Справа № 560/1557/20
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1557/20
РІШЕННЯ

іменем України

02 квітня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання дій протиправними та скасування постанови № 60895853 від 28.02.2020,

ВСТАНОВИВ:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області звернулось до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), в якому просить визнати дії Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо накладення постановою старшого державного виконавця Ніколова А.В. у виконавчому провадженні № 60895853 на територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області штрафу у розмірі 5100 грн. протиправними. Постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ніколова А. В., винесену у виконавчому провадженні № 60895853 від 28.02.2020, про накладення на територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області штрафу в розмірі 5100 грн. скасувати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ніколовим А.В. на територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області за невиконання без поважних причин рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.04.2019 накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. Постанова мотивована тим, що відповідно до заяви стягувана ОСОБА_1 вищезазначене рішення суду виконане частково (в частині здійснення перерахунку), а виплата нарахованих коштів боржником не здійснена.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області про стягнення коштів задоволено. Зобов`язано територіальне управління нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з 01 лютого 2007 року по 31 грудня 2011 року включно з урахуванням проведених виплат та компенсацію втрати частини доходів за несвоєчасну її виплату з березня 2007 року по дату виплати заборгованості по заробітній платі, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання зазначеного рішення суду територіальним управлінням ОСОБА_1 02.09.2019 зроблено перерахунок заробітної плати з 01.02.2007 по 31.12.2011 за період роботи суддею Хмельницького міськрайонного суду. Сума заборгованості після відрахування всіх податків складає 43216,24 грн.

Позивач зазначає, що кошторисами територіального управління видатки для виплати заробітної плати суддям у відставці за рішенням суду не передбачені, тому виплатити заробітну плату ОСОБА_1 , яка нарахована відповідно до рішення суду, не представляється можливим.

В зв`язку із цим просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.03.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

До суду 31.03.2020 надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що 16.12.2019 на підставі заяви ОСОБА_1 відділом примусового виконання рішень відкрито виконавче провадження №60895853 про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка направлена сторонам виконавчого провадження для відома та виконання 17.12.2019.

На виконання даної постанови, відповідач 28.12.2019 повідомив про часткове виконання рішення суду, а саме в частині перерахунку заробітної плати, однак таку виплату як передбачено рішенням суду, не проведено.

В ході примусового виконання від стягувача на запит державного виконавця надійшла заява відповідно до якої вбачалось, що рішення суду боржником не виконано, заробітна не виплачена. Відповідач зазначає, що застосування такого заходу як накладення на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця, який направлений на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надіслав до суду 31.03.2020 клопотання в якому просить розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від представника відповідача на адресу суду 31.03.2020 надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.4 ст.287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

З врахуванням поданих заяв та приписів КАС України суд вважає за можливе розгляд справи здійснити в письмовому провадженні.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року, позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області про стягнення боргу задоволено частково. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з 01 лютого 2007 року по 31 грудня 2011 року включно з урахуванням проведених виплат та компенсацію втрати частини доходів за несвоєчасну її виплату з березня 2007 року по дату виплати заборгованості по заробітній платі, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На виконання зазначеного рішення 03 грудня 2019 року Хмельницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №2240/2276/18.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ніколовим А.В. 17.12.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60895853.

Листом від 28.12.2019 №918/19 Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області повідомило старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про те, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.04.2019 ОСОБА_1 02.09.2019 зроблено перерахунок заробітної плати з 01.02.2007 по 31.12.2011 за період роботи суддею Хмельницького міськрайонного суду. Сума заборгованості після відрахування всіх податків складає 43216,24 грн.

При цьому, кошторисами позивача видатки для виплати заробітної плати суддям у відставці за рішенням суду не передбачені. Тому, виплатити заробітну плату ОСОБА_1 , яка нарахована відповідно до рішення суду, не можливо.

У листі також зазначено, що рішення судів на користь суддів виконуються за рахунок бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів", у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" від 03.08.2011 №845.

Враховуючи не виконання Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області судового рішення від 04.04.2019, відповідач виніс постанову про накладення штрафу на Територіальне управлінням Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області в розмірі 5100,00 грн.

Вважаючи таку постанову про накладення штрафу необґрунтованою та такою, що прийнята без урахування фактичних обставин, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірних правовідносин, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 16 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина 8 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частиною 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З викладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач не виплатив ОСОБА_1 заборгованість з заробітної плати у зв`язку з відсутністю фінансового забезпечення.

Суд зазначає, що за своєю природою штраф - це міра адміністративної відповідальності. Штрафи представляють собою грошові стягнення, тобто є обтяженням майнового характеру для учасників виконавчого провадження. При цьому, штрафи можуть накладатися лише за винні дії чи бездіяльність.

Також суд звертає увагу на те, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником, та які не залежали від його волевиявлення.

Як встановлено з матеріалів справи, на виконання рішення суду здійснено перерахунок ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01.02.2007 по 31.12.2011 та нараховано грошові кошти у сумі 43216,24 грн, однак вказані кошти не виплачено у зв`язку із тим, що кошторисами територіального управління видатки для виплати заробітної плати суддям у відставці за рішенням суду не передбачені.

Водночас, виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів здійснюється Державною судовою адміністрацією України у порядку черговості згідно з чинним законодавством України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів" у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період, та з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45) (далі - Порядок №845).

Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Згідно з пунктом 25 Порядку №845 безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

У разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою.

Суд зазначає, що судові рішення, які передбачають виплату на користь суддів коштів, здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми 051150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів".

Оскільки виконання виконавчого листа №2240/2276/18, виданого 03.12.2019 Хмельницьким окружним адміністративним судом, передбачає виділення коштів для проведення виплат судді, виконання вказаного судового рішення має здійснюватись Державною казначейською службою України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів".

На думку суду, виконання зазначеного виконавчого листа має здійснюватись в межах визначеного Кабінетом Міністрів України порядку, що, у свою чергу, виключає відповідальність боржника (позивача) за невиконання цього судового рішення.

Висновки, аналогічні зазначеним, наведені у постанові Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №826/721/16, в якій, зокрема, вказано, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, дії Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо накладення постановою старшого державного виконавця Ніколова А.В. у виконавчому провадженні № 60895853 на територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області штрафу у розмірі 5100,00 грн є протиправними.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи наведене, наявні правові підстави для визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ніколова А.В., винесеної у виконавчому провадженні № 60895853 від 28.02.2020, про накладення на територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в спірних правовідносинах Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області не здійснює публічно-владні управлінські функцій як суб`єкт владних повноважень, суд вважає, що на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання дій протиправними та скасування постанови № 60895853 від 28.02.2020 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо накладення постановою старшого державного виконавця Ніколова А.В. у виконавчому провадженні № 60895853 на територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ніколова А.В. винесену у виконавчому провадженні № 60895853 від 28.02.2020 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Стягнути на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02 квітня 2020 року

Позивач:Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області (вул. Соборна, 75,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , ідентифікаційний код - 26293548)
Відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (вул. Тернопільська, 13/2,Хмельницький, Хмельницька область,29018 , ідентифікаційний код - 43316784)

Головуючий суддя О.П. Шевчук