Справа № 560/2968/19
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 560/2968/19
Головуючий у І інстанції: Шевчук О.П.
Суддя-доповідач: Капустинський М.М.
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Капустинського М.М.
суддів: Охрімчук І.Г. Смілянця Е. С.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправними дій, наказу та зобов`язання вчинити дії,
Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 25 лютого 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року - без змін.
04 березня 2020 року ОСОБА_1 подано до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення.
Зазначена заява мотивована тим, що представником позивача було підготовлено відзив на апеляційну скаргу та клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Вартість підготовки відзиву склала 2500 грн., а вартість клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції склала 500грн.
На заяву про ухвалення додаткового рішення представником ГУНП до суду подані пояснення, в яких, посилаючись на ст.139 КАС України, не оспорюючи розміру суми заявленої до відшкодування, в цілому, просили відмовити в задоволенні заяви так як суд апеляційної інстанції у даній справі не змінював рішення суду першої інстанції і не ухвалював нового, а це унеможливлює ухвалення додаткового рішення на користь позивача пов"язаного з правничою допомогою адвоката.
Перевіривши доводи заяви щодо необхідності ухвалення додаткового рішення по розподілу судових витрат, пояснення представника Відповідача на спростування законності поданої заяви, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
За правилами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 139 КАС України).
Частиною сьомою вказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).
Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем заявлялися вимоги до відшкодування витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката у вигляді підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу та клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
В матеріалах справи міститься Договір про надання правової (правничої) допомоги №31 від 28 січня 2020 року, укладений між адвокатом Бондар Віктором Броніславовичем та позивачем ОСОБА_1 . Відповідно до розділу 7 зазначений договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до моменту припинення з ініціативи Клієнта. Також, в матеріалах справи наявний акт виконаних робіт відповідно до умов договору №31 про надання правової допомоги від 28.01.2020р. та докази документального підтвердження здійснення відповідних витрат позивачем, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги за №31.
Розмір понесених позивачем витрат в ході судового розгляду справи в апеляційній інстанції підтверджується належними та допустимими в розумінні КАС України доказами.
В контексті наведеного, колегія суддів звертає увагу на те, що наведені вище положення законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тому, з огляду на доведеність позивачем реальності та підтвердження фактичного розміру понесених витрат на правничу допомогу та ненаведення відповідачем обгрунтувань на спростування обставин понесення позивачем витрат або понесення їх у меншому розмірі (неспівмірності таких витрат), колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.
Інші доводи представника відповідача наведені в поясненнях від 27 березня 2020 року не спростовують висновків суду та не дають підстав для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.
Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 3000 грн. (три тисячі) гривень 00 копійок.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Смілянець Е. С.