було прийнято та зареєстровано 02 листопада 2018 року за №UA500090/2018/009573, на товари, які було ввезено з Туреччини на митну територію України, фактурна вартість товару була визначена у розмірі 42683,25 доларів США, що на момент оформлення згідно курсу НБУ складало 1201869,11 грн., загальна митна вартість склала 1468403,63 грн., митні платежі були сплачені в розмірі 382644,68 грн.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до Одеської митниці ДФС, директором ТОВ «АКТІОНІС» Улич В.М., були надані документи: CMR від 01 жовтня 2018 року №2084, коносамент від 02 листопада 2018 року №GCL/KUM/ODS/180835, інвойс №IHR309 від 16 жовтня 2018 року, а також митна декларація в режимі «ІМ40ДЕ» від 02 листопада 2018 року №UA500090/2018/009573 (а.с. 19).

Таким чином, декларантом та особою, яка подала до Одеської митниці ДФС товаросупровідні документи, а також митну декларацію в режимі «ІМ40ДЕ» від 02 листопада 2018 року №UA500090/2018/009573 був директор ТОВ «АКТІОНІС» Улич В.М., а покупцем та одержувачем є ТОВ «АЙРАС», директором якого є позивачка.

Доказів того, що ОСОБА_2 була декларантом вище зазначених товарів матеріали справи не містять.

Згідно ч. 6 ст. 69 МК України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органом доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів рішення про класифікацію цих товарів було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частина 2 ст. 53 МК України визначає документи, що підтверджують митну вартість товарів. Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Судом встановлено, що Одеською митницею ДФС була складена письмова вимога щодо надання письмових пояснень щодо товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією «ІМ40ДЕ» від 02 листопада 2018 року №UA500090/2018/009573, яка була отримала співпрацівником ТОВ «АЙРАС», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового переказу, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 13).

Доказів направлення письмової вимоги щодо надання письмових пояснень щодо товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією «ІМ40ДЕ» від 02 листопада 2018 року №UA500090/2018/009573 на адресу ТОВ «АКТІОНІС» матеріали справи не містять.

Статтею 488 МК України встановлено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 497 МК України, у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь: 1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; 2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи); 3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення); 4) захисники; 5) представники органів доходів і зборів; 6) свідки; 7) експерти; 8) перекладачі; 9) поняті.

Згідно ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил в органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Отже, чинним на час виникнення спірних відносин МК України визначено порядок провадження у справі про порушення митних правил, визначено зокрема право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знати про час та місце розгляду справи, брати участь у розгляді справи, подавати пояснення та заперечення.

Також, МК України визначено єдину обов`язкову умову розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: розгляд справи може відбуватись за відсутності особи, яка притягається до відповідальності лише в разі, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що листом Одеської митниці ДФС №8220/10/15-70-20-01-17 від 12 вересня 2019 року копія вищевказаного протоколу була направлена рекомендованим поштовим відправленням на адресу позивачки, однак 21 жовтня 2019 року відправлення було повернуто за закінченням терміну зберігання (а.с. 24, 25, 26).

Встановлено, що постанова №2512/50000/19 від 10 жовтня 2019 року була складена за відсутності позивачки, доказів на підтвердження своєчасного її сповіщення про місце і час розгляду справи суду не надано, що свідчить про порушення посадовою особою відповідача порядку розгляду справи, з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо застосування адміністративного стягнення.

Частиною першою ст. 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За приписами статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Суд зауважує, що на підтвердження вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, представником Одеської митниці Держмитслужби не було надано ні відзиву на позов, ні жодних належних та допустимих доказів.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

За змістом частини першої ст. 9 та ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, так як позивачем не було подано митному органу неправдивих відомостей, необхідних для визначення вартості товару, декларування товару здійснювалось на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар, при цьому, сам по собі факт невірного визначення вартості товару, за умови не подання декларантом неправдивих відомостей, необхідних для визначення вартості товару, не створює склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Враховуючи наведене, зазначення невірної вартості товару в декларації, як було встановлено Одеською митницею ДФС, не може бути доказом того, що дії позивачки були направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу, оскільки відповідач не надав доказів того, що саме позивачка зазначила невірну вартість товару в декларації.

На підставі досліджених по справі доказів суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ч. 2 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягненняОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 529 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

На підставі ч. 6 ст. 530 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому КАС України.

Згідно ст. 531 ч.1 п.1 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вбачає обґрунтованим задовольнити вимоги позивачки та скасувати оскаржувану постанову. Разом з тим, оскільки в процесі розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність в діях позивачки порушень митних правил, суд вбачає обґрунтованим закрити провадження у відповідній справі.

Керуючись ст. ст. 4, 53, 57, 71, 292, 485, 494, 495, 498, 529, 530, 531 Митного кодексу України, ст. ст. 2, 5, 9, 20, 238, 242, 245, 250, 257, 260, 261, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил №2512/50000/19 від 10 жовтня 2019 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Одеської митниці Державної фіскальної служби України від 10 жовтня 2019 року у справі про порушення митних правил №2512/50000/19, якою ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 183444,48 грн., провадження у справі про порушення митних правил - закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складено 06 квітня 2020 року.

Суддя: О.М. Сегеда