Справа № 520/1104/2020
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

01 квітня 2020 р. Справа № 520/1104/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Національної поліції України (, м. Київ, Печерський район, вул. Богомольця, 10, 01601) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Національної поліції України (надалі за текстом НП України, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Національної поліції України у зарахуванні старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1, старшому оперуповноваженому в особливо важливих справах відділу організації розкриття злочинів проти власності управління розкриття злочинів проти власності Департаменту карного розшуку Національної поліції України (ідентифікаційний номер ) стажу служби в податковій міліції до стажу служби в поліції відповідно до ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію";

- зобов`язати Національної поліції України здійснити перерахунок та зарахувати старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому в особливо важливих справах відділу організації розкриття злочинів проти власності управління розкриття злочинів проти власності Департаменту карного розшуку Національної поліції України (ідентифікаційний номер ) стаж служби в податковій міліції, сформований за період з 01.09.2010 до 13.03.2015, у загальній кількості 4 роки, 6 місяців, 12 днів до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, відповідно до ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію", шляхом внесення змін до наказу Національної поліції України по особовому складу, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, а також внесення змін до послужного списку особової справи ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що дана адміністративна справа не належить до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження та має незначну складність.

Відповідно до положень ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі у відповідності до положень ст. 257 КАС України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01.09.2010 по 13.03.2015 (04 років 6 місяців 12 днів) проходив службу в органах податкової міліції. Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" внесено зміни до Податкового кодексу України, відповідно до п. 353.1 ст. 353 якого визначено, що особи начальницького і рядового складу податкової поліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Виходячи з цього, служба в податковій міліції має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, відтак повинна зараховуватися до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону України "Про Національну поліцію".

27.02.2020 за вх.№01-26/15874/2020 відповідач надав до суду відзив (а.с.49-56), в якому просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що частиною другою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" закріплено вичерпний перелік видів служби та періодів роботи у відповідних органах, які зараховуються поліцейським до стажу роботи в поліції. Служба в податковій поліції у цьому переліку відсутні, а тому дії відповідача щодо неврахування стажу роботи позивача у податковій міліції відповідають вимогам закону.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно записів у трудовій книжці АЕ № 352651 (а.с.38-39) судом встановлено, що 01.09.2010 ОСОБА_1 зарахований курсантом факультету податкової міліції Національного університету Державної податкової служби України та 29.09.2014 позивач закінчив факультет підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Національного університету Державної податкової служби України, у зв`язку із чим позивача направлено для подальшого проходження служби у розпорядження Головного управління Міндоходів у Сумській області.

13.05.2015 року ОСОБА_1 , звільнено з посади та податкової міліції у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом "г" (через скорочення штатів).

Згідно наказу ГУ ДФС у Сумській області від 11.03.2015 року за № 43-о (по особовому складу) вислуга років ОСОБА_1 , станом на 13.03.2015 року в календарному обчисленні склав 04 роки 06 місяців 12 днів, в пільговому обчисленні - 04 роки 06 місяців 12 днів.(а.с.35).

Відповідно до наказу (витяг) Державної фіскальної служби України "Про присвоєння спеціальних звань випускникам факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Національного університету ДПС України" від 25.09.2014 року за № 624-о ОСОБА_1 присвоєно звання лейтенанта податкової міліції.(а.с.33).

Зокрема, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_2 у період з 16.07.2015 по 06.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та з 07.11.2015 по теперішній час ОСОБА_1 проходить службу в Національний поліції України (а.с.39), має спеціальне звання старший лейтенант поліції та з 21.10.2019 обіймає посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1 -го відділу організації розкриття злочинів проти власності 1 -го управління розкриття злочинів проти власності Департаменту карного розшуку Національної поліції України (витяг з наказу від 21.10.2019 за №1218 о/с, (а.с.22).

ОСОБА_1 , 19.08.2019 звернувся до начальника Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з рапортом, в якій просив на підставі п.3 ч.2 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" врахувати до стажу служби в Національній поліції період проходження позивачем служби в підрозділах податкової міліції ДФС України з 01.09.2010 по 13.03.2015.(а.с.14).

Листом від 04.09.2019 року за вих.№7791/42-02/2019 Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України повідомив позивача, що частиною другою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" закріплено вичерпний перелік видів служби та періодів роботи у відповідних органах, які зараховуються поліцейським до стажу роботи в поліції. Служба в податковій поліції у цьому переліку відсутні, а тому зарахування старшому лейтенантові поліції ОСОБА_1 , до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, періоду проходження служби в підрозділах податкової міліції ДФС України, відсутні.(а.с.15).

ОСОБА_1 , 30.12.2019 звернувся до начальника Департаменту карного розшуку Національної поліції України з рапортом, в якій просив на підставі п.3 ч.2 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" врахувати до стажу служби в Національній поліції період проходження позивачем служби в підрозділах податкової міліції ДФС України з 01.09.2010 по 13.03.2015.(а.с.16).

Також, ОСОБА_1 , 09.01.2020 звернувся до начальника Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України з рапортом, в якій просив на підставі п.3 ч.2 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" врахувати до стажу служби в Національній поліції період проходження позивачем служби в підрозділах податкової міліції ДФС України з 01.09.2010 по 13.03.2015. (а.с.17).

Листом від 16.01.2020 року за вих.№Ш-55/12/1/2/03-2020 Департамент карного розшуку Національної поліції України повідомив позивача, що ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" закріплено вичерпний перелік видів служби та періодів роботи у відповідних органах, які зараховуються поліцейським до стажу роботи в поліції. Служба в податковій поліції у цьому переліку відсутні, а тому зарахування ОСОБА_1 , до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, періоду проходження служби в підрозділах податкової міліції ДФС України, відсутні. Також, зазначено, що при підготовці наказу Національної поліції України від 08.11.2019 №1321 о/с, встановлено позивачу стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, та станом на 21 жовтня 2019 року становить - 04 роки 03 місяці 06 днів, до якого зараховано службу в органах внутрішніх справ - з 16.07.2018 до 06.11.2015 та службу в поліції з 07.11.2015 до 21.10.2019, а отже підстав для внесення змін до наказу Національної поліції України від 08.11.2019 №1321 о/с - відсутні.(а.с.18).

Вказані обставини судом установлено на підставі копій послужного списку, трудової книжки відповідних наказів.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у зарахуванні позивачу його стажу служби в податковій міліції, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (надалі - Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписами статті 78 Закону №580-VIII передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною другою статті 78 Закону №580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. (ч.3 ст. 78 Закону №580-VIII).

Отже, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні» від 05 липня 2012 року №5083-VI внесено зміни до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно із пунктом 356.1 статті 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Зазначені норми кореспондуються із нормами Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII (надалі - Закон №509-XII), який регулював правовий статус податкової міліції.

Статтею 19 Закону №509-XII визначено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Відповідно до статей 24, 26 Закону №509-XII особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ. Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію».

Згідно із частиною четвертою статті 78 Закону №580-VIII порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 затверджений Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, відповідно до пункту 1 якого до вислуги років особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1998 року №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» поширено на осіб начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби чинність постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей».

З аналізу вказаної норми слідує, що служба в податковій міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Як уже було встановлено судом та не ставиться під сумнів відповідачем, позивач із 01.09.2010 до 13.03.2015 проходив службу в органах податкової міліції України. Під час проходження служби у податковій міліції позивачу було присвоєно спеціальне звання - лейтенант податкової міліції.

Отже, під час проходження позивачем служби в органах податкової міліції згідно із Законом України «Про державну податкову службу в Україні» та Податковим кодексом України на нього, як службовця податкової міліції, поширювались гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію».

Відповідно до частини четвертої статті 78 Закону №580-VIII, порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України. Згідно із пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Приписами пунктів 3-6 частини сьомої Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року, який набрав чинності 29 грудня 2015 року, пункт 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України №580-VIII.

Згідно із Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до приписів Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами України, Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) та практика Європейського суду з прав людини повинні використовуватися як джерела права. Дане положення спрямоване на реалізацію вищевказаної конституційної норми і норм Закону України «Про міжнародні договори та угоди».

Відтак, Конвенція є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України. При цьому на законодавчому рівні діє принцип примату норм міжнародного права у випадку, якщо вони суперечать нормам національного законодавства України.

Таким чином, норми Конвенції та практика Європейського суду з прав людини повинні застосовуватися національними судами, так само, як внутрішнє законодавство, і як норми прямої дії.

Частиною 1 ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.8 КАС України при вирішенні вирішення справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого права людини визнаються найвищими соціальними цінностями, вони визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Цей принцип застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою: а) конвенційне поняття «майно» являє собою «існуюче майно» або засоби, включаючи право вимоги, відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності (справа «Ганс-Адам ІІ проти Німеччини», заява № 42527/98, рішення від 12.07.2001 року п. 83); б) засоби юридичного захисту ефективними є тоді, коли вони можуть запобігти виникненню умов, які становлять порушення, або не допустити подальшого існування таких умов (справа «Мельник проти України», заява № 72286/01, рішення від 28.03.2006 р., щодо статті 13); в) принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя (справа «Броньовський проти Польщі», заява № 31443/96, рішення від 22.06.2004 р., п. 184).

В справі «Будченко проти України» у своїх зауваженнях заявник доводив, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини концепція «майна» не обмежувалась існуючим майном, але також могла охоплювати активи, включаючи вимоги, стосовно яких можна було би довести, що заявник принаймні мав «законні сподівання» щодо отримання можливості ефективного володіння правом на власність (див. рішення у справі «Ганс-Адам II проти Німеччини». Суд нагадав, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам. У цій справі заявник працював у гірничій промисловості приблизно тринадцять років. Чинне на час подій законодавство звільняло його від оплати за спожиту електроенергію та природний газ. Суд зазначає, що право заявника на таке звільнення було підтверджено національними органами влади та, зокрема, національними судами. Отже, заявник мав визнаний майновий інтерес за статтею 1 Першого протоколу. Суд також зазначав, що, тим не менш, у задоволенні вимог заявника щодо звільнення його від сплати було відмовлено, оскільки не існувало механізму реалізації відповідного законодавчого положення, а це становить втручання у право заявника за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Суд нагадав, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії»). Питання тлумачення та застосовування національного законодавства є, перш за все, компетенцією національних органів влади. Проте Суд повинен перевірити, чи породжує спосіб тлумачення та застосування національного законодавства наслідки, що відповідають принципам Конвенції, як вони тлумачаться у світлі практики Суду (рішення у справі «Скордіно проти Італії (№ 1)».

У справі «Кечко проти України» Суд зауважив, що скарга заявника до національних органів влади щодо періоду між 1 січня та 23 червня 1999 року базувалась на спеціальних та чинних на той період часу положеннях національного законодавства. Надбавка до заробітної плати повинна була бути виплаченою відповідно до єдиної об`єктивної умови - період часу, протягом якого заявник працював вчителем. Оскільки заявником була дотримана умова 10-річного стажу, то можна сказати, що він має якщо не право, то законні сподівання на отримання зазначених коштів.

Аналізуючи наведені вище рішення Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що в розумінні п. 1 ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод майнові права позивача перебувають у безпосередній залежності від обсягу зарахованого стажу, а відтак ОСОБА_1 , проходячи службу в органах податкової міліції, мав сподівання на врахування даного стажу при подальшому перебуванні на службі в органах внутрішніх справ, а в подальшому - в Національній поліції України, та підтримання певного державного соціального забезпечення.

Враховуючи вищезазначене, суд погоджується з доводами позивача, що його служба в органах податкової міліції має такий же правовий статус як і служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького та рядового складу, тому така служба підлягає зарахуванню до вислуги років в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача..

Отже, відповідачем не доведено правомірність його дій щодо не зарахування стажу роботи позивача у податковій міліції, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправною відмову Національної поліції України у зарахуванні старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1, старшому оперуповноваженому в особливо важливих справах відділу організації розкриття злочинів проти власності управління розкриття злочинів проти власності Департаменту карного розшуку Національної поліції України стажу служби в податковій міліції до стажу служби в поліції відповідно до ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахувати старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому в особливо важливих справах відділу організації розкриття злочинів проти власності управління розкриття злочинів проти власності Департаменту карного розшуку Національної поліції України стаж служби в податковій міліції, сформований за період з 01.09.2010 до 13.03.2015, у загальній кількості 4 роки, 6 місяців, 12 днів до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, відповідно до ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" необхідно задовольнити.

В іншій частині вимог адміністративний позов задоволенню не підлягає, оскільки внесення змін до наказу Національної поліції України по особовому складу, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, а також внесення змін до послужного списку особової справи ОСОБА_1 є засобами реалізації рішення суду, а отже ці вимоги є такими, що заявлені на майбутнє.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), згідно з якими право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Національної поліції України (, м. Київ, Печерський район, вул. Богомольця, 10, 01601) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Національної поліції України у зарахуванні старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер , м. Харків, вул. Маршала Батицького, буд. 35, 61038), старшому оперуповноваженому в особливо важливих справах відділу організації розкриття злочинів проти власності управління розкриття злочинів проти власності Департаменту карного розшуку Національної поліції України стажу служби в податковій міліції до стажу служби в поліції відповідно до ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію".

Зобов`язати Національну поліцію України здійснити перерахунок та зарахувати старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому в особливо важливих справах відділу організації розкриття злочинів проти власності управління розкриття злочинів проти власності Департаменту карного розшуку Національної поліції України стаж служби в податковій міліції, сформований за період з 01.09.2010 до 13.03.2015, у загальній кількості 04 роки, 06 місяців, 12 днів до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, відповідно до ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію".

В іншій частині позовних вимог - залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплату судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України (, м. Київ, Печерський район, вул. Богомольця, 10, 01601) у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено та підписано 01 квітня 2020 року.

Суддя Ю. О. Супрун