Справа № 280/6212/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 березня 2020 року Справа № 280/6212/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В. розглянув у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить:

-скасувати податкові повідомлення-рішення №0-0828 від 06.06.2019, №0-0828 від 06.06.2019, №0-0828 від 30.05.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що є власником 8/100 частин нежитлової будівлі літ. А-І, А-3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 (о АДРЕСА_3 (далі - нежитлова будівля), яка законсервована та не використовується за призначенням вже більше десяти років, у тому числі протягом 2016-2018. Однак відповідачем оскаржуваними рішеннями визначено позивачу до сплати суми грошового зобов`язання з податку на майно відмінне від земельної ділянки за 2016-2018 роки у загальному розмірі 10248,12 грн. Позивач вважає спірні рішення протиправними, та зазначає, що відповідачем не враховано того факту, що Рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 №5 «Про встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), яким встановлено на території міста Запоріжжя податок на майно та затверджено відповідне Положення , відповідно до п.2.4.2 якого, встановлено пільги з податку, що сплачується на території міста Запоріжжя з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, так зокрема на об`єкти нежитлової нерухомості, що перебувають у стадії реконструкції, капітального ремонту або законсервовані та не використовуються за призначенням. Стверджує, що оскільки належна йому частина нежитлової будівлі законсервована та не використовується за призначенням позивач протягом 2015-2018 року користувався пільгою з відома податкового органу на обліку якого перебуває до теперішнього часу. Також звертає увагу, що спірні рішення були незаконно направлені позивачу на його попередню адресу за якою позивач вже не проживає. Додатково позивачем було надано відповідь на відзив відповідача (вх. №4350 від 28.01.2020) в якому серед іншого стверджує, що факт перебування нежитлової будівлі протягом багатьох років у законсервованому стані підтверджується наявними в матеріалах справи належними доказами. Крім того, позивач ставить під сумнів повноваження особи, яка підписала відзив на позовну заяву. У зв`язку з чим просить задовольнити позовну заяву.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у поданому до суду відзиві (вх. №2594 від 17.01.2020). Посилаючись на пп.266.7.2 п. 266.7 ст. 266 та пп. 266.10.3 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України, пп. 2.4.2 п. 2.4 ч. 2 Положення затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 №5 та Лист Департаменту фінансової ба бюджетної політики Запорізької міської ради від 20.12.2018 №02/2-01/2343, вважає, що пільга, на яку посилається позивач може бути застосована тільки для об`єктів, які належать юридичним особам та відносяться до основних засобів підприємства. З огляду на викладене зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення відповідають вимогам чинного законодавства, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді від 18.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та згідно ст.ст. 257, 263 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

По-перше, щодо наявності у Ковальок О.А. повноважень для підписання відзив, а також посвідченння нею доданих до відзиву копій документів, суд зазначає, що в матеріалах справи наявні: доручення ГУ ДПС у Запорізькій області на представника від 27.01.2020 №36/08-01-50-07, копія наказу ГУ ДПС у Запорізькій області про призначення ОСОБА_2 на посаду; копія посадової інструкції від 04.09.2019, копія тимчасового положення про сектор з правових питань від 04.09.2019, копія посвідчення РЕ №000121. Вказаними документами підтверджено повноваження Ковальок О.А. на представництво інтересів відповідача у суді.

Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу нежитлової будівлі від 22.10.2009 посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Журавльовим Д.В. (а.с. 14-16) придбав 8/100 частини нежитлової будівлі літ. А-1, А-3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, сформованого 18.11.2019 року, у власності ОСОБА_1 перебуває вказане вище нерухоме майно (а.с. 139-142).

Головним управлінням ДФС у Запорізькій області згідно із пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до пп.266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України визначено ОСОБА_3 суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нерухомості, наступними податковими повідомленнями-рішеннями:

- від 06.06.2019 №0-0828 за 2016 рік у сумі 2918,05 грн.

- від 06.06.2019 №0-0828 за 2017 рік у сумі 3388,16грн.

- від 30.05.2019 №0-0828 за 2018 рік у сумі 3941,91 грн.

24.10.2019 позивачем було подано до ДПС України скаргу на вказані податкові повідомлення-рішення (а.с. 69-70).

Листом ДПС України від 13.11.2019 №1461/М/99-00-08-05-04-14 повідомлено про продовження строку розгляду скарги позивача по 27.12.2019 (а.с. 97).

Рішенням ДПС України від 29.11.2019 №1696/М/99-00-08-05-04-14 залишено скаргу ОСОБА_3 без розгляду та повернуто її.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду із цим позовом.

Згідно пп. 266.1.1 п. 266.1, пп. 266.3.1, пп. 266.3.3 п. 266.3, пп. 266.5.1 п. 266.5, пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно ст. 2, ч. 1 ст. 5, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав. У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

Згідно пп. 266.4.1, пп. 266.4.3 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік). Пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до: об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту; об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

Отже, платниками податку на нерухомість є власники об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості відповідно до рішень органів місцевого самоврядування з урахуванням норм Податкового кодексу України.

Про наявність у фізичної особи об`єктів власності, контролюючий орган дізнається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Головне управління ДФС у Запорізькій області згідно даних АІС «Податковий блок» та даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має у розпорядженні інформацію про право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомості: 8/100 частин нежитлової будівлі літ. А-І, А-3, загальною площею 5294,0 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 .

Як вбачається з рішення Запорізької міської ради від 28.01.2015 року №5, яким затверджено Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), міською радою встановлено пільги з податку, що сплачується на території міста Запоріжжя зокрема на такі об`єкти нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб : об`єкти нежитлової нерухомості, що перебувають у стадії реконструкції, капітального ремонту або законсервовані та не використовуються за призначенням.

Згідно абз. «в», «г» пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів «б» і «в» цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до пп. 266.7.3, пп. 266.7.4 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку. У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним). Органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов`язані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем розташування такого об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 вказує, що нежитлова будівля ним не експлуатується та є законсервованою, що на його думку підтверджується: Висновком ТОВ «Мелітопольпроект» від 30.09.2008; Звітом про оцінку нерухомого майна №00011/17 від 05.12.2017; Актом результатів технічного обстеження будівель, споруд та конструкцій від 10.10.2018.

Поняття «консервація» об`єктів визначена Положенням про порядок консервації основних виробничих фондів підприємств, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 28.10.1997 №1183. Згідно даного Положення, консервація основних фондів (засобів) це комплекс заходів, спрямованих на їх довгострокове (але не більш як три роки) зберігання на підприємстві у разі припинення виробничої та іншої господарської діяльності з можливістю подальшого відновлення їх фукнціонування. Основні фонди фонди підприємств можуть бути законсервовані, якщо за техніко-економічним обгрунтуванням подальше їх використання у виробництві визнано тимчасово недоцільним.

З наданого позивачем до матеріалів справи Звіту про оцінку нерухомого майна №00011/17 від 05.12.2017 щодо об`єкту оцінки: нежитлова будівля літ.А-1, А-3 за адресою : АДРЕСА_3 , виконана оцінювачем ФОП ОСОБА_4 з метою визначення ринкової вартості майна та не визначає стан об`єкта як законсервований в розумінні норм Положення №1183.

Надана суду копія акту результатів технічного обстеження будівель, споруд та конструкцій від 10.10.2018 виданого КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» також не встановлює стан об`єкта як законсервований в розумінні норм Положення №1183 (а.с. 49).

До того ж, суд звертає увагу, що спірними рішеннями позивачу визначено грошове зобов`язання зі сплати податку за 2016, 2017 та 2018 роки, тоді як вказаний вище Акт, складений у жовтні 2018 року. Більш того Замовником обстеження є ОСОБА_5 , який також придбав одночасно із позивачем згідно договору купівлі-продажу від 22.10.2009 частину нежитлової будівлі літ.А-1, А-3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, з огляду на те, що вказана вище нежитлова будівля не відноситься до основних фондів будь-якого підприємства та є приватною власністю фізичних осіб, застосування до даного об`єкту Положення про порядок консервації основних виробничих фондів підприємств не є можливим.

Враховуючи наведене суд погоджується з відповідачем, що пільга у вигляді звільнення від оподаткування, що визначена підпунктом 2.4.2 п. 2.4 ч. 2 Положення про податок на нерухоме майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 №5 до нежитлової будівлі літ.А-1, А-3 за адресою : АДРЕСА_3 не може бути застосована, а отже об`єкт оподатковується на загальних підставах.

Також суд бере до уваги роз`яснення Департаменту фінансової та бюджетної политики Запорізької міської ради надані Листом від 20.12.2018 №02/2-01/2343, стосовно окремих норм Положення про податок на майно, що діє в м.Запоріжжі, зокрема стосовно того, що на об`єкти нежитлової нерухомості, що перебувають у стадії реконструкції, капітального роемонту або законсервовані та не використовуються за призначенням, пільга встановлена міською радою лише для юридичних осіб, які на відміну від фізичних осіб є суб`єктами господарювання (а.с. 151-152).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач обрахував податок згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Податок на нерухомість розраховано виходячи з правил встановлених пунктами 266.4 266.7 статті 266 Податкового кодексу України.

Спір щодо розміру суми податку між сторонами відсутній.

Суд також не бере до уваги посилання позивача про незгоду із результатом розгляду контролюючим органом його скарги на спірні податкові повідомлення-рішення мотивуючи тим, що позивачем не було пропущено строку подання скарги, оскільки вказане не є предметом розгляду справи.

Отже, відповідач діяв в межах повноважень, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова