Справа № 440/2979/19
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 березня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/2979/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій (бездіяльності) щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати держаної пенсії та зобов`язання здійснити розрахунок та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії, яка нарахована та виплачена на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 24.06.2014 у справі №527/550/14-а, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014, за період з 01.01.2014 по 24.06.2014, та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена йому 19.07.2019 на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2014 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 19.07.2019.

Рішенням суду від 23 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії (основної та додаткової), яка була нарахована та виплачена ОСОБА_1 на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 24.06.2014 у справі №527/550/14-а за період з 22.01.2014 по 02.08.2014, починаючи з 01.01.2014 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 17.07.2019. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 по справі №440/2979/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернено скаржнику.

17.01.2019 Полтавський окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

14.02.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (заява подана в порядку передбаченому ст. 383 КАС України) у справі №440/2979/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якої заявник просить визнати протиправними дії, вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 у справі №440/2979/19, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виконати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 у справі №440/2979/19, здійснивши вірний розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії (основної та додаткової) відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 та постановити окрему ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи проводити без заявника в письмовому провадженні.

24.02.2020 Полтавським окружним адміністративним судом постановлено окрему ухвали якою задоволено заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (заява подана в порядку передбаченому ст. 383 КАС України) у справі №440/2979/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, вчинені на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 у справі №440/2979/19. Копію окремої ухвали направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 у справі №440/2979/19. Про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 у справі №440/2979/19 повідомити Полтавський окружний адміністративний суд протягом 30 днів з дня отримання копії цієї окремої ухвали.

На виконання окремої ухвали 27.03.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області суду надано інформацію про виконання виконання судового рішення згідно якої у період з січня 2014 року по червень 2019 року ОСОБА_1 виплачено компенсацію в сумі 41054,86 грн.

Розглянувши подану заяву та матеріали адміністративної справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд. У свою чергу, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголосив, що "<…> це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію <…>. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97, пункт 41). "<…> Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок <…> саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції" (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.09 (заява №40450/04), пункти 51, 54).

Отже, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Рішенням суду у цій справі пенсійний орган зобов`язано зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії (основної та додаткової), яка була нарахована та виплачена ОСОБА_1 на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 24.06.2014 у справі №527/550/14-а за період з 22.01.2014 по 02.08.2014, починаючи з 01.01.2014 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 17.07.2019.

На виконання рішення суду відповідач здійснив нарахування суми компенсаційної виплати ОСОБА_1 (о/р НОМЕР_1), зробленого з метою виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 у справі №440/2979/19, який надано відповідачем разом із інформацією про виконання рішення суду судом встановлено, що пенсійний орган здійснив розрахунок компенсації ОСОБА_1 лише за період з січня по червень 2014 року, а не по 17.07.2019 року.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19.10.2000 (далі - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 3 Закону №2050-ІІІ встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно із пунктом 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Враховуючи вищевикладені норми, компенсація обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу, тобто приріст індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100 (без врахування інфляції місяця, за який виплачується доход).

Із наданого відповідачем розрахунку суми компенсаційної виплати ОСОБА_1 судом встановлено, що відповідачем за період з січня по червень 2014 року в графі "сума різниці" зазначено 27811,70, а в графі "компенсація" зазначено суму 41054,86. Всі інші графи такого розрахунку, у тому числі: "сума різниці" та "компенсація" не заповненні за період з 07.2014 по 06.2019.

Таким чином, здійснюючи розрахунок компенсації позивачу лише з січня по червень 2014 року, а не як зобов`язано рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 у справі №440/2979/19, а починаючи з січня 2014 року по 17.07.2019 пенсійний орган діяв протиправно та не виконав рішення суду не зважаючи на наявність окремої ухвали.

Відтак, наявний у матеріалах заяви розрахунок суми компенсаційної виплати ОСОБА_1 не містить детального розрахунку із зазначенням всіх величин та індексів, згаданих вище, по кожному окремо взятому місяцю, у тому числі починаючи з січня 2014 року, зокрема не містить детального розрахунку добутку нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за кожен відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100, чим позбавлено як позивача, так і суд можливості встановити належне та в повному обсязі здійснення пенсійним органом розрахунку такої компенсації ОСОБА_1 у відповідності до вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001.

За такої обставини дії органу пенсійного фонду щодо порядку розрахунку суми компенсації не відповідають вимогам законодавства України.

Суд зауважує, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок. Водночас затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Європейський суд з прав людини у пункті 46 Рішення від 15.10.09 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання (див. рішення у справі "Метаксас проти Греції" (Metaxas v. Greece), N 8415/02, п. 19, від 27 травня 2004 року; та у справі "Лізанець проти України" (Lizanets v. Ukraine), N 6725/03, п. 43, від 31 травня 2007 року). У таких справах відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання (див. згадане вище рішення у справі Бурдова (N 2), п. 68).

Конституційний Суд України у Рішенні від 9.07.07 №6-рп/2007 вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2).

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Оскільки у наведеній нормі зазначено, що судовий контроль встановлюється після ухвалення судового рішення у справі (вживається словосполучення "суд, який ухвалив"), то можна дійти висновку, що для встановлення судового контролю повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення по справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення.

Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення.

Вказана позиція узгоджується із ухвалою Верховного Суду від 20.06.18 у справі №800/592/17.

За таких обставин, суд, у порядку здійснення судового контролю за виконанням суб`єктом владних повноважень рішення в адміністративній справі, вважає за необхідне зобов`язати відповідача подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 23.09.19 у цій справі упродовж одного місяця з дня отримання цієї ухвали суду.

Керуючись статтями 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 23 вересня 2019 року у справі №440/2979/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії упродовж одного місяця з дня отримання цієї ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Бойко