Справа № 300/462/20
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" квітня 2020 р. справа № 300/462/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо відмови у переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобов`язання перевести з 18.04.2017 на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу".
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, за наявності у ОСОБА_1 всіх необхідних умов, визначених законодавством для переведення на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу", відмовлено у такому переведенні з підстав відсутності необхідного стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби для призначення пенсії та незарахування з 04.07.2001 до стажу державного службовця періоду роботи в органах місцевого самоврядування.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 24.03.2020. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечила з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.25-28). Просила суд в задоволенні позову відмовити, вказавши на відсутність підстав для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 04.07.2001 до стажу роботи, який дає право на пенсію державного службовця, оскільки займана позивачем посада є посадою органу місцевого самоврядування, у зв`язку з чим стаж державної служби позивача за період з 04.01.1993 по 03.07.2001 становить 08 років 05 місяців 29 днів та є недостатнім для переведення на пенсію державного службовця.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
18.04.2017 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Як слідує із записів №№ 19-39 трудових книжок від 26.10.1976 та БТ НОМЕР_1 І №3340448 від 01.11.2004 (а.с.11-15), ОСОБА_1 :
04.01.1993 - прийнята на посаду спеціаліста І категорії сектору громадського харчування торгової управи Івано-Франківського міськвиконкому;
13.12.1993 - переведена на посаду зав.сектором громадського харчування (головний спеціаліст) місьвиконкому;
22.02.1994 - прийнята присяга державного службовця;
01.03.1994 - присвоєний 11 ранг державного службовця;
01.02.1995 - призначена зав.сектором громадського харчування (головний спеціаліст) управління торгівлі;
01.03.1995 - завідувач відділу громадського харчування населення (головний спеціаліст) управління організаціїторгівлі, громадського харчування і побутового обслуговування населення;
01.11.1998 - переведена на посаду завідувача відділу громадського харчування і побутового обслуговування населення;
02.10.2000 - присвоєно 10 (десятий) ранг державного службовця;
30.08.2001 - прийнята присяга посадової особи місцевого самоврядування;
03.09.2001 - присвоєний 10 (десятий) ранг посадової особи місцевого самоврядування;
31.03.2003 - переведена на посаду спеціаліста І категорії відділу з питань обслуговування інвалідів війни та праці управління праці та соціального захисту населення;
01.01.2006 - переведена на посаду головного спеціаліста відділу з питань соціального обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці Управління праці та соціального захисту населення виконкому Івано-Франківської міської ради;
04.01.2010 - переведена на посаду головного спеціаліста відділу з питань обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики;
14.09.2010 - переведена на посаду начальника відділу з питань соціального обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці;
14.09.2010 - присвоєно 9 (дев`ятий) ранг посадової особи місцевого самоврядування;
01.07.2015 - переведена на посаду начальника відділу з питань соціального обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці, в т.ч. постраждалих на ЧАЕС;
01.04.2016 - переведена на посаду начальника відділу соціального обслуговування окремих категорій пільговиків Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради, де працює по сьогоднішній час.
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", за результатами розгляду якої позивачу листом від 06.02.2020 за № 39/05 відмовлено у переводі з пенсії за віком, призначеної у відповідності з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком у відповідності з Законом України "Про державну службу" у зв`язку з тим, що період роботи з 04.07.2001 на посадах в органах місцевого самоврядування не може бути зарахованим до стажу роботи, який дає право на пенсію державного службовця. За вищенаведених умов право на пенсію за віком у відповідності з Законом України "Про державну службу" відсутнє, оскільки станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не обіймала посаду державного службовця, та стаж державної служби за період з 04.01.1993 по 03.07.2001 становить 08 років 05 місяців 29 днів (а.с.8-9).
Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства України періоди роботи на зазначених посадах з 04.07.2001 зараховуються до стажу державної служби. Таким чином, враховуючи те, що на час звернення із заявою ОСОБА_1 мала більше 25 років стажу державної служби, позивач набула право на призначення пенсії державного службовця з 18.04.2017.
Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.
При вирішенні вказаного спору суд виходив з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).
Приписами частини 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Предметом спору у даній справі є оцінка наявності у позивача стажу роботи на державній службі та стажу, що може бути прирівняний до стажу державного службовця, необхідного для призначення пенсії державного службовця, правомірності рішення відповідача щодо відмови позивачу у переведенні його на пенсію державного службовця.
Згідно із статтею 1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07 червня 2001 року за № 2493-III (далі - Закон № 2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Положення статей 2, 3 Закону № 2493-III визначають, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Відповідно до частини 7 статті 21 Закону № 2493-III (в редакції станом на 01.05.2016 року) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.
Пенсійне забезпечення державних службовців станом до 01.05.2016 регулювалося Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року за № 3723-XII (далі - Закон № 3723 - ХІІ).
Водночас, з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року за № 889-VIII(далі - Закон № 889-VІІІ), відповідно до статті 90 якого встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Згідно із пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно із пунктом 11 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.
Пункт 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ визначає, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Так, згідно з частиною першою статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Таким чином, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 року стажу державної служби не менше 20 років, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25 березня 2016 року, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу".
Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
У даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року за № 283 (далі Порядок № 283).
Так, абзацом 13 пункту 2 Порядку № 283 передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Згідно п. 4 Порядку № 283 обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".
Посади, які обіймала позивач за час роботи в органах місцевого самоврядування, відносяться до посад, визначених ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".
Необхідно врахувати, що пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".
Згідно записів трудових книжок ОСОБА_1 від 26.10.1976 та БТ НОМЕР_2 від 01.11.2004 (а.с. 11-15) видно, що позивач:
04.01.1993 - прийнята на посаду спеціаліста І категорії сектору громадського харчування торгової управи Івано-Франківського міськвиконкому;
13.12.1993 - переведена на посаду зав.сектором громадського харчування (головний спеціаліст) місьвиконкому;
22.02.1994 - прийнята присяга державного службовця;
01.03.1994 - присвоєний 11 ранг державного службовця;
01.02.1995 - призначена зав.сектором громадського харчування (головний спеціаліст) управління торгівлі;
01.03.1995 - завідувач відділу громадського харчування населення (головний спеціаліст) управління організаціїторгівлі, громадського харчування і побутового обслуговування населення;
01.11.1998 - переведена на посаду завідувача відділу громадського харчування і побутового обслуговування населення;
02.10.2000 - присвоєно 10 (десятий) ранг державного службовця;
30.08.2001 - прийнята присяга посадової особи місцевого самоврядування;
03.09.2001 - присвоєний 10 (десятий) ранг посадової особи місцевого самоврядування;
31.03.2003 - переведена на посаду спеціаліста І категорії відділу з питань обслуговування інвалідів війни та праці управління праці та соціального захисту населення;
01.01.2006 - переведена на посаду головного спеціаліста відділу з питань соціального обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці Управління праці та соціального захисту населення виконкому Івано-Франківської міської ради;
04.01.2010 - переведена на посаду головного спеціаліста відділу з питань обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики;
14.09.2010 - переведена на посаду начальника відділу з питань соціального обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці;
14.09.2010 - присвоєно 9 (дев`ятий) ранг посадової особи місцевого самоврядування;
01.07.2015 - переведена на посаду начальника відділу з питань соціального обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці, в т.ч. постраждалих на ЧАЕС;
01.04.2016 - переведена на посаду начальника відділу соціального обслуговування окремих категорій пільговиків Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради, де працює по сьогоднішній час.
Таким чином, доводи відповідача про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування до 01 травня 2016 року не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця, а лише до 04.07.2001 є безпідставними.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що періоди роботи позивача на різних посадах органів місцевого самоврядування, в тому числі з 04.07.2001 до 01.05.2016 підлягають зарахуванню до стажу державної служби, що свідчить про те, що стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, на день набрання чинності Законом № 889-VIII становить більше 20 років, що дає їй право на призначення пенсії на підставі Закону України "Про державну службу".
Що стосується дати, з якої ОСОБА_1 слід перевести з пенсії за віком, призначеної у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», то такою є дата звернення ОСОБА_1 у січні 2020 року із заявою про перехід на інший вид пенсії.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про часткове обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.
Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області підлягає стягненню сплачений, згідно квитанції за № 5102-27-001/С від 27.02.2020, судовий збір в розмірі 630,60 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, будинок 15, місто Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Главач І.А.