Справа № 200/1771/19-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

03 квітня 2020 року справа №200/1771/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Арабей Т.Г., суддів: Гаврищук Т.Г., Геращенко І.В., розглянув апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі № 200/1771/19-а за позовом Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення № від 28 вересня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа з апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Донецькій області.

Ухвалою судді-доповідача Першого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2020 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху; встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом направлення клопотання про поновлення строку з обґрунтуванням інших причин поважності його пропущення.

31 березня 2010 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому посилався на неможливість своєчасної сплати судового збору у справі, у зв`язку з чим було пропущено строк на апеляційне оскарження, через неналежне фінансування. Посилаючись на ухвалу Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 808/2489/17-а, заявник вважає поважними причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження.

За пунктом 3 частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 10 цього Кодексу, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Наведеними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України чітко визначено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, а також виконання встановлених законом вимог щодо оформлення апеляційної скарги, зокрема, надання документу про сплату судового збору, у тому числі, на підставі ухвали суду апеляційної інстанції про залишення скарги без руху.

Таким чином, апелянт, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору, для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, у тому числі щодо видатків на сплату судового збору.

Відтак, відсутність у податкового органу коштів, призначених для цієї мети і, як наслідок, невиконання через це вимог закону і суду, своїх процесуальних обов`язків, не може вважатися поважною підставою пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період.

Зазначена правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 у справі №804/3801/16.

Проаналізувавши причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду, на які посилається заявник, суд дійшов висновку про визнання зазначених причин неповажними.

Крім того, відповідач є суб`єктом владних повноважень і з огляду на принцип верховенства права суд не може надавати перевагу одній зі сторін у справі в користуванні процесуальними правами, якщо це перешкоджає виконанню рішення суду, прийнятого на користь іншої сторони.

Суд не бере до уваги посилання заявника на ухвалу Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 808/2489/17-а, оскільки застосовує висновки Верховного Суду, викладені в ухвалі від 03 лютого 2020 року у справі № 340/661/19, які в часі прийняті пізніше, відповідно до яких особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, блокуванням рахунків останнього, тощо, не є поважними підставами при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження. Обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку. Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, блокуванням рахунків останнього, тощо, не є поважними підставами при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Крім того, заявником подано апеляційну скаргу через 11 місяців після ухвалення рішення судом першої інстанції, тобто з грубим порушенням процесуальних строків апеляційного оскарження.

Також, суд зазначає, що наведенні в клопотанні доводи поважності пропуску строку апеляційного оскарження вже були визнанні судом неповажними.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі.

Враховуючи відмову у відкритті апеляційного провадження, клопотання про заміну відповідача у справі та продовження строку на усунення недоліків в частині сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 242, 298, 299, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі № 200/1771/19-а за позовом Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення № від 28 вересня 2018 року.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Повний текст ухвали складений та підписаний 03 квітня 2020 року

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення, але не більш часу дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України щодо запобігання поширення короновірусної хвороби (COVID-19).

Суддя-доповідач: Т.Г. Арабей

Судді: Т.Г. Гаврищук

І.В. Геращенко