Справа № 620/518/20
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2020-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/518/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Авто Транс" до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віп Авто Транс" (далі ТОВ «Віп Авто Транс») 10.02.2020 звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека), у якому просить:

- визнати протиправними дії Державної служби з безпеки та транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області, які полягають у нарахуванні плати за проїзд у розмірі 174,00 євро згідно розрахунку плати за проїзд великоговагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 07.11.2019 №174424;

- визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби з безпеки та транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 26.11.2019 №167522.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що оскільки маса транспортного засобу не виходила за межі допустимої похибки, то він не вважається великоваговим і його рух може здійснюватися без дозволу. Крім того, транспортний засіб позивача перевозив сипучий вантаж, а тому застосована відповідачем методика виконання вимірювань поосьових навантажень не розповсюджується на спірні правовідносини. Також зазначає, що працівники Укртрансбезпеки транспортний засіб позивача тимчасово не затримували, плату за проїзд товариство не сплачувало та не здійснювало розвантаження/перевантаження. Після складення довідки та акта автомобіль продовжив свій маршрут без будь-яких зауважень.

Крім того, позивач зазначає, що його не повідомляли про час і місце розгляду справи про порушення.

Ухвалою суду від 13.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області.

Ухвалою суду від 11.03.2020 Укртрансбезпеці відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

Ухвалою суду від 31.03.2020 провадження у частині позовних вимог про визнання протиправними дій Державної служби з безпеки та транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області, які полягають у нарахуванні плати за проїзд у розмірі 174,00 євро згідно розрахунку плати за проїзд великоговагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 07.11.2019 №174424, закрито.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, у якому він позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та пояснив, що під час перевірки належного позивачу транспортного засобу посадовими особами Укртрансбезпеки було виявлено факт перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових норм, без відповідного дозволу, у зв`язку із чим товариству нараховано плату за проїзд. Крім того, зазначив, що до компетенції Укртрансбезпеки та її територіальних підрозділів належить здійснення габаритно-вагового контролю навіть за відсутності належним чином затвердженої методики, оскільки обов`язковість застосування такої методики наразі законодавством не передбачена. При цьому, права ТОВ «Віп Авто Транс» внаслідок проведення контролю без використання затвердженої методики Мінекономрозвитку жодним чином не порушені.

Також зазначив, що приведення габаритно-вагових параметрів до норми залежить виключно від волі власника транспортного засобу (уповноваженої ним особи, водія). Однак, ні власник автомобіля, ні уповноважена ним особа наміру привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб не висловлювали, у зв`язку із чим повторне зважування не проводилось.

Від третьої особи надійшов відзив на позов, у якому Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області просило відмовити ТОВ «Віп Авто Транс» у задоволенні позовних вимог, підтримало позицію Укртрансбезпеки та зазначило, що згідно чинного законодавства не передбачені виключення з Правил дорожнього руху України щодо правильності розміщення та кріплення вантажу при перевезенні подільних (в тому числі сипучих) вантажів. У зв`язку із наведеним, зважуючи вантажний автомобіль у межах дозволеної маси до 40 т, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після заправки автомобіля пальним, та використовувати в таких випадках транспортний засіб з відповідними технічними параметрами, наприклад, зі строєною віссю.

Також Управління зазначило, що товариству належним чином було направлено повідомлення про розгляд справи про правопорушення із зазначенням часу і місця. Повідомляти додатково про розгляд конкретного акту про правопорушення не передбачено законодавством. Крім того, при розгляді 26.11.2019 комісією було винесено інші постанови, оплачені позивачем, що свідчить про його обізнаність про дату та час розгляду справ.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій товариство позовні вимоги підтримало та просило їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, враховуючи таке.

Судом встановлено, що 07.11.2019 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області на а/д Київ-Чоп, 86-й кілометр, проведена рейдова перевірка та зважування транспортного засобу марки VOLVO FH, днз НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Віп Авто Транс» (а.с. 61-63).

За результатами зважування співробітниками Управління встановлено, що навантаження на строєну вісь транспортного засобу складає 23,31 т при максимально допустимому навантаженні для даного типу транспортного засобу 22 т.

У зв`язку із викладеним Управлінням Укртрансбезпеки у Житомирській області складено: акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.11.2019 №174424, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 07.11.2019 №042971, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 07.11.2019 №033164 та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів №174421 на суму 174,00 євро (а.с. 64-66)

26.11.2019 Управлінням Державної служби України з безпеки на транспорті у Чернігівській області, за наслідками розгляду справи про порушення ТОВ «Віп Авто Транс» законодавства про автомобільний транспорт, винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №167522 в сумі 8500,00 грн. (а.с. 10).

Вважаючи вищевказану постанову протиправною, товариство звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

У відповідності до вимог частин першої та четвертої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Абзацом 2 частини другої статті 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац чотирнадцятий частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Згідно пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі Правила №30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил №30).

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства слідує, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

При цьому, суд зазначає, що пункт 5 Правил № 30, який передбачає, що рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 т включно, якщо вони не є великогабаритними, і контейнеровозів загальною масою до 46 т включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9 - 13 цих Правил), здійснюється без дозволу, не надає права на рух автомобільними дорогами транспортних засобів з перевищенням виключно осьових навантажень без відповідного дозволу.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Відповідно до пункту 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (пункт 15 Порядку №879).

Згідно пункту 18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Також за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (пункт 20 Порядку №879).

Відповідно до пункту 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі Порядок №1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно пункту 16 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Пункт 21 Порядку №1567 передбачає, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Як встановлено судом, позивачем здійснено перевезення, при якому осьове навантаження на строєну вісь транспортного засобу складало 23,31 т при нормативному значенні 22,0 т без дозволу, який дає право на рух автодорогами України, виданого уповноваженим компетентним органом.

Відповідно до пунктів 26-27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Суд вважає необґрунтованими посилання представника позивача на те, що ним здійснювалось перевезення сипучого вантажу (ячменю), а тому під час руху по дорозі можливе переміщення вантажу по всім осям транспортного засобу, а також те, що нормативно-допустиму масу автомобіля перевищено не було, з огляду на те, що перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на вісі транспортного засобу.

Крім того, навіть у випадку доведення можливості переміщення вантажу, ця обставина не спростовує встановленого під час зважування перевищення допустимого осьового навантаження. Наведеними вище нормативними актами не передбачається можливості звільнення перевізника від відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу у вантажному відсіку автомобіля.

Так, згідно чинного законодавства та жодними вітчизняним чи міжнародним нормативним документом не передбачені виключення з Правил дорожнього руху України щодо правильності розміщення та кріплення вантажу при перевезенні подільних (в тому разі сипучих) вантажів.

Переміщення ватажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси до 40 т, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Щодо посилання позивача на відсутність затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології методики виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю, то суд зазначає, що оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким керувався відповідач, то відповідачем правомірно складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом та, в подальшому, винесено спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу. Крім того, позивачем не наведено жодних обґрунтувань порушення його права у спірних правовідносинах внаслідок проведення габаритно-вагового контролю без використання методики.

Наведене узгоджується з подальшим нормативним урегулюванням спірних правовідносин, а саме скасуванням пункту 19 Порядку №879, який до 08.09.2017 передбачав, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Таким чином, враховуючи підтвердження факту перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів за відсутності відповідного дозволу або документу про внесення плати за проїзд транспортним засобом з перевищенням вагових обмежень, що є порушенням законодавства про автомобільний транспорт, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно винесено постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу від 26.11.2019 №167522.

Також суд звертає увагу, що позивачем на вимогу суду надано товарно-транспортну накладну на перевезення спірного вантажу (а.с. 47). Однак, інформація про водія транспортного засобу, зазначена у накладній та складених відповідачем під час заходу контролю документах, різниться. У зв`язку із зазначеним, суд критично ставиться до того, що вказаний документ підтверджує наведену товариством у позові правову позицію.

Щодо доводів товариства, що відповідач розглянув справу про порушення ним Закону України «Про автомобільний транспорт» без участі позивача та без належного повідомлення про час і місце розгляду справи, чим позбавив права взяти участь у розгляді справи з метою свого захисту, надання письмових доказів та пояснень щодо виявлених під час перевірки порушень, суд зазначає таке.

Згідно із пунктом 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

З матеріалів справи встановлено, що повідомленням від 28.10.2019 №64387/41/24-19 позивача було викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 26.11.2019 (з 10:00 год до 11:00 год) (а.с. 31).

Як вбачається із офіційної інформації про відстеження пересилання поштових відправлень на сайті «Укрпошта», копію повідомлення направлено на адресу позивача 28.10.2019 та вручено особисто 29.10.2019.

Вказане свідчить про те, що позивача належним чином було повідомлено про дату та час розгляду справи про порушення ним Закону України «Про автомобільний транспорт», однак його представник до територіального органу Укртрансбезпеки не прибув.

Пунктом 27 Порядку №1567 передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справу без її участі.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевстановлені обставини справи, суд зазначає, що представником позивача не спростовано доводів відповідача та не надано достатніх доказів, в розумінні статей 73 та 76 Кодексу адміністративного судочинства України, на яких ґрунтуються його вимоги, тому у задоволенні позовних вимог ТОВ «Віп Авто Транс» слід відмовити.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Віп Авто Транс" до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01 квітня 2020 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Віп Авто Транс" (, вул. Квітнева, 1-В, м. Чернігів, 14026).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (, просп. Перемоги, 14, м. Київ, 01135).

Третя особа: Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області (вул. П`ятницька, 39, м. Чернігів, 14000).

Суддя С.В. Бородавкіна