Справа № 200/1091/20-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 р. Справа№200/1091/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., при секретарі судового засідання Воліковій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, управління) про (з урахуванням уточненої позовної заяви):

- визнання протиправним та скасування рішення № 1931 від 30 листопада 2019 року про відмову у призначенні пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнання протиправними дії щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу періоду навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01 вересня 1988 року по 26 червня 1992 року, періоду служби в лавах Збройних сил України з18 грудня 1992 року по 14 листопада 1994 року, періодів роботи на шахті №2 «Новогродівська», яка входила до складу Селидівської ліквідації шахт «Вуглереструктуризація» з 01 червня 2003 року по 31 січня 2005 року, з 15 січня 2007 року по 01 березня 2008 року, з 02 березня 2008 року по 31 липня 2014 року, який складається з 01 березня 2008 року по 30 червня 2010 року в Донецькій виконавчий дирекції по ліквідації шахт ДП «Укрвуглереструкруризація»; з 01 липня 2010 року по 31 липня 2014 року на шахті № 2»Новогродівська», яка входила до складу ДП «Донвуглереструктуризація», з 01 жовтня 2014 року по 02 вересня 2015 року, з 03 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 02 серпня 2016 року; на підприємстві ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» з 03 серпня 2016 року по 06 листопада 2017 року; на підприємстві ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 21 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року;

- зобов`язання повторно розглянути заяву від 27 листопада 2019 року із зарахуванням до пільгового та страхового стажу періоду навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01 вересня 1988 року по 26 червня 1992 року, періоду служби в лавах Збройних сил України з18 грудня 1992 року по 14 листопада 1994 року, періодів роботи на шахті №2 «Новогродівська», яка входила до складу Селидівської ліквідації шахт «Вуглереструктуризація» з 01 червня 2003 року по 31 січня 2005 року, з 15 січня 2007 року по 01 березня 2008 року, з 02 березня 2008 року по 31 липня 2014 року, який складається з 01 березня 2008 року по 30 червня 2010 року в Донецькій виконавчий дирекції по ліквідації шахт ДП «Укрвуглереструкруризація»; з 01 липня 2010 року по 31 липня 2014 року на шахті № 2»Новогродівська», яка входила до складу ДП «Донвуглереструктуризація», з 01 жовтня 2014 року по 02 вересня 2015 року, з 03 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 02 серпня 2016 року; на підприємстві ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» з 03 серпня 2016 року по 06 листопада 2017 року; на підприємстві ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 21 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року у повному обсязі.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак відповідач рішенням від 30 листопада 2019 року відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в підземних умовах.

Позивач вважає таке рішення таким, що підлягає скасуванню, а дії відповідача якими не враховано до пільгового та страхового стажу спірні періоди його роботи протиправними.

Ухвалою суду від 31 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами прощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

24 лютого 2020 року на електрону адресу суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог.

Ухвалами суду від 26 лютого 2020 року прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

26 лютого 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача повністю заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що період роботи з 03 серпня 2017 року по 06 листопада 2017 року не зараховано до пільгового стажу позивача, оскільки не відпрацьовано 80% робочого часу в підземних умовах.

Періоди роботи з 01 червня 2003 року по 31 січня 2005 року, з 15 січня 2007 року по 01 березня 2008 року, з 01 жовтня 2014 року по 02 вересня 2015 року, з 03 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 02 серпня 2016 року не зараховано до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії згідно п. 3 ст. 114 Закону № 1058, оскільки у зазначені періоди підприємство увійшло до складу Селидівської ліквідації шахт «Вуглереструктуризація» і видобутком вугілля не займалось.

До страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 21 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року, оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних страхових внесків за цей період. Оскільки позивач навчався в Селидівському гірничому технікумі, який не належить до професійно-технічних навчальних закладів, то період навчання з 19 вересня 1988 року по 26 червня 1992 року не підлягає зарахуванню до пільгового стажу. Крім того, оскільки період роботи, що передує військовій службі зарахований до пільгового стажу, то період з 18 грудня 1992 року по 14 листопада 1994 року також зараховано до пільгового стажу роботи. Враховуючи наведене, в призначенні пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було відмовлено.

11 березня 2020 року на адресу суду надійшло уточнення до відзиву на позовну заяву. Представник відповідача доповнив, що періоди роботи з 02 березня 2008 року по 31 липня 2014 року, з 01 березня 2008 року по 30 червня 2010 року не зараховано до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії згідно ч.3 ст. 114 Закону № 1058, оскільки в цей період підприємство Шахта №2 «Новогродівська» увійшло до складу Селидівської ліквідації шахт «Вуглереструктуризація» і видобутком вугілля не займалось.

Ухвалою суду від 12 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

17 березня 2020 року на електрону адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності.

Позивач та представник відповідача, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не з`явились.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 ), РНОКПП: НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що позивач 27 листопада 2019 року звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 3713 про призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 30 листопада 2019 року № 1931 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 25 років в підземних умовах.

Відповідно до вказаного рішення до пільгового стажу позивача не зараховано період роботи з 03 серпня 2016 року по 06 листопада 2017 року на підприємстві ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт», оскільки не відпрацьовано 80 % робочого часу в підземних умовах згідно постанови № 461 від 24.06.2016 р.

До страхового стажу не зараховано період з 21 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутні відомості про сплату підприємством щомісячних страхових внесків за цей період.

До пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії згідно п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» незалежно від віку не зараховано періоди роботи з 01 червня 2003 року по 31 січня 2005 року, з 15 січня 2007 року по 01 березня 2008 року, з 01 жовтня 2014 року по 02 вересня 2015 року, з 03 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 02 серпня 2016 року на шахті №2 «Новогродівська», оскільки в цей період підприємство увійшло до складу Селидівської ліквідації шахт «Вуглереструктуризація» і видобутком вугілля не займалось.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 вказаного Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, що передбачені списком, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202 (далі Постанова № 202).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Рішенням від 30 листопада 2019 року № 1931 до пільгового стажу позивача не зараховано період роботи з 03 серпня 2016 року по 06 листопада 2017 року на підприємтсві ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт», оскільки не відпрацьовано 80 % робочого часу в підземних умовах згідно постанови № 461 від 24 червня 2016 року.

Щодо спірного періоду роботи трудова книжка позивача містить наступні записи:

- 01.01.2016 р. переведений на посаду начальна ділянки вентиляції і охорони праці шахти у стані ліквідації №2 «Новогродівська» (підземним);

- 06.11.2017 р. звільнений у зв`язку з скороченням штату за п.1 ст. 40 КЗпП України.

Суд зазначає, що матеріали справи містять довідку № 10/29 від 22.10.2019 р. відповідно до якої позивач у період з 01 жовтня 2014 року по 06 листопада 2017 року працював повний робочий день на ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» ліквідована шахта №2 «Новогродівська» виконував гірничі роботи з повним робочим днем на підземних роботах, що передбачена Списком №1 розділу 1, підрозділу 1, пункту 1.1а постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 р.

Поряд з цим суд звертає увагу, що до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, що затверджений постановою КМУ № 202, відпостяться, зокрема, усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

За таких обставин, записами в трудовій книжці та наданою пільговою довідкою підтверджено право позивача на врахування періоду роботи з 03 серпня 2016 року по 06 листопада 2017 року до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зі спірного рішення вбачається, що до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 21 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року на підприємстві ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних страхових внесків за цей період до МДЗ України.

Суд зазначає, що на підставі пункту 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі частини 1 статті 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 6 частина 2 статті 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 20 Закону).

За таких обставин, суд вважає, що певний період стажу позивача не може бути не зарахований через не сплату підприємством страхових внесків, оскільки несвоєчасне перерахування страхових внесків підприємством не може впливати на право заявника на призначення пенсії.

Щодо вказаного періоду роботи трудова книжка позивача містить такий запис:

- 21.11.2017 р. прийнятий до ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Котляревська» гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті.

Суд звертає увагу, що професія гірника підземного відноситься до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, що затверджений постановою КМУ № 202.

Таким чином, трудова книжка позивача містить всі необхідні записи для врахування періоду роботи позивача з 21 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року до страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону № 1058.

Трудова книжка позивача також містить наступні записи:

- 01.06.2001 р. (Шахта № 2 «Новогродівська» Селидівське виробниче об`єднання по видобутку вугілля) переведений гірничим майстром на ділянці вентиляції та технічної безпеки;

- 02.01.2004 р. згідно наказів Мінтопенерго № 1280 від 05.06.2002 р. та № 778 від 23.12.2002 р. шляхом виділення з ГК «Укрвуглереструктуризація» створено ПП «Обласна дирекція «Донвуглереструктуризація» в склад якої увійшла Селидівська дирекція з ліквідації шахт»;

- 01.05.2004 р. переведений підземним гірничим майстром на ділянку «Вентиляція і охорона праці»;

- 01.01.2007 р. ділянка «Виот» перейменована в ділянку «Вентиляція та техніка безпеки»;

- 01.04.2007 р. Селидівська ДЛШ реорганізована в Селидівське управління по ліквідації шахт;

- 01.03.2008 р. Селидівська УЛШ реорганізована в Донецьку виконавчу дирекції з ліквідації шахт ДП «Укрвуглереструктуризація»;

- 01.01.2010 р. переведений в.о. заступника начальника ділянки підземним;

- 01.07.2010 р. згідно наказу № 99 від 02.04.2010 р. про призупинення діяльності ДП «Укрвуглереструктуризація» та наказів ДП «Донвуглереструктуризація» №2 від 14.04.2010 р. та № 15 від 30.06.2010 р. Про зміну структури управління та про передачу об`єктів ліквідації на баланс відокремлених підрозділів Донецька виконавча дирекція включена в склад ДП «Донуглереструктуризация»;

- 16.06.2011 р. призначений начальником ділянки підземним на шахту № 2 «Новогродівська»;

- 01.04.2013 р. згідно наказу ДП « Укрвуглереструктуризація» № 38 від 29.03.2013 р. Донецька виконавча дирекція з ліквідації перейменована у відокремлений структурний підрозділ Донецька дирекція по виконанню проектів ліквідації шахти ДП «Донецька обласна дирекція по ліквідації збиткових вуглевидобувних, вуглепереробних підприємств;

- 01.02.2013 р. переведений в.о. начальника ділянки шахти №2 «Новогродівська»;

- 30.09.2014 р. звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

- 01.10.2014 р. прийнятий на посаду начальника ділянки «Вентиляція та охорони праці» шахти №2 «Новогродівська» (підземним);

- 03.09.2015 р. переведений на посаду заступника головного інженера по охороні праці і техніки безпеки шахти у стані ліквідації №2 «Новогродівська»;

- 01.01.2016 р. переведений на посаду начальна ділянки вентиляції і охорони праці шахти у стані ліквідації №2 «Новогродівська» (підземним);

- 06.11.2017 р. звільнений у зв`язку з скороченням штату за п.1 ст. 40 КЗпП України;

Зі спірного рішення вбачається, до пільгового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії згідно ч.3 ст. 114 Закону № 1058 не враховано періоди роботи з 01.06.2003 р. по 31.01.2005 р., з 15.01.2007 р. по 01.03.2008 р., з 01.10.2014 р. по 02.09.2015 р., з 03.09.2015 р. по 31.12.2015 р., з 01.01.2016 р. по 02.08.2016 р., оскільки в цей період підприємство увійшло до складу Селидівської ліквідації шахт «Вуглереструктуризація» і видобутком вугілля не займалось.

Суд вважає необґрунтованими такі посилання відповідача як на підставу для не зарахування вказаних періодів до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії згідно ч.3 ст. 114 Закону №1058, оскільки підтвердження вказаного факту не знайшло свого відображення у наданих відповідачем доказах.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що згідно наданого розрахунку стажу, періоди роботи з 01 червня 2003 року по 31 грудня 2003 року, з 01 квітня 2004 року по 31 січня 2005 року, з 15 січня 2007 року по 01 березня 2008 року, з 10 жовтня 2014 року по 02 вересня 2015 року, з 03 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 02 серпня 2016 року зараховані до пільгового стажу позивача за Списком №1, а тому позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати ці періоди до пільгового стажу задоволенню не підлягають.

Поряд з цим, як вже зазначалось раніше з довідки № 10/29 від 22.10.2019 р. вбачається, що з 01 жовтня 2014 року по 06 листопада 2017 року працював повний робочий день на ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» ліквідована шахта №2 «Новогродівська» виконував гірничі роботи з повним робочим днем на підземних роботах, що передбачена Списком №1 розділу 1, підрозділу 1, пункту 1.1а постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 р.

Враховуючи наведене, позивач має право на зарахування періоду роботи з 01 жовтня 2014 року по 02 серпня 2016 року, що пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії згідно ч.3 ст. 114 Закону № 1058.

З розрахунку стажу позивача вбачається та підтверджується відповідачем у уточненому відзиві на позовну заяву, до пільгового стажу позивача не враховано період роботи з 02 березня 2008 року по 31 липня 2014 року.

Як вже зазначалось раніше, згідно записів у трудовій книжці позивач з 01 травня 2004 року працював підземним гірничим майстром, 01 січня 2010 року був переведений на посаду в.о. заступника начальника ділянки підземним, а отже суд приходить до висновку, що записи у трудовій книжці містить всі необхідні записи та підтверджують право позивача на зарахування періоду його роботи з 02 березня 2008 року по 31 липня 2014 року до пільгового стажу. Крім того, згідно даних з Індивідуальних відомостей про застраховану особу, зазначений період роботи визначений як пільговий за Списком №1.

Як вбачається з наданого відповідачем розрахунку стажу та підтверджується відповідачем у відзиві на позовну заяву, період проходження строкової служби позивача у період з 18 грудня 1992 року по 14 листопада 1994 року зараховано до пільгового стажу, а тому позовні вимоги щодо зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії зарахувавши до пільгового стажу період проходження строкової служби задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог про зарахування до пільгового стажу періоду навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01 вересня 1988 року по 26 червня 1992 року, суд зазначає наступне.

З розрахунку стажу вбачається, що період навчання з 01 вересня 1988 року по 15 травня 1991 року, з 16 травня 1991 року по 05 липня 1991 року, з 06 липня 1991 року по 23 січня 1992 зараховано тільки до страхового стажу.

Водночас суд звертає увагу позивача, що період з 24 січня 1992 року по 30 квітня 1992 року (період проходження виробничої практики на Шахті №2 «Новогродівська» Селидівське об`єднання по видобутку вугілля) вже зараховано до його пільгового підземного стажу.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву підставою для не зарахування періоду навчання позивача до пільгового стажу зазначено те, що позивач навчався в Селидівському гірничому технікумі, який не належить до професійно-технічних навчальних закладів.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту» професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Згідно з частиною 4 статті 19 вказаного Закону професійно-технічні навчальні заклади незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що відповідно до диплому № 806225 позивач навчався в Селидівському гірничому технікумі у період 1988-1992 рік за спеціальністю «будівництво гірничих підприємств», закінчив навчання 26 липня 1992 року. Позивачу присвоєно кваліфікацію гірничий технік шахтобудівництва. Вказаний диплом є державного зразка та відноситься до професійно-технічної освіти. Суд звертає увагу, що відповідачем не надано до суду жодного доказу того, що даний навчальний заклад не відноситься до професійно-технічної освіти.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну-технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно записів у трудовій книжці позивач у період навчання проходив виробничу практику учнем гірника підземного з повним робочим днем в шахті на ділянці підготовчих робіт. Крім того 20 липня 1992 року позивач був прийнятий на посаду гірничого майстра підземного.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено право позивача на зарахування періоду його навчання з 01 вересня 1988 року по 23 січня 1992 року та з 01 травня 1992 року по 26 червня 1992 року до пільгового стажу.

Таким чином, суд вважає, що рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 30 листопада 2019 року № 1931 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 прийнято всупереч вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Поряд з цим, позовні вимоги щодо визнання протиправними дії щодо не зарахування спірних періодів роботи до страхового а пільгового стажу позивача задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права в частині позовних вимог про визнання дій відповідача щодо не зарахування спірних періодів роботи до пільгового та страхового стажу, суд вважає таким, що не відповідає способам судового захисту, закріпленим частиною 1 статті 5 КАС України, та об`єкту порушеного права, з огляду на те, що в матеріалах справи наявне рішення відповідача про відмову в призначення пенсії.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності та керуючись положеннями ч.2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та частково задовольнити адмінітсративний позов шляхом визання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, зарахувавши до його пільгового стажу період навчання з 01 вересня 1988 року по 23 січня 1992 року та з 01 травня 1992 року по 26 червня 1992 року та період роботиз 02 березня 2008 року по 31 липня 2014 року, до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії згідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи з 01 жовтня 2014 року по 02 серпня 2016 року та з 03 серпня 2016 року по 06 листопада 2017 року та до страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії згідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи з 21 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840, 80 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1, судові витрати у розмірі 420, 40 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 30 листопада 2019 року № 1931 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: м. Селидове, вул. Героїв праці, 6, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) про призначення пенсії від 27 листопада 2019 року № 3713, зарахувавши до його пільгового стажу період навчання з 01 вересня 1988 року по 23 січня 1992 року та з 01 травня 1992 року по 26 червня 1992 року та період роботиз 02 березня 2008 року по 31 липня 2014 року, до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії згідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи з 01 жовтня 2014 року по 02 серпня 2016 року та з 03 серпня 2016 року по 06 листопада 2017 року та до страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії згідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи з 21 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: м. Селидове, вул. Героїв праці, 6, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 23 березня 2020 року.

Повний текст рішення складено 31 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко