Справа № 127/31425/19
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/533/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кучеренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Рапинця Олександра Віталійовича про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАК №1733458 від 11.11.2019 у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Рапинця О.В. про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАК №1733458 від 11.11.2019 у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 листопада 2019 року позивачу був наданий термін для усунення недоліків позову, які він усунув у визначений судом строк.

Згідно з ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2019 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, підготовче засідання призначено на 20 грудня 2019 року.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2020 року підготовче провадження було закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 06 березня 2020 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що постановою серії ЕАК №1733458 у справі про адміністративне правопорушення від 11.11.2019 інспектором роти №1 УПП у Вінницькій області сержантом поліції Рапинцем О.В. його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1020 гривень. Згідно з оскаржуваною постановою, він 11.11.2019 об 11.46 год. в м. Вінниці по вул. Привокзальній, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку та стоянку на місці для інвалідів, позначеним дорожнім знаком 5.39 та табличку 7.17, чим порушив п.п. 8.4 «е» Правил дорожнього руху України - порушення вимог табличок до дорожніх знаків. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності.

Так, правил дорожнього руху він не порушував, оскільки табличка 7.17 «Інваліди» означає, що дія знака 5.39 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог цих правил. Під табличкою 7.17 була розташована додаткова табличка 7.3.1 "напрям дії", яка показує напрям дії знаків, розташованих перед перехрестям, або напрям руху до позначених об`єктів, що розташовані безпосередньо біля дороги. Додаткова табличка вказувала напрям дії знаку та його відстань - 15 м. У даному випадку його автомобіль здійснив стоянку не в зоні дії знаку 7.17 з додатковою табличкою 7.3.1 "напрямок дії", що означає напрямок руху до місця стоянки транспортних засобів, відведене для осіб з інвалідністю. Адже він знаходився на відстані подальшій від зони дії відповідного знаку. Позивач також зазначає, що відповідні заміри працівниками поліції не проводилися, крім того, була відсутня горизонтальна розмітка, яка передбачена п. 1 Розділу 34 Правил дорожнього руху України, що виключає об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення. Більше того, винесена постанова базувалася лише на припущеннях інспектора поліції. Вчинення ним зазначеного правопорушення не підтверджується жодними належними і допустимими доказами. Крім того, в оскаржуваній постанові зазначений автомобіль «Skoda Fabia», а він керував автомобілем марки «Ford Fiesta».

З оскаржуваної постанови вбачається, що остання не містить відомостей про здійснення фото чи відеофіксацію правопорушення та наявність такого відеозапису чи фото. У ній взагалі не зазначено, що до постанови додаються будь-які докази. Вказане вище свідчить про те, що працівник поліції розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, за відсутністю доказів його вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ковальчук Ж.В. не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Рапинця О.В. - Липовська Н.Ю. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надіслала відзив на позовну заяву та диск з відеозаписом події, у відзиві зазначила, що інспектор поліції Рапинець О.В., оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем правил дорожнього руху, маючи відповідні повноваження, зробив висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, підстав для умисного спотворення обставин події у нього не було, він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Як зазначено в оскаржуваній постанові ОСОБА_1 11.11.2019 об 11.46 год. в м. Вінниці по вул. Привокзальній, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку та стоянку на місці для інвалідів, позначеним дорожнім знаком 5.39 та табличкою 7.17, чим порушив п.п. 8.4 «е» Правил дорожнього руху України - порушення вимог табличок до дорожніх знаків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1020 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що 11.11.2019 ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_1 , а не автомобілем марки «Skoda Fabia», як зазначено в оскаржуваній постанові.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, крім даних, визначених ч. 2 ст. 283 КУпАП, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Отже, у відомостях про транспортний засіб, яким позивач керував, та на який було зафіксовано правопорушення, існують розбіжності. Таким чином, постанова у справі про адміністративне правопорушення складена з порушенням норм ст. 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству.

Диспозиція ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність винної особи за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю».

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, остання не містить відомостей про здійснення відеозапису правопорушення та наявність такого відеозапису взагалі. Отже, в силу положень ст. 74 КАС України відеозапис з камери поліцейського є недопустимим доказом. А тому суд до уваги відеозапис з камери поліцейського, який долучила до свого відзиву представник відповідача Липовська Н.Ю., до уваги не приймає.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 15 листопада 2018 року у справі №524/7184/16-а.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності, будь-який сумнів тлумачиться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Рапинця О.В. про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАК №1733458 від 11.11.2019 у справі про адміністративне правопорушенняпідлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 7, ст. 247, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Рапинця Олександра Віталійовича про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАК №1733458 від 11.11.2019 у справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1733458 від 11.11.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: