Справа № 200/2179/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2020 р. Справа№200/2179/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь кошти в сумі 42 001,81 грн.

Позов обґрунтовував тим, що між Львівським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України у Донецькій області та відповідачем укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням.

Між тим, після закінчення навчального закладу відповідач звільнився зі служби за власним бажанням, не відпрацювавши за місцем розподілу не менше як три роки, при цьому витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, не відшкодував.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що дійсно 10 серпня 2013 року між ним та Львівським державним університетом внутрішніх справ (як вищим навчальним закладом - виконавцем), Головним управлінням МВС України у Донецькій області (як замовником) укладено договір від 10 серпня 2013 №71-КМ/2013 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до пп. 2.3.6 вказаного договору він зобов`язався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору (зокрема за власним бажанням), відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. З умовами вказаного договору він був ознайомлений, договір ним був підписаний.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 04 квітня 2018 року № 126 о/с його як лейтенанта поліції, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції було звільнено зі служби відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» за власним бажанням.

Разом з тим відповідно до п. 2.1.6 договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України виконавець зобов`язався щороку інформувати особу про розмір фактичних витрат, пов`язаних з її утриманням. Між тим в порушення вимог вказаного пункту позивач жодного разу не надавав йому як курсанту будь-яких розрахунків щодо фактичних витрат за кожний рік навчання.

Крім того, вважав, що додана до позову довідка-розрахунок від 11 грудня 2019 року №172 містить лише узагальнені дані, які не відображають істинних та обґрунтованих витрат, які, на його думку мають бути меншими. Так, зокрема за час всього навчального процесу йому була виплачена стипендія у розмірі 10215,82 грн., при чому за перші місяці навчання - з вересня 2013 року по січень 2014 року стипендія надавалася по відомостях, лише з лютого 2014 року перераховувалася на особистий рахунок. Також вважав, що виплачене йому грошове забезпечення (грошове утримання) поверненню не підлягає, оскільки виплачено йому за відсутності недобросовісності з його боку або розрахункової помилки з боку позивача. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що з 10 серпня 2013 року по 10 березня 2017 року ОСОБА_1 навчався у Львівському державному університеті внутрішніх справ за державним замовленням.

Так, 10 серпня 2013 року між Львівським державним університетом внутрішніх справ (як вищим навчальним закладом - виконавцем), Головним управлінням МВС України у Донецькій області (як замовником) та ОСОБА_1 укладено договір від 10 серпня 2013 №71-КМ/2013 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, предметом якого є підготовка фахівця за державним замовленням.

Відповідно до пп. 2.3.6 вказаного договору відповідач зобов`язався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору (зокрема за власним бажанням), відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Між тим, після закінчення навчального закладу відповідач звільнився зі служби за власним бажанням, не відпрацювавши за місцем служби не менше як три роки, при цьому витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, не відшкодував.

Відповідно до довідки-розрахунку від 11 грудня 2019 року №172 фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі за період з 10 серпня 2013 року по 10 березня 2017 року склали 42 001,81 грн. (грошове утримання - 7799,08 грн., продовольче забезпечення - 20241,90 грн., речове забезпечення - 4827,40 грн., оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв - 9133,43 грн.).

У зв`язку з наведеним Львівським державним університетом внутрішніх справ на адресу відповідача надіслано претензію від 22 січня 2020 року №10/8, в якій містилася пропозиція в місячний термін з часу отримання претензії сплатити вказану суму витрат, а у разі відсутності коштів для її одноразової оплати та наявності поважних причин - підписати проект договору про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року, примірник якого надіслати на адресу навчального закладу.

Між тим, вказана претензія залишилася поза увагою відповідача.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про міліцію», який був чинним та підлягав застосуванню на час укладання з відповідачем договору про навчання, підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

17 листопада 2015 року Закон України «Про міліцію» втратив чинність у зв`язку з набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Вказаний Закон містить аналогічні положення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 74 вказаного Закону особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261.

Вказаний Порядок затверджений на виконання ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 1 Порядку цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

- дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

- звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Пунктом 2 Порядку визначено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з:

- грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;

- оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Згідно з п. 4 вказаного Порядку витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

При цьому п. 9 Порядку визначено, що стягнення суми витрат припиняється в разі:

- поновлення на навчанні особи, що була відрахована з вищого навчального закладу;

- повторного прийняття особи на службу в поліцію.

Після закінчення навчального закладу відповідач звільнився зі служби за власним бажанням, не відпрацювавши за місцем служби не менше як три роки, при цьому витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, не відшкодував.

Станом на час розгляду справи наявність правових підстав для припинення стягнення суми витрат судом не встановлено.

З огляду на наведене такі витрати підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку.

Посилання відповідача на те, що виплачене йому грошове забезпечення поверненню не підлягає є неприйнятними, оскільки суперечать нормам спеціальних нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, - зокрема ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» та п.п. 3 та 4 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261, яка прийнята для виконання цієї статі вказаного Закону.

Посилання відповідача на загальні норми законодавства є неприйнятними, оскільки спірні правовідносини врегульовані спеціальними нормами права.

Інші посилання відповідача є також неприйнятними, оскільки не впливають на висновки суду про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на наведене сплачена позивачем сума судового збору стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов Львівського державного університету внутрішніх справ (79007, м. Львів, вул. Городоцька, 26, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Львівського державного університету внутрішніх справ (79007, м. Львів, вул. Городоцька, 26, , МФО 820172) витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, в сумі 42 001 (сорок дві тисячі одна) грн. 81 коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 02 квітня 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда