Справа № 400/91/20
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 р. № 400/91/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., розглянув в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегабуд-Н", вул. 1 Слобідська, 8-А, кв.3,Миколаїв,54055

до відповідача:Державної податкової служби України, Львівська площа, 8, м. Київ, 046555

треті особи:Товариство з обмеженою відповідальністю " Чисто Клінінг", вул. Кагатна, 1-К, м. Миколаїв, 54007

про:скасування рішення від 29.11.2019 р. № 1341415/41528079,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегабуд-Н» (далі - позивач або ТОВ «Мегабуд-Н») звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ «Чисто Клінінг», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна податкова служба України з вимогами скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 29.11.2019 року № 1341415/41528079.

Ухвалою суду від 04.03.2020 року замінено первісного відповідача - Головне управління ДПС у Миколаївській області належним - Державною податковою службою України (далі-відповідач).

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач безпідставно не здійснив реєстрацію податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки не зрозуміло з яких підстав позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних, так як, на думку позивача, він не допускав порушення норм податкового законодавства та відповідачу були надані всі первинні документи, наявні у позивача.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що реєстрація податкових накладних позивача була зупинена на підставі п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, підставою для зупинення є те, що податкова накладна не відповідає п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податків.

Ухвалою від 27.01.2020 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 04.03.2020 року на 10:35 год.

Представник позивача 02.03.2020 року надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмово провадження. Відповідач та третя особа в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України суд, перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч.5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, матеріали, що мітяться в справі у їх сукупності, суд установив таке.

ТОВ «Мегабуд-Н» зареєстровано, як юридична особа 17.08.2017 року.

Видами діяльності позивача є: Код КВЕД 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва, код КВЕД 23.69 Виробництво інших виробів із бетону гіпсу та цементу, код КВЕД 42.91 Будівництво водних споруд, код КВЕД 42.99 Будівництво інших споруд, н. в. і. у., код КВЕД 43.11 Знесення, код КВЕД 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику, код КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи, код КВЕД 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи, код КВЕД 43.39 Інші роботи із завершення будівництва, код КВЕД 43.91 Покрівельні роботи, код КВЕД 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у., код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, код КВЕД 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами, код КВЕД 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, код КВЕД 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням, код КВЕД 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, код КВЕД 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами, код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними обладнанням, код КВЕД 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальними устаткуванням і приладдям до нього, код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, код КВЕД 52.10 Складське господарство, код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, код КВЕД 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, код КВЕД 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, код КВЕД 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування, код КВЕД 33.17 Ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів, код КВЕД 33.19 Ремонт і технічне обслуговування інших машин і устаткування, код КВЕД 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування, код КВЕД 41.10 Організація будівництва будівель, код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель, код КВЕД 42.11 Будівництво доріг і автострад.

01.10.2019 року позивач уклав з ТОВ «Чисто Клінінг» договір №01-10-2019 купівлі-продажу товарів, предметом якого є поставка товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 400 000,00 грн.

Згідно видаткової накладної №150 від 18.10.2019 року ТОВ «Мегабуд-Н» поставило на адресу ТОВ «Чисто Клінінг» товарно-матеріальні цінності на загальну суму 132, 00 грн. із ПДВ.

18.10.2019 року позивачем було складено податкову накладну №79, та 12.11.2019 року зазначену накладну було направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН).

Відповідач прийняв податкову накладну, але реєстрація накладної була зупинена на підставі п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, що підтверджується відповідною квитанцією, доданою до матеріалів справи. У квитанції вказано, що податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку корегування в ЄРПН.

18.11.2019 року позивач направив на адресу відповідача письмове пояснення щодо обставин виконання договору із своїм контрагентом та копії фінансово-господарських документів позивача, які безперечно підтверджують реальність здійснення операцій. Вказані пояснення відповідачем отримано, про що свідчить повідомлення від 21.11.2019 року.

29.11.2019 року відповідачем винесено рішення № 1341415/41528079 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18.10.2019 року №79 з посиланням на те, що платником податків не надано копії документів.

З матеріалів справи вбачається, що зазначене не відповідає дійсності, оскільки після зупинення реєстрації податкової накладної, позивачем направлено відповідачу усі первинні документи.

Позивач не погоджується з цим рішенням, оскільки факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ні факт здійснення платником податків господарської операції, ні факт наявності дати виникнення саме першої події, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна.

Відповідач в наданому до суду відзиві, заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову. Свою позицію аргументував тим, що реєстрація податкової накладної позивача була зупинена на підставі п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 201.1 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та /або коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

-для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

-для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до п. 201.16 ст. 210 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України на виконання цієї норми прийняв постанову від 21.02.2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі постанова №117), яка діяла на момент виникнення подій, що зазначені в позовній заяві, якою затвердив такі Порядки: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок зупинення); Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі Порядок роботи комісій); Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок розгляду скарг).

Відповідно до п.14 та п.15 Порядку зупинення, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема, зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку,яким оформлені повноваження осіб які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у п. 14 Порядку зупинення, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до п.15 Порядку зупинення, розглядаються комісіями контролюючого органів (п.18 Порядку зупинення). Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків) та комісії центрального рівня (п.19 Порядку зупинення).

Згідно п.20 Порядку зупинення, зазначені комісії приймають рішення про:

-реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

-відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з п.21 Порядку зупинення, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до пп.4 п.13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. Наведені норми передбачають, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав контролюючому органу копії фінансово-господарських документів щодо діяльності ТОВ «Мегабуд-Н».

В оскаржуваному рішенні від 29.11.2019 року №1341415/41528079 підставою для його прийняття зазначено ненадання платником податку копій документів. Зазначена підстава є цитатою частини положень п.14 та п.21 Порядку зупинення, тобто формулювання підстави є абстрактним та формальним. В оскаржуваному рішенні відсутня будь-яка конкретизація, яких саме документів не вистачило для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної №79 від 18.10.2019 року. У відзиві на позовну заяву відповідач також не навів конкретизації претензій до первинних документів позивача. За таких обставин, суд вважає, що мотиви ухвалення відповідачем рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №79 від 18.10.2019 не відповідає ч.3 ст.2 КАС України та є необґрунтованими.

Вирішуючи по суті зазначений спір, суд виходить з того, що надані позивачем на адресу відповідача документи, цілком відповідають вимогам для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не спростовано відповідачем під час судового розгляду справи. Згідно ст..9 КАС України розгляд і вирішення справ здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відтак саме відповідач повинен надати суду докази про те, що документи позивача складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути зрозумілим для того, щоб платник податку мав можливість їх виправити або оскаржити. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів правомірності та обґрунтованості оскаржуваного позивачем рішення від 29.11.2019 року №1341415/41528079.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його службова чи посадова особа. Отже, сплачений судовий збір у сумі 2102,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України.

Однією з вимог заявлених позивачем в адміністративному позові, є вимога п.3 « стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу». Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 6306.00 грн.

Відшкодування витрат на правничу допомогу регулюється ст.. 134 КАС України. Відповідно до положень ст.. 134 КАС України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України). На підтвердження суми витрат на професійну правничу допомогу (6306.00 грн.) позивач надав: договір-доручення №ПН-1 від 03.01.2020 року про надання правової допомоги, що був укладений між позивачем в особі директора та адвокатським бюро «СЕРГІЯ БЄЛІКА»; додаток №1 до Договору-доручення №ПН-1 протокол №1 узгодження договірної ціни від 03.01.2020 року; ордер про надання правничої (правової) допомоги від 03.01.2020 року №1007738; рахунок-фактуру від 08.01.2020 року №79-10; акт приймання-передачі правових послуг згідно договору про надання правових послуг №ПН-1 від 08.01.2020 року; звіт №79-10/1 про надані правові послуги згідно договору про надання правових послуг №ПН-1 від 08.01.2020 року; платіжне доручення від 08.01.2020 року №208.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У цьому випадку сторони усправі (крім суб`єктів владних повноважень) мають право на розподіл понесених витрат на правничу допомогу адвоката.

Водночас аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, що підтверджують понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року по справі №910/2170/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 КАС України,при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи та надані адвокатом послуги, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, обсяги наданих адвокатом послуг, ціну позову та значення справи для сторони, суд зазначає наступне.

Щодо складності справи, суд звертає увагу на те, що в провадженні Миколаївського адміністративного суду знаходиться значна кількість аналогічних справ, представником в яких є Адвокатське бюро «СЕРГІЯ БЄЛІКА», суть спору у цих справах є ідентичною, а позовні вимоги відрізняються лише реквізитами позивача, номером податкової накладної, що направляється на адресу контролюючого органу та номером рішення комісії. В ухвалі суду про відкриття провадження у справі зазначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, тому дана категорія справ відноситься до справ незначної складності.

Досліджуючи надані представником позивача документи, судом встановлено, що Договором передбачено надання правової допомоги щодо підготовлення та передачі до адміністративного суду позовної заяви про скасування рішень Комісії ДПС України про відмову в реєстрації податкових накладних клієнта. Ані Договір про надання правової допомоги, ані платіжне доручення не містять жодного посилання на адміністративну справу, в межах якої заявлені витрати на відшкодування правничої допомоги. Тобто вказані документи не доводять факту понесення Позивачем витрат на правову допомогу в конкретній адміністративній справі. Відсутність конкретизації по адміністративній справі ставить під сумнів обґрунтованість заявленої суми для відшкодування витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою.

Таким чином, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову.

Досліджуючи надані представником позивача документи, судом встановлено, що позивач просить скасувати рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №79 від 17.10.2019 року на загальну суму 132, 00 грн., з яких ПДВ 22,00 грн., та заявляє про понесені витрати на правову допомогу у сумі 6306,00 грн.

Представником не обґрунтовано витраченого часу на надання обсягу послуг, вказаного в разунку-фактурі №79-10 від 08.01.2020 року. В цьому випадку сума ймовірних витрат позивача, пов`язаних з прийняттям відповідачем рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №791 від 18.10.2019 року на суму 132,00 грн., не може бути співмірною та пропорційною сумі витрат на правову допомогу 6306,00 грн. Відтак, суд зазначає,що в даному випадку, співмірним, відповідно до ч.5 ст. 134 КАС України, буде наступний розмір витрат: з підготовки позовної заяви 1051,00 грн.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст..139 КАС України та підлягають поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабуд-Н» (вул.. 1 Слобідська, 8-А, кв. 3, м. Миколаїв, 54055, ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 046555, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 29.11.2019 року №1341415/41528079.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 046555, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегабуд-Н» (вул.. 1 Слобідська, 8-А, кв. 3, м. Миколаїв, 54055, ) судовий збір в розмірі 2102,00 грню, сплачений платіжним дорученням № 332 від 13.01.2020 року (дві тисячі сто дві гривні) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1051,00 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна гривня).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Мельник