Справа № 766/21383/17
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2020-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 квітня 2020 року

Київ

справа №766/21383/17

адміністративне провадження №К/9901/4659/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 жовтня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до керівника Дніпровського ВП ХВП ГУНП у Херсонській області майора поліції Карімова Дениса Зафаровича, Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про визнання бездіяльності незаконною та стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до керівника Дніпровського ВП ХВП ГУНП у Херсонській області майора поліції Карімова Дениса Зафаровича, Головного управління Національної поліції у Херсонській області (далі - відповідач 1, ГУНП у Херсонській області), Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області (далі - відповідач 2, ГУ ДКСУ у Херсонській області), де, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

- визнати незаконною бездіяльність відповідача - керівника Дніпровського ВП ХВП ГУПН в Херсонській області Карімова Дениса Зафаровича;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди стягнути кошти в сумі 80000 грн шляхом списання коштів з рахунку відповідача - Головного управління Національної поліції в Херсонській області, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, на користь стягувача ОСОБА_1 .

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовими рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2020 року касаційну ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 жовтня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі № 766/21383/17 залишено без руху. Надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду доказів сплати судового збору за подання даної касаційної скарги та уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини 4 статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини 2 статті 333 КАС України.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення скаржником отримано ухвалу Верховного Суду від 04 березня 2020 року - 12 березня 2020 року.

17 березня 2020 року від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги.

Так, в заяві про усунення недоліків касаційної скарги скаржник, зокрема, вказав підставою для оскарження рішень суду першої та апеляційної інстанцій пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначив, що оскаржуване рішення прийнято без урахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України та Пленуму Верховного Суду України.

Верховний Суд звертає увагу, що в частині четвертій статті 328 КАС України мова йде лише щодо постанов Верховного Суду, отже обґрунтування підставою для касаційного оскарження судового рішення постановами Верховного Суду України не передбачено.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження Херсонського міського суду Херсонської області від 11 жовтня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі № 766/21383/17.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 жовтня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до керівника Дніпровського ВП ХВП ГУНП у Херсонській області майора поліції Карімова Дениса Зафаровича, Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про визнання бездіяльності незаконною та стягнення моральної шкоди - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

Л.О. Єресько

Суддя Верховного Суду