Справа № 540/839/20
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 квітня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/839/20

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Херсонська виправна колонія (№ 61)" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановила:

31 березня 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної установи "Херсонська виправна колонія (№61)" (далі - відповідач, ДУ "Херсонська виправна колонія (№61)), у якому просить стягнути з ДУ "Херсонська виправна колонія (№61) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.11.2018 року по 23.01.2020 року.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, матеріали позовної заяви не містять документу про сплату судового збору.

Разом з тим, у тексті позову позивач вважає звільненим від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 статті 5 Закону України " Про судовий збір ", а тому не надає докази його сплати.

Суддя не погоджується з вказаною позицією позивача з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Тобто, позивач звільняється від сплати судового збору під час розгляду справ про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з позову позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, що не є вимогою про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, а тому відсутні законні підстави для застосування до даних спірних правовідносин пільги щодо сплати судового збору, передбачені пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

При цьому, суд зазначає, що у рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року N 8-рп/2013 у справі N 1-13/2013 зазначено, поняття "заробітна плата" і "оплата праці", які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Таким чином, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Разом з тим, стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Отже середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Даний висновок суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим в постанові від 30.01.2019 по справі № 910/4518/16 щодо правової природи заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який згідно вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норм права.

З огляду на вказане, суддя вважає, що у даному випадку позивач повинен при звернені до суду з даним позовом сплати судовий збір у розмірі, передбаченому Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI.

Зокрема, ч. 1 ст. 4 цього Закону визнано, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2102,00 гривень.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 цього Закону за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру справляється судовий збір у розмірі: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим, позивач не зазначає розмір сум (середній заробіток за час затримки розрахунку), які просить стягнути, тобто в позовній заяві відсутня ціна позову та обґрунтований розрахунок суми, що стягується.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 вказаного Закону, у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи, що позов містить одну майнову вимогу, а тому, судовий збір за подання до суду вказаної позовної заяви з врахуванням вищезазначеного складає 840,80 грн. (2 102,00 * 0,4).

З огляду на вказані обставини, суд встановив, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст. 161 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме надати документ про сплату судового збору в сумі 840,80 грн. або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/839/20 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.А. Дубровна