Справа № 140/2826/20
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03 квітня 2020 року ЛуцькСправа № 140/2826/20

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Лозовський О.А., одержавши позовну заяву Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національна академія Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національна академія Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького звернулася з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі в сумі 43 710,44 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання доказів на підтвердження тої обставини до якого строку відповідач зобов`язувався повернути витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 43 710,44 грн., а в разі пропуску строку звернення до адміністративного суду - заяву про його поновлення, із наведенням підстав поважності пропуску такого строку, а також надати докази на підтвердження таких обставин.

Копія вказаної ухвали вручена позивачу 19.03.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

02.04.2020 представником позивача подано до суду заяву на усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначив, що немає необхідності подання заяви про поновлення строку звернення до суду, оскільки в даному випадку підлягають до застосування положення частини першої та другої статті 122 КАС України, згідно з яким для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог, а також норми частини третьої статті 233 Кодексу Законів про працю України, згідно яких для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Вважає, що позивачем не пропущено шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом, оскільки остаточною датою закінчення проходження військової служби Макогіном В.О. є 19.12.2019 (наказ від 19.12.2019 №893-ос про звільнення відповідача з військової служби), відтак, даний позов направлено до суду 02.03.2020, тобто в межах строку, встановленого частиною першою та другою статті 122 КАС України.

Проте, суд не погоджується з такими доводами позивача та вважає їх безпідставними, враховуючи наступне.

Частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Також відповідно до приписів частини 7 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964, у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Отже, правовідносини у даному випадку пов`язані із проходженням відповідачем військової служби, що є публічною, а спір хоч і виник після звільнення особи, однак стосується відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвело до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних із утриманням у навчальному закладі.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої палати Верхового Суду від 05.12.2018 у справі №818/1688/16, у якій вона відступила від висновків, викладених у постановах від 10.04.2018 у справі №533/934/15-ц, від 20.06.2018 у справі № 815/5027/15, 03.10.2018 у справі №755/2258/17.

Враховуючи наведене, дана справа відноситься до категорії справ, для яких частиною п`ятою статті 122 КАС України встановлений місячний строк звернення до суду.

Про те, що дана справа пов`язана з проходженням відповідачем публічної служби судом було зазначено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 10.03.2020. Разом з тим, і самим позивачем в позовній заяві було зроблено посилання на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №804/285/16, в якій вказано, що такі спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби.

Таким чином, строк звернення Адміністрації Державної прикордонної служби України до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 43 710,44 грн. - витрат пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, розпочався з 20.12.2019, проте з позовом про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів позивач звернувся лише 02.03.2020 (дата відмітки поштового штемпелю на конверті, в якому надійшла позовна заява).

При цьому, заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із наведенням підстав поважності пропуску такого строку, позивач до суду не подав.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так частиною першої зазначеної статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки позовну заяву подано після закінчення строків, установлених законом та на виконання ухвали від 10.03.2020 про залишення позовної заяви без руху, позивачем не подано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, тому позовну заяву Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національна академія Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі необхідно повернути позивачу.

Керуючись пунктом 9 частини четвертої, частинами п`ятою, шостою, восьмою статті 169, статтями 256, 295, 297 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національна академія Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою і доданими до неї документами не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.А. Лозовський