Справа № 140/411/20
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року ЛуцькСправа № 140/411/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Шопік М.М.,

представника відповідача Решетника О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.10.2019 № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області було проведено документальну невиїзну перевірку, за результатами якої складено акт, яким встановлено заниження позивачем податкових зобов`язань за митною декларацією ІМ40ДЕ№ UА205040/2018/032458 від 19.11.2018. На підставі зазначеного акту перевірки 04.10.2019 ГУ ДФС у Волинській області винесено оскаржувані податкові повідомлення рішення № № та №.

Позивач не погоджується із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями та зазначає, що не був у Литовській Республіці і не оформляв в митних органах Литовської республіки жодних документів на експорт з Литви автомобіля "OPEL ASTRA" VIN-код НОМЕР_1 . Йому не відомо які документи і з якою ціллю оформляли в себе на митниці Литви можливі продавці автомобіля. Автомобіль "OPEL ASTRA" VIN-код W0LPD6EAXBG008087 придбаний ним у республіці Польша, його експорт по Литовських митних документах на польській митниці в Дорохуську не оформлявся. До митного контролю в Україні під час ввезення автомобіля та його митного оформлення подавалися документи отримані від продавця транспортного засобу.

При визначенні митної вартості не використовувалася будь яка фактурна вартість, а митну вартість визначено на підставі 6 резервного методу шляхом встановлення вартості схожих транспортних засобів. Коригування митної вартості по ВМД ІМ40ДЕ№ UА205040/2018/03245 8 від 19.11.2018 органами доходів і зборів не проводилося.

Подані до митного оформлення документи не підроблені та не визнані у встановленому законом порядку недійсними.

Звертає увагу на те, що згідно з частиною першою статті 293 МК України особою, на яку покладається обов`язок зі сплати митних платежів є декларант. Якщо декларування товарів здійснюється особою, уповноваженою на це декларантом, на таку особу покладається обов`язок зі сплати митних платежів солідарно з декларантом. При винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідачем не враховано на яку особу покладається відповідальність за сплату та доплату митних платежів.

Щодо митного оформлення вищевказаного автомобіля Волинською митницею ДФС винесено постанову про порушення митних правил № 1760/20500/19. Вказана постанова оскаржена позивачем в судовому порядку та скасована.

Враховуючи вищевикладене вважає, що висновки викладені в акті документальної невиїзної перевірки на підставі яких винесені оспорювані податкові повідомлення рішення є необ`єктивними та незаконними, відповідно оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи (а.с.23).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача з даним позовом не погоджується та вважає його безпідставним, оскільки перевіркою встановлено порушення позивачем вимог Митного кодексу України та Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання за митною декларацією ІМ40ДЕ№ UА205040/2018/032458 від 19.11.2018, які підлягають перерахуванню до Держбюджету України на загальну суму 19146,39 грн, в тому числі ввізне мито - 5983,25 грн, податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів - 13163,14 грн.

Представник відповідача вказує, що підставою для проведення перевірки була інформація та відомості, отримані від митних органів Литовської Республіки щодо експорту з митної території Литовської Республіки на митну територію України транспортного засобу марки «OPEL», модель «ASTRA», номер кузова НОМЕР_2 .

У результаті аналізу та співставлення копії експортної декларації від 09.11.2018 №18LTLC0100EK13C811, договору купівлі-продажу від 09.11.2018 № 2, отриманих від митних органів Литовської Республіки, та МД від 19.11.2018 № UA205040/2018/032458, встановлено, що відомості щодо країни відправлення, призначення та походження, найменування, серійний номер (VIN-код), характеристики транспортного засобу (марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, тип двигуна, потужність тощо) співпадають. Відповідно до графи 17 експортної декларації від 09.11.2018 № 18LTLC0100EK13C81, країною призначення є Україна, що свідчить про оформлення транспортного засобу у Литовській Республіці на експорт в Україну. Отже, встановлено повну відповідність транспортного засобу, що дає підстави однозначно його ідентифікувати. При хронологічному порівнянні подій продажу, оформлення експорт в Литовській Республіці та імпорту в Україні встановлено, що ці події відбувалися одночасно.

Також зазначена експортна декларація та договір купівлі-продажу, отримані від уповноважених органів іноземної держави, свідчать про заявлення при митному оформленні в Україні значно меншої вартості товарів, ніж за документально підтвердженими відомостями про вартісні характеристики товару країни експорту, отриманих від Литовської Республіки. Вартість автомобіля марки «OPEL», модель «ASTRA», номер кузова НОМЕР_2 за даними експортної декларації від 09.11.2018 № 18LTLC0100EK13C811 та договору купівлі- продажу від 09.11.2018 №2 складає 4 000, 00 євро (що еквівалентно 125963, 16 грн).

Враховуючи, що отримана від митних органів Литовської Республіки інформація не підтверджує відомості, заявлені декларантом, зокрема щодо вартості товару, Головним управлінням ДФС у Волинській області з урахуванням фактичних відомостей прийнято відповідне рішення щодо правильності визначення митної вартості транспортного засобу відповідно до положень частини 14 статті 354 МК України, пункту 4 частини 6 статті 54, частини 1 статті 55 МК України та визначено базу оподаткування - митну вартість товару, на підставі документально підтвердженої інформації, отриманої від митних органів Литовської Республіки, щодо фактурної вартості переміщеного на митну територію України товару, оформленого за МД від 19.11.2018 № UA205040/2018/032458.

Отже, під час перевірки правильності декларування митної вартості товару після його випуску визначено митну вартість вищевказаного автомобіля в розмірі 125963, 16 грн.

Встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 19146, 39 грн.

Представник відповідача вказує, що транспортний засіб, зазначений у митній декларації, виїхав з території Литовської Республіки на підставі експортної митної декларації, наданих відповідачу Митним департаментом Міністерства фінансів Литовської Республіки. Разом з тим, в Україну даний транспортний засіб заїхав на підставі інших документів, зокрема інший продавець, перевізник, покупець та ціна автомобіля. З наведених підстав просив в задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з аргументами відповідача, наведеними у відзиві та просить позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні, що відбулося 03.03.2020 позовні вимоги підтримав з мотивів та підстав вказаних у позові, просив позов задовольнити. У судове засідання, призначене на 02.04.2020 представник позивача не з`явився, у клопотанні від 30.03.2020 просив розглянути справу за відсутності його та позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов, просив відмовити у його задоволенні повністю.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи та письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що контролюючим органом проведена документальна невиїзна перевірка гр. ОСОБА_1 за результатами якої складено акт від 30.08.2019 №17533/03-20-13-02/ НОМЕР_3 «Про результати документальної невиїзної перевірки гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) дотримання вимог законодавства України з питань правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування та сплати митних платежів при оформленні товару за митною декларацією від 19.11.2018 №UA205040/2018/032458.

Документальної невиїзною перевіркою встановлено порушення ОСОБА_1 п. 1 ст. 49, п. 2 ч. 2 ст. 52, ч.1 ст. 257, ч.1 ст. 295 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ зі змінами та доповненнями; п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, у результаті чого занижено податкове зобов`язання за митною декларацією ІМ40ДЕ UA205040/2018/032458 від 19.11.2018, які підлягають перерахуванню до Держбюджету України на загальну суму на загальну суму 19146,39 грн, в тому числі ввізне мито - 5983,25 грн, податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів - 13163,14 грн.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що митний орган Республіки Литва на підставі Угоди між Урядом України і Урядом Литовської Республіки про співробітництво у боротьбі з порушеннями митного законодавства та Меморандуму про порядок надання взаємодопомоги між Державним комітетом України та Митним Департаментом при Міністерстві фінансів Литовської республіки від 18.04.1995, що діє на період цієї Угоди, звернувся до Державної фіскальної служби України в частині надання адміністративної допомоги щодо підтвердження фактів ввезення на митну територію України та митного оформлення автомобіля марки OPEL, модель - ASTRA (кузов № НОМЕР_2 ).

Митним департаментом Міністерства фінансів Литовської Республіки надані документально підтверджені відомості про фактичну ціну придбання транспортного засобу, що експортований на митну територію України відправником UAB «AUTOKEIDAS» (JAUNYSTES, G.18 TAURAGE, LT).

Під час опрацювання та порівняння документів, отриманих від митних органів Литовської Республіки, та документів, на підставі яких здійснено митне оформлення на Волинській митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205040/2018/032458 від 19.11.2018, встановлено заниження митної вартості вищевказаного транспортного засобу на загальну суму 59832,50 грн, зокрема: легковий автомобіль марки OPEL, модель - ASTRA (кузов № НОМЕР_2 ), що був оформлений на Волинській митниці ДФС за ІМ 40ДЕ № UА205040/2018/032458 від 19.11.2018, митна вартість товару згідно МД країни імпорту 66130, 66 грн; експортна декларація №18 LТLС 0100ЕК13 С811 від 09/11/2018; інвойс країни-експорту від 09.11.2018 TSC № 02; митна вартість товару згідно МД країни експорту 125963, 16 грн.

У результаті порівняння та співставлення відомостей, задекларованих гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у митній декларації типу ІМ 40ДЕ UA205040/2018/032458 від 19.11.2018 і супровідних документів до неї, та митній декларації, отриманій від уповноважених органів Литовської Республіки, що стосуються експорту транспортного засобу з території іноземної держави встановлено повну ідентичність транспортного засобу, а саме легковий автомобіль марки OPEL, модель - ASTRA - 1шт; кузов № НОМЕР_2 загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, календарний рік виготовлення - 2010; модельний рік виготовлення- 2010; тип двигуна-дизельний; робочий об`єм циліндрів - 1248смЗ; бувший у використанні; тип кузова - легковий хетчбек; колір-синій; колісна формула 4x2; категорія НОМЕР_4 -М1; призначення- для перевезення людей; на базі легкового автомобіля; виробник: OPEL, DE. Торгівельна марка: OPEL, що оформлений Волинською митницею за митною декларацією ІМ40ДЕ UA205040/2018/032458 від 19.11.2018. Аналогічний номер кузова та характеристики зазначені в експортній митній декларації Литовської Республіки №18LTLC0100EK13C811 від 09/11/2018 на експорт товару в Україну.

Вказаний транспортний засіб експортовано з території Литовської Республіки від продавця - компанії UAB «AUTOKEIDAS» (JAUNYSTES, G.18 ТAURAQEJLT) на підставі завіреної копії рахунка-фактури (інвойс) №02 від 09.11.2018.

Перевіркою встановлено, що автомобіль, вказаний в отриманих від митних органів Литовської Республіки документах, можна однозначно ідентифікувати як такий, що був оформлений за митною декларацією ІМ40ДЕ UА2018/032458 від 19.11.2018.

Повна відповідність номерів кузовів за ідентифікації (VIN-код - це унікальний серійний номер, що застосовується в автомобільній промисловості для індивідуального розпізнання кожного механічного транспортного засобу) та інших характеристик автомобіля (співпадають марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, тип двигуна, потужність тощо) із ввезеним та оформленим в Україні дає підстави однозначно ідентифікувати транспортний засіб, як повністю ідентичний товар, митне оформлення якого здійснювалося за МД, що підлягала перевірці та стверджувати, що проданий та оформлений в Республіці Литва на експорт для відправлення в країну призначення Україну.

Умови поставки в ІМ40ДЕ UА2018/032458 від 19.11.2018, згідно якої здійснено ввезення товару зазначені 5733АК LТ (Литва).

За інформацією бази даних ПІК АСМО «Інспектор» ІС «Перегляд пропуску через митний кордон України» ввезення товарів на митну територію України здійснено самоходом, код виду транспорту - 90 «Транспортний засіб, що переміщується своїм ходом як товар» згідно класифікатора видів транспорту, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій».

Згідно даних експортної декларації Литовської Республіки транспортний засіб був оформлений на покупця - громадянина України Stashchuk Mykola, 40 років Перемоги, 3/ АДРЕСА_1

За даними опису товару в гр. 31 МД, відомості про неналежний стан транспортного засобу (поломка, аварія тощо), які б підтверджували втрату у своїй вартості від дати продажу/експорту в Литві та дати купівлі/продажу в Україні відсутні.

Перевіркою встановлено, що при митному оформленні товару його митна вартість в Україні була задекларована недостовірно. Вартість товару нижча, ніж задекларована в країні відправлення - Республіці Литва.

Під час перевірки правильності декларування митної вартості товару після їх випуску визначено митну вартість автомобіля марки OPEL, модель - ASTRA; кузов № НОМЕР_2 у розмірі 125963, 16 грн.

Встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 19146, 39 грн, в тому числі: ввізне мито 5983, 25 грн, податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів 13163, 14 грн.

На підставі акту перевірки від 30.08.2019 №17533/03-20-13-02/ НОМЕР_3 ГУ ДФС у Волинській області 04.10.2019 прийняті податкові повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на 7479, 06 грн, в тому числі: за податковими зобов`язаннями 5983, 25 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1495, 81 грн (а.с.12) та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ з ввезених на територію України товарів на 16453, 93 грн, в тому числі: за податковими зобов`язаннями 13163, 14 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 3290, 79 грн (а.с.11).

Вважаючи дані податкові повідомлення-рішення протиправними позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, на думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваних в даній справі податкових повідомлень-рішень, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Пунктами 23 та 29 частини першої статті 4 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частини першої статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Пунктом 7 частини першої статті 336 Митного кодексу України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 345 Митного кодексу України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Частиною третьої вказаної статті предбачено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі.

Положеннями статті 272 Митного кодексу України, підпункту в пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що ввезення товарів на митну територію України є об`єктом оподаткування митними платежами - ввізним митом та податком на додану вартість.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 279 Митного кодексу України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів; для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру.

Відповідно до статті 278 Митного кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Пунктом 190.1 статті 190 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що митну вартість імпортованого товару, вказану декларантом позивача у митній декларації ІМ40ДЕ UА2018/032458 від 19.11.2018 визначено за шостим (резервним) методом. До митної декларації позивачем подано всі документи, необхідні для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість ввезеного для здійснення митного оформлення товару.

Частиною другою статті 351 Митного кодексу України передбачено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані, зокрема, отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення (пункт 5 частини першої статті 352 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 Податкового кодексу України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, митний орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Таким чином, підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань під час ввезення товарів на митну територію України може слугувати лише офіційна документально-підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, вартості ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів і стосуватись зовнішньоекономічних операцій, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Разом з тим, як встановлено судом, отримана відповідачем від Литовської Республіки інформація, а саме: експортна митна декларація від 09.11.2018 № 18LTLC0100EK13C81 стосується інших зовнішньоекономічних контрактів, по яких позивач не є стороною правовідносин, що свідчить про безпідставність тверджень податкового органу про порушення гр. ОСОБА_1 положень митного та податкового законодавства.

Так, по експортній декларації від 09.11.2018 № 18LTLC0100EK13C81 товар поставлявся від компанії "UAB AUTOKEIDAS" до громадянина України ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 (а.с. 44).

Таким чином, суд вказує на те, що згідно інформації митних органів Литовської Республіки вказаний вище автомобіль згідно експортної митної декларації продавався від компанії "UAB AUTOKEIDAS" до громадянина України ОСОБА_2 , який цей транспортний засіб на територію України не ввозив, та не здійснював митних процедур.

Позивачем цей же автомобіль був придбаний у нерезидента UAB НОМЕР_5 згідно контракту, був ввезений на територію України та були здійснені всі митні формальності.

З огляду на це, суд вважає, що самі по собі повідомлення отримані від митних органів Литовської Республіки про проведення перевірки по незакінченому митному оформленню транспортних засобів в ЄС не є беззаперечним доказом вчинення дій спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів. Вказані експортні декларації доводять лише факт оформлення експорту транспортних засобів із Європейського Союзу в Литовській Республіці, оскільки, згідно запиту митних органів Литовської Республіки, вони просять підтвердження ввезення на митну територію вищевказаних автомобілів, так як згідно наявних у них експортних декларацій таке вивезення не відбулось.

Згідно з частиною першою статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною першою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 цього Кодексу).

Судом встановлено, що під час митного контролю уповноважені митні органи, з урахуванням поданих декларантом документів, не мали зауважень до заявленої митної вартості товару, що імортувався гр. ОСОБА_1 . Доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, відповідачем не надано.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт порушення позивачем вимог податкового та митного законодавства в частині заниження податкових зобов`язань під час ввезення товару на митну територію України, з огляду на що прийняті за наслідками перевірки позивача податкові повідомлення-рішення від 04.10.2019 № та № слід визнати протиправними та скасувати.

Таким чином, позивачем відповідно до ІМ40ДЕ UА2018/032458 від 19.11.2018 здійснено розмитнення ввезеного товару (автомобіля) за вірно обраним методом визначення митної вартості товарів (за резервним методом), проведено оплату коштів на користь нерезидента UAB IMPRIMO на суму вказану у договорі купівлі-продажу від 09.11.2018, а тому проведення відповідачем донарахувань з податку на додану вартість та ввізного мита є безпідставними та необґрунтованими.

При вирішенні даної справи судом враховано правову позицію в аналогічних правовідносинах, викладену у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №820/305/17.

Крім того, приймаючи рішення у даній справі, суд також враховує ту обставину, що за наслідками розгляду протоколу про порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, складеного Волинською митницею ДФС відносно гр. ОСОБА_1 Любомльським районним судом Волинської області прийнято рішення від 19.09.2019, яким закрито провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України. В даному рішенні суд зазначив, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару. Такі документи лише свідчать, що литовська компанія UAB «AUTOKEIDAS» задекларувала, але не здійснила експорт транспортного засобу з ЄС. В оскаржуваній постанові посадова особа митниці жодним чином не обумовила підстав надання переваги в доказовій силі документам Литовської Республіки, аніж тим, що подані до митного оформлення на Волинській митниці ДФС.

Таким чином, враховуючи вищевстановлені обставини справи та викладені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 04.10.2019 № та №, а тому позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача користь ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір в розмірі 1681,60 грн, що сплачений відповідно до квитанції від 31.01.2020 (а.с.8).

Керуючись статтями 139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 04.10.2019 № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська обл., м. Луцьк, Київський м-н, 4, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1681,60 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 07 квітня 2020 року

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук