Справа № 500/2745/19
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/2745/19 пров. № А/857/2150/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року в справі №500/2745/19 (суддя Подлісна І.М., час ухвалення 12 год. 12 хв., повне судове рішення складено 17.01.2020, м. Тернопіль) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Одео Групп Україна» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Одео Групп Україна» звернулося в суд з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якому просило: а) визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Тернопільській області №1222220/39867203 від 15.07.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 05.07.2019;

б) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 05.07.2019 товариства з обмеженою відповідальністю «Одео Групп Україна».

Рішенням від 13.01.2020 Тернопільський окружний адміністративний суд адміністративний позов задовольнив повністю; вирішив питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги існування підстав для зупинення реєстрації податкової накладної позивача, а саме податкову інформацію, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником, який відповідно попав під критерії ризиковості платників податку.

Крім того, оскільки позивача віднесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання та вимоги до такої категорії завищені, то для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №1 від 05.07.2019 платник мав би подати документи, які б всесторонньо підтверджували реальність господарської операції.

На переконання комісії, позивач не надав всіх необхідних документів, які б підтверджували реальність господарської операції, зокрема, складських документів, специфікації до договору №20/02/2019 від 20.02.2019, що згідно із п.21 постанови КМ України від 21.02.2018 №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» є підставою для прийняття комісією рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Відтак, вважає, що зупиняючи реєстрацію податкової накладної №1 від 05.07.2019 та надалі приймаючи рішення про відмову в реєстрації такої, податковий орган діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

ТзОВ «Одео Групп Україна» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального права та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Учасники справи викликалися в судове засідання, проте у зв`язку з їх неявкою фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ТзОВ «Одео Групп Україна» є юридичною особою, основним видом діяльності якого є КВЕД 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами.

На підставі договору поставки № 20/02/2019 від 20.02.2019 позивач придбав у ТОВ «АГРОХАБ» хімічну продукцію, а саме - селітру аміачну, частина якої не була реалізована протягом першого півріччя та зберігалася на складі, що перебуває в користуванні ТзОВ «Одео Групп Україна» на підставі Договору оренди № 03/01/2019 від 01.03.2019 року з ПП «АРТВІН», що підтверджується оборотно - сальдовою відомістю по рахунку № 281, та знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Лук`яновича 8.

04 липня 2019 року позивач отримав замовлення від ТОВ «АГРОЕКОПРОДУКТ» на поставку мінеральних добрив (селітра аміачна) у кількості 4 тон на підставі договору поставки № 4.15/19-2 від 15.04.2019, про що складено специфікацію № 2 від 04.07.2019.

Товар був поставлений покупцю 05 липня 2019 року згідно з видатковою накладною № 182, перевезення товару здійснював безпосередньо покупець власним транспортом відповідно до товарно-транспортної накладної № 182 від 05.07.2019 зі складу ТзОВ «Одео Групп Україна» (м. Тернопіль, вул. Лук`яновича 8) до свого складу за адресою: с. Кобзарівка Тернопільського району Тернопільської області. 05.07.2019 за фактом реалізації товару була складена податкова накладна №1 та подана на реєстрацію.

Відповідно до квитанції від 09.07.2019 фіскальним органом було зупинено реєстрацію даної податкової накладної, а надалі, після долучення ТзОВ «Одео Групп Україна» документів для підтвердження дійсності господарських операцій - відмовлено в реєстрації податкової накладної відповідно до рішенням №1222220/39867203 від 15.07.2019.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної неможливо встановити, якому конкретно із критеріїв, передбачених у пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку», відповідає платник. Не зазначено чіткого переліку документів, необхідних для реєстрації податкової накладної, лише запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію. При прийнятті оскаржуваного рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області №1222220/39867203 від 15.07.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 05.07.2019 не було проведено аналізу документів, надісланих позивачем, а лише продубльовано узагальнені норми законодавства. Натомість суд першої інстанції дійшов висновку про надання позивачем всіх можливих документів, враховуючи особливість проведеної господарської операції поставок хімічної продукції.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 року №117 (далі Порядок №177), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно із вимогами пункту 4 Порядку №177 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Як вбачається із пункту 5 Порядку №177, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно із вимогами пунктів 6 та 7 Порядку №177 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що контролюючим органом було сформовано висновок про відповідність податкової накладної вимогам п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних

Відповідно до пункту 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

У пункті 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку зазначено, що платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України;

платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що зі змісту квитанції неможливо встановити, якому конкретно з вищенаведених критеріїв, що зазначені у пункті 1.6 відповідає платник, у квитанції не вказано конкретний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Лише запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію.

Відповідно до пункту 14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Таким чином, вказаний перелік документів є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

В контексті вищенаведеного колегія суддів зауважує, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.11.2019 року у справі № 1640/2650/18; від 23.10.2018 року у справі №822/1817/18, від 21.05.2019 року по справі №0940/1240/18.

Судом із матеріалів справи встановлено, що позивач подав до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів для здійснення реєстрації податкової накладної від 05.07.2019 №1.

Зокрема, позивачем подано: - копію договору поставки №20/02/2019 від 20.02.2019, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агрохаб» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Одео Групп Україна» (покупець) на поставку хімічної продукції; - копію видаткової накладної №РН-0000215 від 04.06.2019, якою підтверджується придбання позивачем амонію нітрату (селітри аміачної) кількості 24 тони у ТзОВ «Торговий дім «Агрохаб»; - оборотно сальдову відомість по рах. 281 (товари на складі) станом на 05.07.2019; - копію договору поставки товару №4.15/19-2 від 15.04.2019, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Одео Групп Україна» (постачальник) та ТОВ «Агроекопродукт» (покупець), відповідно до якого здійснювалися поставки селітри аміачної; - специфікацію №2 від 04.07.2019 до договору поставки товару №4.15/19-2 від 15.04.2019 на поставку селітри аміачної ТОВ «Агроекопродукт» в кількості 4 тони; - видаткову накладну №182 від 05.07.2019 на вказану вище партію товару; - товарно-транспортну накладну №182 від 05.07.2019, відповідно до якої вивезення партії товару здійснювалося транспортом покупця ТОВ «Агроекопродукт» зі складу продавця ТзОВ «Одео Групп Україна»; - оборотно-сальдова відомість по рах. 361 в розрізі контрагента ТОВ «Агроекопродукт» станом на 10.07.2019; - акт звірки взаєморозрахунків між ТзОВ «Одео Групп Україна» та ТОВ «Агроекопродукт» станом на 11.07.2019.

Проаналізувавши зміст та форму наведених вище документів, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що платником податків було надано всі необхідні документи, які дозволяли здійснити реєстрацію податкової накладної №1 від 05.07.2019.

Покликання апелянта на відсутність складських документів колегія суддів відхиляє, оскільки придбаний у ТзОВ «Торговий дім «Агрохаб» товар зберігався на складі, який орендує позивач, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено договір оренди №03/01/2019 від 01.03.2019, укладений між приватним підприємством «Артвін» (орендодавець) та ТзОВ «Одео Групп Україна» (орендар), предметом якого є виробнича площадка з твердим покриттям за адресою: м. Тернопіль, вул. Лук`яновича, 8, а дані про облік товару за позивачем зазначені в оборотно-сальдовій відомості по рах. 281 (товари на складі), а тому для зберігання не залучався будь-який інший суб`єкт господарювання (товарний склад), складські послуги не надавалися і відповідно до складські документи не оформлювалися.

Щодо платіжних документів на продану партію товару, то таких заздалегідь не могло бути, оскільки податкова накладна була складена ТзОВ «Одео Групп Україна» по факту відвантаження товару п.б пункту 187.1 статті 187 ПК України), а оплата товару була здійснена лише 29.07.2019.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року в справі №500/2745/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 02.04.2020.