Справа № 520/1872/2020
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 квітня 2020 р. № 520/1872/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (рішення № 2906 від 25.10.2019 року) щодо відмови в перерахунку та виплаті раніше призначеної позивачеві пенсії за вислугою років на підставі поданої ним заяви від 23.10.2019 та довідки прокуратури Харківської області встановленого зразка № 19-376 вих-19 від 21 жовтня 2019 року згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (в редакції Закону № 2663- III (2663-14) від 12.07.2001 р.);

скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 2906 від 25.10.2019 року, яким позивачу відмовлено у проведенні перерахунку та виплаті раніше призначеної пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ІІ від 05.11.1991 року (в редакції Закону № 2663-111(2663-14) від 12.07.2001 р.);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та провести відповідні виплати раніше призначеної позивачу пенсії за вислугою років на підставі поданої ним заяви №2906 від 23.10.2019 року, довідки прокуратури Харківської області від 21.10.2019 року №19-376 вих-19 за аналогічною посадою, яка складає 41 333,46 грн., в тому числі: посадового окладу 5 660,00 грн., надбавки за класний чин 2 000,0 грн., надбавки за вислугу років 2 264,00 грн., надбавки за виконання особливо важливої роботи 6946,80 грн., щомісячна премія 24462,66 грн., в розмірі 90 відсотків від суми вказаної заробітної плати без обмеження максимального розміру та провести виплати з урахуванням отриманих сум з 01.01.2017 р. у відповідності до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", (в редакції Закону № 2663- 111(2663-14) від 12.07.2001 р.), а також в подальшому проводити перерахунки призначеної позивачу пенсії за вислугою років з розрахунку 90% від суми місячного заробітку за відповідними документами без обмеження граничного розміру пенсії;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код в ЄДРПОУ/ІПН, 14099344, місцезнаходження: 61022,м. Харків, майдан Свободи, Держпром, під`їзд № 3, 2 поверх) на користь позивача понесені ним витрати при розгляді справи в сумі 4500 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження.

Запропоновано відповідачу подати до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали відзив на позов та докази на обґрунтування відзиву, а також докази направлення відзиву позивачу.

Відповідач надав до суду відзив згідно змісту якого у задоволенні вимог просив суд відмовити.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 відзив повернуто без розгляду у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 167 КАС України.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що позивач працював в органах прокуратури Харківської області з 24 березня 1983 року по 1 вересня 2004 року і у зв`язку з цим набув право на пенсію за вислугою років.

До цього (з 1978 року по 05 квітня 2002 року) року позивач отримував пенсію як інвалід Радянської армії 2-ї групи.

З 05 квітня 2002 року позивача переведено на пенсійне забезпечення за вислугою років відповідно до вимог, передбачених ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХХІ від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-ІП (2663-14) від 12.07.2001 р.) в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати посади старшого прокурора прокуратури Балаклійського району Харківської області.

У вересні 2012 року позивач оскаржив рішення Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області щодо перерахунку пенсії в розмірі 80% від суми місячного заробітку до Балаклійського районного суду Харківської області.

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 06.03.2013 року (справа №2001/5917/2012) адміністративний позов до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання неправомірними дій щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії за вислугу років, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області щодо обмеження позивача під час перерахунку розміру пенсії за вислугу років та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області провести перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Харківської області від 05 вересня 2012 року №18-740 відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи зрозрахунку 90% від середнього заробітку, та здійснити відповідні виплати з 01 липня 2012 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області задоволено та прийнято нову постанову.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 06.03.2013 року по справі № 2001/5917/2012 скасовано в частині задоволення позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.06.2015 року (справа №К/800/32575/13) касаційну скаргу позивача задоволено.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013 року скасовано, а постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 06.03.2013 року залишено в силі.

Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області рішенням № 1666/02-01 позивачу знову, тобто вдруге, відмовило у перерахунку пенсії за вислугу років.

У зв`язку з цим зазначене вище рішення (відмову) оскаржено позивачем до Балаклійського районного суду Харківської області.

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 12.04.2016 року (справа №610/1431/16-а) позов позивача до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі.

Рішення Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області № 1666/02-01 від 22.03.2016 щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 - скасовано.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Харківської області №18-244 від 10.03.2016 року про заробітну плату, починаючи з 01.01.2016, без обмеження її максимального розміру та здійснювати відповідні виплати.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 року (справа № 610/1431/16-а) апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області повернуто відповідачу.

Постанова Балаклійського районного суду Харківської області від 12.04.2016 року (справа № 610/1431/16-а) набрала законної сили.

На даний час позивач перебуває на обліку в Балаклійському відділі обслуговування громадян (сервісний центр) Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Постановою Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 року та встановлено нові розміри посадових окладів працівникам органів прокуратури.

Таким чином, розмір місячної заробітної плати за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, збільшено, що слідує з інформації (довідки) від21.10.2019 року №19-376 вих-19, яку надано позивачу прокуратурою Харківської області, про фактично нараховану заробітну плату, надбавки за класний чин "молодший радник юстиції" та надбавкою за вислугу років 40% за посадою прокурора місцевої прокуратури (після змін), внесених, постановою КМУ №657.

Відповідно до вищевказаної довідки заробітна плата за грудень 2017 року по посаді прокурора місцевої прокуратури, що відпрацював повний місяць з класним чином "молодший радник юстиції" надбавкою за вислугу років 40% без врахування надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, складає 41 333,46 грн., в тому числі: посадового окладу 5 660,0 грн., надбавки за класний чин 2 000,0 грн., надбавки за вислугу років 2 264,00 грн., надбавки за виконання особливо важливої роботи 6 946,80 грн., щомісячна премія 24 462,66 грн.

У зв`язку з чим, позивач втретє звернувся до Балаклійського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою № 2906 про здійснення перерахунку призначеної пенсії за вислугою років з 23 жовтня 2018 року.

За результатами розгляду заяви, Зміївським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області надіслано позивачу лист з рішенням №2906, яким відділ з питань перерахунків пенсій №6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовив позивачу у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років, з зазначенням, зокрема, що « . . . пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється частиною 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року, а також зазначено, що «умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України нормативно-правовий акт не прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено".

З матеріалів справи встановлено, що 09.01.2020 року позивач знову звернувся до Балаклійського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою №110 про здійснення перерахунку призначеної пенсії за вислугою років з 23 жовтня 2018 року. При цьому позивач посилався на рішення другого сенату Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року, яким визнано неконституційним положення частини двадцятої статті 86 Закону України „Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року зі змінами.

За результатами розгляду заяви, Зміївським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області надіслано позивачу лист вих. № 2141/03.1.0-20 від 11.01.2020 року, згідно якого управління не має підстав здійснювати перерахунок пенсії на підставі наданої довідки до внесення ВРУ змін до ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру»(а.с.24).

Не погоджуючись з вказаним вище ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Станом на дату призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, частина перша якої (в редакції чинній на час призначення пенсії) встановлювала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років; незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам визначались частинами дванадцятою та сімнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, відповідно до яких обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданих пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (надалі також Закон №3668-VI) до статті 50-1 Закону внесено зміни (друге речення частини п`ятнадцятої), згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказана норма набрала чинності до призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Частиною другою розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури, яка призначена до 01.10.2011, має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

При вирішенні питання про застосування закону в часі (статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ) суд виходить з того, що згідно із статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Внесенням змін до Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року Законом України від 08 липня 2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, в тому числі Закону України «Про прокуратуру», а також прийняттям Закону України «Про прокуратуру» (в редакції 14 жовтня 2014 року) допущено звуження соціальних гарантій, а саме: гарантоване позивачу право на пенсійне забезпечення при наявності 20 років вислуги, а також зменшено відсотковий розмір пенсії від розміру заробітної плати та порядку її розрахунку.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб`єктами владних повноважень, а тому відповідно до вимог статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України № 213-VIII від 02 березня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Таким чином, відмовляючи у перерахунку пенсії позивачу за вислугою років на підставі частини 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» №1697-VII та у зв`язку із неприйняттям КМУ нормативного акту про умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури, відповідач порушив соціальні права і свободи позивача, тобто його право на перерахунок пенсії.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовими актами.

Умови та порядок пенсійного забезпечення позивача у момент виникнення у нього права на призначення пенсії визначалися статтею 50-1 Закону 1789-XII.

Приписи частин дванадцятої та сімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-XII, які були чинними на момент призначення позивачу пенсії, передбачали, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Положеннями частин тринадцятої, двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, що набрав чинності 15 липня 2015 року, які діяли на час звернення позивача за перерахунком пенсії, передбачено, що пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час спірних правовідносин зазначені умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України не визначено.

Суд зазначає, що норми статті 50-1 Закону № 1789-XII, які безпосередньо визначали умови перерахунку пенсії, були виключені із цього Закону, а питання визначення умов та порядку перерахунку таких пенсій віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України - з набранням чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (набрав чинності 01 січня 2015 року).

Пунктом 16 розділу III «Прикінцеві положення» цього Закону зобов`язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015 року, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

За таких обставин, на час спірних правовідносин позивач мав право на перерахунок пенсії відповідно до умов та в порядку, які повинні були бути визначені Кабінетом Міністрів України, однак не прийняті до моменту його звернення за перерахунком пенсії, що стало наслідком для прийняття відповідачем спірного рішення.

Відтак, маючи відповідне право на перерахунок пенсії та перебуваючи в стані невизначеності внаслідок тривалої бездіяльності компетентного органу, позивач не може його реалізувати.

Враховуючи висновки, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 вересня 2014 року, наведені вище обставини розцінюються судом як невиправдане втручання у право позивача.

Крім того, суд звертає увагу, що Рішенням Конституційного суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

За таких обставин, рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 не може бути застосовано до правовідносин, що виникли до 13.12.2019 року.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був провести перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі заяви позивача від у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати з 13.12.2019 року.

З метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача частково шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок та здійснити виплату пенсії за вислугу років позивачу у розмірі 90% від суми заробітної плати, який становить 41333,46 грн., з урахуванням проведених виплат, починаючи з 13.12.2019 року.

Щодо позовної вимоги про визнання дій протиправними щодо відмови у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії, суд вважає за необхідне у її задоволенні відмовити, оскільки на час звернення позивача із заявою про здійснення перерахунку пенсії, діяло положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, а тому з боку відповідача не було допущено протиправних дій. Вказане стосується і вимоги про скасування рішення.

Відносно вимог про здійснення в подальшому перерахунків призначеної позивачу пенсії за вислугою років з розрахунку 90% від суми місячного заробітку за відповідними документами без обмеження граничного розміру пенсії, суд вказує, що вимога звернена на майбутнє та з огляду на фактичні обставини справи та зумовленого ними нормативного регулювання спірних правовідносин, суд виходить з того, що заявлена позивачем вимога про перерахунок та виплату пенсії без обмеження граничного розміру пенсії є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Відносно судових витрат, суд зазначає наступне.

За визначенням ч. 1 ст. 132 КАСУ, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір».

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст.132 КАСУ до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАСУ).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАСУ).

Відповідно до ч.3 ст.134 КАСУ для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4, 5 ст.134 КАСУ).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141).

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

До матеріалів справи надані копії: договору про надання правової допомоги №8 від 11.12.2019, кошторис вартості по наданню допомоги гр. ОСОБА_1 , акти прийому-передачі наданої правової допомоги, ордеру, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та рекомендацій щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару(а.с.35-47).

Проаналізувавши надані представником позивача документи, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, суд приходить до висновку, що до належних та підтверджених позивачем належать судові витрати на правову допомогу в сумі 2000,0 грн., оскільки перелічені послуги, згідно матеріалів справи, є доцільними, та мали вплив на хід розгляду справи.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,0 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії-задовольнити частково.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у розмірі 90% від суми заробітної плати, який становить 41333,46 грн., з урахуванням проведених виплат, починаючи з 13.12.2019 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,0 грн. (дві тисячі гривень).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 квітня 2020 року.

Суддя Сагайдак В.В.