Справа № 540/719/20
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

02 квітня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/719/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Пекного А.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" про відвід судді в адміністративній справі за позовом Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

встановив:

Дочірнє підприємство «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (далі - позивач, ДП «Херсонський облавтодор») звернулось до суду із позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДПС у Херсонській області), в якому просить визати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення № від 03.03.2020 р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 10% за затримку реєстрації податкових накладних.

Ухвалою судді Попова В.Ф. від 20.03.2020р. відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивачем 01.04.2020р. подано заяву про відвід судді Попову В.Ф.

Заява мотивована тим, що на думку позивача, існують інші, ніж визначені пунктами 1 - 3, 5 частини 1 статті 36 КАС України обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Такими обставинами позивач уважає те, що 19.12.2019р. суддею Поповим В.Ф. у іншій справі №540/2270/19 за позовом ДП «Херсонський облавтодор» до ГУ ДПС у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2020р. вказане рішення скасовано та ухвалено нове про задоволення позову. Однак 17.02.2020р. суддею Поповим В.Ф. у справі №540/2811/19 між тими самими сторонами і з тих саме підстав знову ухвалено рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Позивач зазначає, що вказані справи, як і ця справа №540/719/20 є аналогічними, тому він вважає, що є сумніви у безсторонності і об`єктивності судді, оскільки у попередніх абсолютно аналогічних справах суддя Попов В.Ф. висловив свою думку із спірного питання та переконання у тому, яке рішення слід приймати у таких правовідносинах. Це на думку позивача в майбутньому стане причиною для недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості судді та законності судового рішення. з указаних підстав ДП «Херсонський облавтодор» просить відвести суддю.

Ухвалою від 02.04.2020р. визнано необґрунтованим заявлений позивачем відвід головуючому судді та передано заяву позивача для визначення у встановленому ст.31 КАС України порядку судді, що вирішить питання про відвід судді.

У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до ч.4 ст. 36 КАСУ незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Суддя звертає увагу, що у справі № 540/1888/19, яка є аналогічною трьом вищенаведеним між тими ж сторонами, про той же предмет спору, але розглянута іншим суддею та на користь позивача, рішенням П`ятого апеляційного суду 18.03.2020 року постанову суду першої інстанції скасовано та повністю відмовлено у задоволенні позовних вимог, тобто існує різна практика суду апеляційної інстанції по зазначеній категорії справ. З огляду на викладене, суддя вважає відвід необґрунтованим.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2020р. суддею, який вирішить питання про відвід, визначено суддю Пекного А.С.

За змістом статей 40, 41 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу. У разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Суддя не вбачає підстав для розгляду заяви про відвід судді в судовому засіданні, отже її розгляд здійснюється у письмовому провадженні.

При вирішенні питання про відвід судді Попову В.Ф. суд виходить з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді, а також випадки, в яких недопустима повторна участь судді в розгляді адміністративної справи, визначені ст.ст.36, 37 КАС України. Відповідно до приписів цих правових норм однією з підстав для відводу (самовідводу) судді є наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Окремо частиною 4 статті 36 КАС України установлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно із ст.39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Як наголошено в заяві, підставою для відводу є наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді і ці обставини, за твердженням позивача, не пов`язані із його незгодою з процесуальними рішеннями судді, рішенням або окремою думкою судді в інших справах, висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання.

Узагальнено ці обставини, згідно доводів позивача, полягають у тому, що суддя Попов В.Ф. ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову ДП «Херсонський облавтодор» в іншій справі №540/2811/19 після скасування судом апеляційної інстанції його ж рішення про відмову у задоволенні аналогічного позову ДП «Херсонський облавтодор» у справі №540/2270/19. При цьому справи №540/2270/19, №540/2811/19 і ця справа №540/719/20, на думку позивача, є повністю аналогічними. З наведеного позивач робить висновок, що суддя Попов В.Ф. має власне, стійке переконання у тому, яке саме рішення слід приймати у таких правовідносинах, отже є сумніви у безсторонності і об`єктивності судді, позаяк є причини вважати, що і у цій справі суддею буде ухвалено рішення не на користь позивача.

Оцінивши ці доводи позивача, суд не знаходить підстав для відводу судді Попова В.Ф.

Так, попри твердження позивача про те, що відвід судді заявляється не з визначених ч.4 ст.36 КАС України підстав, із заяви вбачається протилежне, а саме якраз незгода позивача з конкретними рішеннями судді.

На думку суду, позивачем не доведено, що обставини у справах №540/2270/19, №540/2811/19 і №540/719/20 є настільки подібними, щоб викликати в очах незалежного спостерігача впевненість у неможливості прийняття суддею Поповим В.Ф. альтернативних правових висновків і рішень.

Згідно із висловленою у рішенні Європейського суду з прав людини від 15 липня 2010 року у справі «Газета Україна-Центр проти України» позицією, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі, зокрема, суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість; у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Жодного належного доводу або доказу щодо наявності у судді Попова В.Ф. у даній справі будь-якої особистої зацікавленості або упередженості, позивачем не наведено. Отже, невідповідність судді Попова В.Ф. принципам неупередженості за суб`єктивним критерієм не знайшла підтвердження.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 15 липня 2010 року у справі «Газета Україна-Центр проти України», від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», безсторонність суду визначається також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Однак у даній справі з урахуванням раніше наданої судом оцінки не вбачається, що ухвалені суддею Поповим В.Ф. конкретні судові рішення викликають саме об`єктивно обґрунтовані побоювання, що він є небезстороннім (упередженим), тому що відсутні відповідні переконливі факти на їх підтвердження.

Таким чином, не має підстав уважати, що суддя Попов В.Ф. не відповідає принципам неупередженості і за об`єктивним критерієм.

Враховуючи наведені обставини та відсутність належних обґрунтувань заяви про відвід, передбачених КАС України, вважаю, що заява позивача про відвід судді Попову В.Ф. задоволенню не підлягає як необґрунтована.

Керуючись ст. 36, 37, 39, 40 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" від 01 квітня 2020 року про відвід судді Херсонського окружного адміністративного суду Попову В.Ф. у справі №540/719/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає..

Суддя А.С. Пекний