Справа № 400/3893/19
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 р. № 400/3893/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Юженергобуд" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.03.2018р № UА504070/2018/00011; визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.04.2018 року №UА504070/2018/200170; визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.10.2018р; визнання протиправною відмову у відновленні режиму вільної торгівлі відповідно до митних декларацій №UА504070/2018/200170 від 02.02.2018р. та №UА504070/2018/200600 від 27.03.2018р.; зобов`язання Миколаївську митницю ДФС застосувати (відновити) режим найбільшого сприяння, в рамках угоди про вільну торгівлю України - ЄС, до товарів, які було оформлено в режимі імпорту згідно ЕД № 504070/2018/200170 від 02.02.2018р. та ЕД 504070/2018/200607 від 27.03.2018р., визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 27.03.2018 року № КТ - UА 504070-001-2018, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 400/2924/18 за позовом приватного акціонерного товариства (надалі-позивач) до Миколаївської митниці ДФС з вимогами: визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.03.2018р № UА504070/2018/00011; визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.04.2018 р №UА504070/2018/200170; визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.10.2018р; визнати протиправною відмову у відновленні режиму вільної торгівлі відповідно до митних декларацій №UА504070/2018/200170 від 02.02.2018р. та №UА504070/2018/200600 від 27.03.2018р.; зобов`язати Миколаївську митницю ДФС застосувати (відновити) режим найбільшого сприяння, в рамках угоди про вільну торгівлю України - ЄС, до товарів, які було оформлено в режимі імпорту згідно ЕД № 504070/2018/200170 від 02.02.2018р. та ЕД 504070/2018/200607 від 27.03.2018р.

05.02.2019 року Миколаївський окружний адміністративний суд прийняв рішення у справі № 400/2924/18, яким позов приватного акціонерного товариства "Юженергобуд" до Миколаївської митниці ДФС задовольнив.

Постановою від 23.04.2019 року П`ятого апеляційного адмінстративного суду апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС залишив без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року по справі № 400/2924/18 без змін.

01.08.2019 року постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби задоволено частково, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 5 лютого 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі № 400/2924/18 скасовано та адміністративну справу № 400/2924/18 направлено на новий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду.

08.11.2019 року матеріали адміністративної справи № 400/2924/18 надійшли до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року № 312/02-10, адміністративну справу № 400/2924/18 передано на повторний автоматизований розподіл справ між суддями для нового розгляду.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справі № 400/2924/18 присвоєно новий єдиний унікальний номер - 400/3893/19 та розподілено до розгляду судді Лебедєвій Г.В.

Ухвалою від 11.11.2019 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/3893/19 та ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначив по справі підготовче засідання на 04.12.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення відповідача не відповідають нормам митного законодавства України. Оскільки між Україною та державами Європейського Союзу діє режим вільної торгівлі, позивач не повинен сплачувати суму ввізного мита. Згідно ст.318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного ппризначення, які переміщуються через митний кордон України. Позивачем на вимогу відповідача надавались всі необхідні документи, що підтверджували країну походження товарів, що ввозилися відповідно до ст. 43 МК України. Сертифікати позивача на товар, що ним ввозився на територію України, відповідали Правилам визначення країни походження товарів, затверджених Угодою про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності незалежних держав від 20.11.2009р. Позивач вважає, що у відповідача були відсутні підстави для виникнення обгрунтованих сумнівів відносно ідентифікації придбаного позивачем товару стосовно заявленого для цілей митного оформлення.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, підготовче судове засідання по справі № 400/3893/19, призначене на 04.12.2019 року, відкладено на 10.12.2019 року.

10.12.2019 року за вх. № 21286 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Миколаївської митниці ДФС надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивачем надавались сертифікати на товар, що ввозився на територію України, які не відповідали вимогам втсановленим Угодою про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами від 27.06.2014 року та вимогам Протоколу 1 щодо визначення концепції "походженя товарів" і медодів адміністартивного співробітництва. Крім того, під час оформлення товарів за МД від 02.02.2018 року № UА 504070/2018/200170, декларантом - ФОП ОСОБА_1 , самостійно обраний режим оподаткування встановлений для країн найбільшого сприяння відповідно до якого було нараховані митні платежі за пільговими ставками ввізного мита. Країна походження товару (Чехія) встановлена декларантом на підставі декларації про походження товару від 26.01.2018 року № 1/2018. В свою чергу, згідно інформації, яка наведена Декларантом ФОП ОСОБА_1 від імені позивача, у графі 15 МД від 02.02.2018 року № UА 504070/2018/200170 та від № UА 504070/2018/200607 - країною з якої товари відправлені в Україну є Латвія. Тобто, у відповідача виникали протиріччя щодо країни експорту товару, а також сумніви щодо оформлення сертифікату з перевезння товару.

Ухвалою від 10.12.2019 року Миколаївський окружний адміністративний суд продовжив шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №400/3893/19 на тридцять днів та відклав підготовче засідання по даній адміністративній справі на 15.01.2020 року.

16.12.2019 року за вх. № 21835 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від приватного акціонерного товариства "Юженергобуд" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що за заявою 12.02.2018 року № 82-2018 імпортером був наданий сертифікат про переміщення товарів форми EUR.1 № Ту0352542 від 02.02.2018 року. Відповідно до заяви імпортера даний сертифікат був виданий з метою застосування режиму найбільшого сприяння. Вказав, що відповідачем була розглянута заява від 12.02.2018 року та було прийнято позитивне рішення, а саме: до товарів згідно Митної Декларації від 02.02.2018 року № UА 504070/2018/200170 застосовано режим найбільшого сприяння на підставі вищезазначеного сертифікату EUR.1 № Ту0352542 від 02.02.2018 року. Наголошує, що у відзиві відповідач визнає факт того, що сертифікат EUR.1 № Ту0352542 від 02.02.2018 року був визнаний таким, що відповідає вимогам ч.3 ст. 43 МКУ для цілей підтвердження непреференційованого походження товарів та застосування на його підставі пільгових ставок ввізного мита. Країною походження товарів за МД від 02.02.2018 року № UА 504070/2018/200170 визнається Європейський Союз на підставі зазначеного сертифікату. Тобто, відповідач визнав, що виданим позивачу сертифікат EUR.1 № Ту0352542 від 02.02.2018 року надає всі пільги, передбачені МКУ для застосування вільного режиму найбільшого сприяння. Разом з тим, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юженергобуд" про застосування такого режиму, Миколаївською митницею ДФС листом від 24.04.2018 року було відмовлено у застосуванні до товарів оформлених за МД від 02.02.2018 року режиму вільної торгівлі з ЄС (застосування зменшених ставок ввізного мита). Зазначив, що відповідно до інвойсу № 1/2018 від 26.01.2018 року вантаж Пристрою плавного частотного пуску, який складається з багатьох складових, згідно з контрактом № 428-01 від 26.05.2018 року прямує з Чеської Республіки до України, вантажоотримувач ПрАТ „Юженергобуд. Відповідно до інвойсу № 2/2018 від 19.03.2018 року напівпровідникова система збудження синхронного гідрогенератора - двигуна Ташлицької ГАЕС для автоматичного регулювання постійного струму збудження генератора - двигуна в нормальних і аварійних режимах роботи генератора - двигуна, згідно з контрактом № 428-01 від 26.05.2018 року прямує з Чеської Республіки до України, вантажоотримувач ПрАТ „Юженергобуд. Отже, посилання відповідача на те, що є протиріччя країни експорту товару є невірним, оскільки в сертифікаті та МД все вірно зазначено як країна виробник так і країна постачальник товару його покупцю. Крім того, сертифікати EUR.1 заповнено у відповідності до вимог Європейського законодавства виключно країною виробником чи то країною експортером. Відповідачем не наведеного жодного порушення, що саме не зазначено в Інвойсі та сертифікаті, що не надає відповідачу можливості ідентифікувати товар.

24.12.2019 року за вх. № 26688 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Миколаївської митниці ДФС надійшло клопотання про заміну відповідача по справі № 400/3893/19, а саме Миколаївську митницю ДФС на Чорноморську митницю Держмитслужби.

В підготовчому судовому засіданні, призначеному на 15.01.2020 року, суд протокольною ухвалою замінив відповідача у справі № 400/3893/19 - Миколаївську митницю ДФС - правноступником - Чорноморською митницею Держмитслужби (надалі - відповідач).

Підготовче судове засідання, призначене на 15.01.2020 року, відкладено на 12.02.2020 року.

07.02.2020 року за вх. № 3420 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від приватного акціонерного товариства "Юженергобуд" надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач зазначив, що на думку відповідача позивачем порушено вимоги п.1 ст. 17, п.1 ст.24 Протоколу 1, відповідно до яких сертифікат EUR.1 видається митними органами країни експорту. Вказав, що відповідно до п. 1 ст. 17 Протоколу 1 Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту, що й підтверджено виданими приватному акціонерному товариству "Юженергобуд" сертифікатами EUR 1 країною імпортером. Також, згідно п.1 ст. 24 Протоколу 1: Підтвердження походження є дійсним протягом 4 місяців з дати видачі в країні експорту й у зазначений період має бути поданий до митних органів країни імпорту. Зазначив, що позивачем отримано 2 Сертифікати EUR 1 № 0352542 від 30.01.2018 року та № 0352569 від 21.03.2018 року, які ним у визначенні ст. 24 Протоколу 1 строки надані до митних органів країни імпорту. Відповідно до ст. 8 Протоколу 1 якщо товар, що складається з групи або комплекту виробів, згідно з Гармонізованою системою класифікується в одній товарній позиції, він цілком становить єдину класифікацію одиниці. Відповідно до ст. 9 Протоколу 1 аксесуари, запасні частини та знаряддя, відправлені з одиницею обладнання, машиною, апаратом або транспортним засобом, які є складовими типового обладнання та включені до його ціни, або якім не надається окремий інвойс, мають вважатися єдиним з розглядуваною одиницею обладнання, машиною, апаратом або транспортним засобом. Вказав, що ПрАТ "Юженергобул" ввезено товар а саме: "Система тиристорного самозбудження гідрогенераторів - двигунів" та "Пристрій плавного частотного пуску синхронного двигуна - генератора", який складається з різних запасних частин, знарядь, які є складовими частинами обладнання та включені до його ціни, а тому відповідно до ст. 9 Протоколу 1 розглядаються єдиним з розглядуваною одиницею обладнання. Підтвердженням єдності товару також є технічна документація на вищезазначений товар. Також, зазначив, що згідно сертифікатів EUR 1 № 0352542 та № 0352569 графа 9 заповнена митним органом відповідно до п.2,5 ст. 17 Протоколу 1. Також вказав, що відповідно до п.1 ст. 33 Протоколу 1 до Угоди у добровільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають сумніви в достовірності таких документів, відповідач має право звернутися до уповноваженого органу, який видав сертифікат EUR 1 з метою уточнення у ньому відомостей. Позивачем було надано звернення до Чеської митниці з метою отримання відповіді щодо дійсності виданих нам сертифікатів EUR 1, та в разі якщо такі сертифікати мають неточності або помилки видати нам нові сертифікати. Відповідно до отриманих відповідей від Чеської митниці - отримані позивачем сертифікати EUR 1 є правомірними та не підлягають заміні на нові.

07.02.2020 року за вх. № 3421 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від приватного акціонерного товариства "Юженергобуд" надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач повідомив про доповнення позовної заяви вимогою про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 27.03.2018 року № КТ - UА 504070-001-2018.

В підготовчому судовому засіданні, призначеному на 12.02.2020 року, суд протокольною ухвалою прийняв до розгляду заяву приватного акціонерного товариства "Юженергобуд" про збільшення позовних вимог у справі № 400/3893/19.

Ухвалою від 12.02.2020 року суд закрив підготовче провадження в адміністративній справі за позовною заявою приватного акціонерного товариства "Юженергобуд" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.03.2018р № UА504070/2018/00011; визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.04.2018 р №UА504070/2018/200170; визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.10.2018р; визнання протиправною відмову у відновленні режиму вільної торгівлі відповідно до митних декларацій №UА504070/2018/200170 від 02.02.2018р. та №UА504070/2018/200600 від 27.03.2018р.; зобов`язання Миколаївську митницю ДФС застосувати (відновити) режим найбільшого сприяння, в рамках угоди про вільну торгівлю України - ЄС, до товарів, які було оформлено в режимі імпорту згідно ЕД № 504070/2018/200170 від 02.02.2018р. та ЕД 504070/2018/200607 від 27.03.2018р., визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 27.03.2018 року № КТ - UА 504070-001-2018 та призначив справу № 400/3893/19 до судового розгляду по суті на 11 березня 2020 року.

В судовому засіданні 11.03.2020 року предстаники позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечили.

Представники сторін в судовому засіданні, призначеному на 11.03.2020 року, заявили клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд клопотання представників сторін задовольнив та на підставі частини 9 статті 205 КАС України, суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступні слова представників сторін, ознайомившись з заявами учасників справи по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство "Юженергобуд" є юридичною особою, що здійснює свою діяльність відповідно до Статуту ПрАТ "ЮЕБ".

В рамках своєї діяльності 26.05.2017 року позивач уклав контракт з SIA „SouthEnergoProject (Латвійська Республіка) за № 428-01, предметом якого виступила купівля-продаж вантажу - складові частини Пристрою плавного частотного пуску, який було оформлено в режимі імпорту (випуск для вільного обігу) згідно ЕД № 504070/2018/200170 від 02.02.2018 року.

На виконання вказаного контракту 26.01.2018 року між позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладено договір доручення № ТБ-75 на надання брокерських послуг та декларування товарів.

На підставі отриманого доручення ФОП ОСОБА_1 здійснювала декларування та митне оформлення вантажу за контрактом від 26.05.2017 року № 428-01.

02.02.2018 року ФОП ОСОБА_1 заявлено до митного оформлення шляхом митного декларування вантаж (митна декларація вантаж, а саме: пристрій плавного частотного пуску СПЧП виробник Чеська Республіка, Прага, Постачальник Латвійська Республіка).

27.03.2018 року ФОП ОСОБА_1 заявлено до митного оформлення шляхом митного декларування вантаж (митна декларація вантаж, а саме: напівпровідникова система збудження лінхронного гідрогенератора - двигуна Ташлицької ГАЕС для автоматичного регулювання достійного струму збудження генератора - двигуна в нормальних і аварійних режимах роботи генератора - двигуна, виробник Чеська Республіка, Прага, Постачальник Латвійська Республіка).

В електронній декларації зазначено виробника та постачальника вантажу, а також одержувача, яким є ПрАТ „Юженергобуд.

Відповідно до інвойсу № 1/2018 від 26.01.2018 року вантаж Пристрою плавного частотного пуску, який складається за багатьох складових , згідно з контрактом № 428-01 від 26.05.2018 року прямує з Чеської Республіки до України, вантажоотримувач ПрАТ -Юженергобуд.

Відповідно до інвойсу № 2/2018 від 19.03.2018 року напівпровідникова система збудження синхронного гідрогенератора - двигуна Ташлицької ГАЕС для автоматичного регулювання постійного струму збудження генератора - двигуна в нормальних і аварійних тежнмах роботи генератора - двигуна, згідно з контрактом № 428-01 від 26.05.2018 року прямує з Чеської Республіки до України, вантажоотримувач ПрАТ „Юженергобуд.

30.01.2018 року та 21.03.2018 року після здійснення імпорту товару ПрАТ "Юженергобуд" було отримано сертифікат форми EUR.1 за № ТУ-0352542 та № ТУ-0352569.

Задля отримання надмірно сплачених коштів ПрАТ „Юженергобуд звернулося до відповідача із заявою про застосування (відновлення) режиму вільної торгівлі та повернення надміру сплаченого мита від 12.02.2018 року за вих. № 82-2018.

Відповідачем на адресу позивача направлено лист № 1237/10/14-70-19-47 від 13.03.2018 року, яким запропоновано з метою приведення до відповідності даних щодо країни походження у графі МД, та даних щодо документів, які підтверджують походження товару у графі 44 МД, звернутися до митного поста „Первомайськ з окремою заявою.

Відділом митного потсу Первомайськ Миколаївської митниці ДФС прийнято рішення від 27.03.2018 року № КТ-UA-2018, у відповідності до якого митним органом змінено код УКТ ЗЕД товару шафа регулювання та керування модель MODULEX MXJ36 з НОМЕР_1 (заявлений декларантом) на (визначений митницею).

29.03.2018 року відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного визначення № UA504070/2018/00011, у відповідності до якої у митному оформленні (випуску) товарів відмовлено в зв`язку з невірно визначеним кодом товару №2 за МД від 27.03.2018 №UА504070/2018/200600 згідно рішення про визначення коду товару від 27.03.2018 №КТ-UА-2018, а також керуючись вимогами п.1 статті 33 Протоколу І до Угоди про асоціацією між Україною, з однієї сторони, то Європейським Союзом. Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27 червня 2014 року та розділу II Митного кодексу України, у зв`язку з невизначенням країни походження товарів за сертифікатом з перевезення форми EUR.1 від 21.03.2018 №Ту 0352569 через розбіжність критеріїв походження для класифікаційних одиниць відповідно до статті 6 Протоколу І (код товару №2 відсутній у МД країни відправлення), у гр 8 Сертифікату порушено вимоги примітки 3 до Протоколу І та невідповідність країни відправлення (гр.1 -Латвія) та країни видачі Сетифікату (гр.11-Чехія). На підставі вимог глави II Митного кодексу України- країна походження товару вважається невідомою.

Отримавши відмову у застосуванні преференційних ставок на ввезений товар, позивачем розмитнено товар на загальних підставах за митною декларацією № № UА 504070/2018/200607 від 27.03.2018 року.

Ввізне мито у сумі 837 178, 34 грн. нарахованого за МД від 02.02.2018 року та у сумі 47 215, 09 грн. за МД від 27.03.2018 року й сплачено до державного бюджету позивачем.

02.04.2018 року за вих.№ 179-2018 позивачем повтроно направлено заяву на адресу відповідача з усіма необхідними документами, в т.ч. й оригіналами сертифікатів, які надають право на застосування (відновлення) режиму вільної торгівлі та повернення надміру сплаченого мита, але за вих.№ 2024/10/14-70-19-47 від 24.04.2018. на адресу позивача від відповідача надійшов лист, яким у застосувнні режиму вільної торгівлі до митної декларації від 02.02.2018 року № UA504070/2018/200170 на підставі сертифікату № ТУ 0352542 відмовлено.

Позивач повторно звернувся до відповідача з листом від 22.05.2018 року за вих.№ 263-2018 з проханням застосувати режим вільної торгівлі та повернути оригінал сертифікату № ТУ 0352542, та отримав відповідь про те, що заява розглянута та сертифікат повернуто ще 24.04.2018 року.

За вих. № 478-2018 від 25.09.2018р. позивач направив лист до відповідача, яким зазначено обставини як по митній декларації від 02.02.2018 року так і по митній декларації від 27.03.2018 року, а також те, що позивачем було усунуто зауваження про невідповідність оформлення комірки № 8 "опис товару" відповідно ч. 2 ст. 17 протоколу 1 до угоди про вільну торгівлю.

На адресу позивача надійшов лист від відповідача за вих. № 4916/10/14-70-19-47 від 24.10.2018 року, яким позивачу відмовлено у митному оформленні товарів за застосуванням режиму вільної тогівлі на підставі сертифікатів EUR.1 № ТУ 0352542 від 02.02.2018 року та ТУ 0352569 від 21.03.2018 року., з поверненням оригіналів сертифікатів.

Не погодившись з висновками митного органу про порушення позивачем вимог митного законодавства та прийнятими Миколаївською митницею ДФС карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.03.2018 року № UА504070/2018/00011, рішенням Миколаївської митниці ДФС від 24.04.2018 року №UА504070/2018/200170, рішенням Миколаївської митниці ДФС від 24.10.2018 року, відмовою у відновленні режиму вільної торгівлі відповідно до митних декларацій №UА504070/2018/200170 від 02.02.2018 року та №UА504070/2018/200600 від 27.03.2018 року, позивач оскаржив вказані рішення суб`єкта владних повноважень в судовому порядку, звернувшись до суду із даною позовною заявою.

05.02.2019 року Миколаївський окружний адміністративний суд прийняв рішення у справі № 400/2924/18, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юженергобуд" до Миколаївської митниці ДФС задовольнив.

Постановою від 23.04.2019 року П`ятого апеляційного адмінстративного суду апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС залишив без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року по справі № 400/2924/18 без змін.

01.08.2019 року постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби задоволено частково, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 5 лютого 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі № 400/2924/18 скасовано та адміністративну справу № 400/2924/18 направлено на новий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ч.2 ст.353 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи (ч. 5 ст. 353 КАС України).

Суд касаційної інстанції, скасовуючи судові рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий судовий розгляд виходив з того, що суди попередніх інстанцій не надали оцінки відповідним доводам відповідача та не навели мотиви їх відхилення; не дослідили відомості щодо імпортованих товарів, які містяться, зокрема, у митних деклараціях країни експорту та митній декларації від 27 березня 2018 року № UA504070/2018/200600, які відсутні в матеріалах справи. Натомість, суд апеляційної інстанції послався на непідтверджені належними і допустимими доказами доводи позивача про відповідність інформації сертифіката походження товару відомостям, заявленим декларантом в митній декларації.

Також, суд касаційної інстанції вказав, що висновок, якого дійшли суди попередніх інстанцій, що згідно із сертифікатами походження товарів країною походження зазначених товарів є Чеська Республіка та відповідно, товари користуються режимом вільної торгівлі на митній території України, є передчасним.

Крім цього, зазначено, що судами попередніх інстанцій під час прийняття рішення про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації від 27 березня 2018 року № UA 504070/2018/200600, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29 березня 2018 року № UА504070/2018/00011 не надано оцінки тому, що цю картку відмови прийнято не тільки у зв`язку із невизначенням країни походження товару, а також у зв`язку із невірно визначеним кодом товару № 2 за вказаною митною декларацією та прийняттям відповідачем відповідного рішення про визначення коду товару від 27 березня 2018 року № КТ- UA -2018 (відсутнє в матеріалах справи). Враховуючи те, що картка відмови є похідною від вказаного рішення про визначення коду товару, при вирішенні позовної вимоги про визнання протиправною та скасування такої картки відмови суди мали б надати оцінку підставам прийняття рішення про визначення коду товару, чи пов`язані вони із підставами відмови у застосуванні режиму вільної торгівлі, та з`ясувати чи вірно позивач обрав спосіб захисту своїх прав, враховуючи, що позовна вимога про скасування вказаного рішення відповідача, яке є первинним по відношенню до картки відмови, не заявлялася.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справі № 400/2924/18 присвоєно новий єдиний унікальний номер - 400/3893/19 та розподілено до розгляду судді Лебедєвій Г.В.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Суд зазначає, що у даній справі суть спору між сторонами стосується встановлення країни походження (виробника) товару, який ввозився Товариством на митну територію України, та як наслідок наявності чи відсутності права Товариства на застосування преференційного режиму вільної торгівлі до ввезеного товару, а також спір між сторонами виник щодо коду товару, який переміщувався Товариством через митний кордон та підлягав митному контролю.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Положеннями статті 272 МК України передбачено, що ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України. Встановлення нових та зміна діючих ставок ввізного мита, визначених Митним тарифом України, здійснюються Верховною Радою України шляхом прийняття законів України.

Обрання певної ставки ввізного мита здійснюється відповідно до вимог частини 5 статті 280 МКУ, а саме: ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.

До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Частиною 1 ст. 281 цього Кодексу передбачено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода про асоціацію).

В силу статті 25 глави 1 розділу ІV вищезазначеної Угоди, сторони поступово створюють зону вільної торгівлі протягом перехідного періоду, що не перевищує 10 років починаючи з дати набрання чинності цією Угодою-1, відповідно до положень цієї Угоди та відповідно до Статті XXIV Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року.

Відповідно статті 26 глави 1 розділу ІV Угоди, положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави походження означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I до цієї Угоди (Щодо визначення концепції походження товарів і методів адміністративного співробітництва).

Порядок визначення походження товарів викладений у Протоколі I - ОСОБА_2 щодо визначення концепції походження товарів і методів адміністративного співробітництва, до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони ( далі - Протокол І).

Для цілей цієї глави "походження" означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі 1 до цієї Угоди ("Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва") (далі - Протокол 1).

Згідно частини 1 статті 16 Протоколу І, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або UA/EU/P1/ua 14; (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься декларацією інвойс, надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.

В силу ч.ч. 1-5 статті 17 Протоколу І, сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником. Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведений у Додатку III. Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бут виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу. Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь- яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними.

Відповідно до статті 18 Протоколу І, незважаючи на сказане в статті 17(7) цього Протоколу сертифікат з перевезення товару EUR.1 може у виняткових випадках бути виданий після експортування товарів, яких він стосується, якщо: (a) він не був виданий під час експортування через помилки чи ненавмисний недогляд або через особливі обставини; або (b) було доведено перед митними органами, що сертифікат з перевезення товару EUR.1 був виданий, але не прийнятий під час імпортування з технічних причин.

Статтею 33 Протоколу 1 передбачено порядок перевірки підтверджень походження товару, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу.

Так, з метою реалізації положень пункту 1 цієї статті митні органи країни імпорту повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 та інвойс, якщо він був поданий, декларацію інвойс або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, якщо це доречно, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути передані на підтримку запита про перевірку.

Частинами 1, 3 та 5 ст.33 Перевірка підтверджень походження розділу VI Протоколу І Угоди встановлено, що подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу. Перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь- яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, шо походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу.

Аналогічний порядок підтвердження походження товару передбачено главою 7 Розділу ІІ Митного кодексу України.

Згідно з ч.2 ст.36 МК України, країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.36 МК України передбачено, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

У відповідності до ч.7 ст.36 МК України, повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України.

Згідно ч.1 ст.43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.Частиною 3 ст.43 МК України встановлено, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Відповідно до ст.43 МК України, засвідчена декларація про походження товару - це декларація про походження товару, засвідчена державною організацією або компетентним органом, наділеним відповідними повноваженнями (частина 5), а декларація про походження товару - це письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару (частина 6).

Частиною 9 ст.43 МК України передбачено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фіто санітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках експертизи відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.44 МК України, у разі ввезення товару на митну територію України, сертифікат про походження товару подається обов`язково на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Відповідно до статті 45 Митного кодексу України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Згідно з ч.1 ст.45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Судом встановлено, що 26.05.2017 року ПрАТ Юженергобуд уклав контракт з SIA „SouthEnergoProject (Латвійська Республіка) за № 428-01, предметом якого виступила купівля-продаж вантажу - складові частини Пристрою плавного частотного пуску.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ Юженергобуд, як декларант, подало до митного оформлення електронну митну декларацією від 02.02.2018 року №UA504070/2018/200170, відповідно до якої, здійснював митне оформлення товарів, що надійшли на його адресу, відповідно до Контракту № 428-01 від 26.05.2017 року від SIA „SouthEnergoProject (Латвійська Республіка): пристрій плавного частотного пуску, дросель виправляючий повітряний, шафа регулювання та керування, розподільча шафа, кабелі ізольовані електричні провідники із з`єднувальними деталями, вимірювальний пристрій універсальний, двоканальний цифровий осцилограф, постачальник Латвійська Республіка).

27.03.2018 року ПрАТ Юженергобуд, як декларант, подало до митного оформлення електронну митну декларацією №UА504070/2018/200600 відповідно до якої, здійснював митне оформлення товарів, що надійшли на його адресу: напівпровідникова система збудження лінхронного гідрогенератора - двигуна Ташлицької ГАЕС для автоматичного регулювання достійного струму збудження генератора - двигуна в нормальних і аварійних режимах роботи генератора - двигуна, постачальник Латвійська Республіка).

До митного оформлення Товариством надано сертифікати з перевезення товару EUR.1 № ТУ0352542 та № ТУ0352569, в яких зазначено, що країною походження товару, ввезеного за вказаними митними деклараціями, є Європейський Союз.

У сертифікаті № ТУ0352542 у графі 11 зазначена дата його видачі 02.02.2018 року, а в сертифікаті № ТУ0352569 у графі 11 зазначена дата його видачі 21.03.2018 року., дати, вказані на печатці митного органу Чеської Республіки.

Відповідно до інвойсу № 1/2018 від 26.01.2018 року вантаж Пристрою плавного частотного пуску, який складається за багатьох складових згідно з контрактом № 428-01 від 26.05.2018 року прямує з Чеської Республіки до України, вантажоотримувач ПрАТ -Юженергобуд.

Відповідно до інвойсу № 2/2018 від 19.03.2018 року напівпровідникова система збудження синхронного гідрогенератора - двигуна Ташлицької ГАЕС для автоматичного регулювання постійного струму збудження генератора - двигуна в нормальних і аварійних тежнмах роботи генератора - двигуна, згідно з контрактом № 428-01 від 26.05.2018 року прямує з Чеської Республіки до України, вантажоотримувач ПрАТ „Юженергобуд.

В свою чергу, як вбачається з декларацій від 02.02.2018 року № ІІА504070/2018/200170 та від 27.03.2018 року № ІІА504070/2018/200607 позивачем у графі 15 МД зазначено країною експорту Латвію.

В силу статті 17 Протоколу І сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Суд не погоджується з твердженням відповідача, що ПАТ ЮЖЕНЕРГОБУД не надало інформацію щодо фактичної країни експорту товарів, що унеможливлює здійснення оцінки щодо виконання умов Протоколу І до Угоди для цілей застосування режиму вільної торгівлі з ЄС, встановлених статтями 17, 24 Протоколу І до Угоди.

Як вбачається з інвойсів № 1/2018 від 26.01.2018 року та № 2/2018 від 19.03.2018 року, вантаж прямує з Чеської Республіки до України, вантажоотримувач ПрАТ „Юженергобуд.

Згідно з сертифікатими з перевезення товару EUR.1 від 02.02.2018 року № ТУ0352542 та від 21.03.2018 року № ТУ0352569, зазначено, що країною походження товару, є Європейський Союз, а саме Чеська Республіка.

Відповідно до вимог пункту 1 статті 29 глави 1 розділу IV Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16 вересня 2014 року, учасницями якої є Чеська Республіка, а також Латвійська Республіка, кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.

Таким чином, товари поставлені Товариством мають підтвердження походження з країн Європейського Союзу відповідно до Протоколу 1 до Угоди про асоціацію, що не враховано Чорноморською митницею Держмитслужби.

Отже, суд дійшов висновку, що сертифікати від 02.02.2018 року № ТУ0352542 та від 21.03.2018 року № ТУ0352569 є підставою для застосування до товару тарифної преференції.

Щодо твердження відповідача про те, що товар МД Шафа введення та силових роз`єднувачів модель МХ139 та товар кабелі сигнальні, ізольовані, електричні, провідники із з`єднувальними деталями не відповідають критеріям преференційного походження товару, суд зазначає наступне.

Статтею 6 Протоколу І встановлено, що товари, вважаються достатньо обробленими або переробленими у відповідної країні, якщо виконуються умови, наведені у Додатку II до даного Протоколу І. Умови, наведені у Додатку II до даного Протоколу І визначені відповідно до їх класифікаційних одиниць, які встановлюються згідно статті 8 Протоколу І.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно декларації країни експорту від 21.03.2018 № 18С37073 для товару - шафа введення та силових роз`єднувачів модель МХ139, встановлено класифікаційна одиниця згідно номенклатури ГС - 8504, що не відповідає класифікаційній одиниці при імпорті в Україну - 8537.

В свою чергу, при митному оформлені товару кабелі сигнальні, ізольовані, електричні, провідники із з`єднувальними деталями надана експортна декларація від 21.03.2018 № 18CZ61000021WUUTM3 із зазначеним кодом ГС товару - 85044090.

Тоді як, під час митного оформлення (митна декларація від 02.02.2018 №UA504070/2018/200170) даних товарів був заявлений код УКТ ЗЕД - .

Так, суд погоджується з доводами відповідача, що оскільки відповідно до статті 6 Протоколу І, для товарних позицій ГС 8504 та 8537 та для товарних позицій ГС 8504 та 8544 Додатком II до Протоколу І передбачена можливість застосування різних критеріїв достатньої обробки або переробки товарів, існує ризик невірного застосування положень Протоколу І при встановлені статусу походження товару.

В свою чергу, суд зазначає, що без здійснення верифікації (перевірки достовірності) для цілей застосування преференцій вважаються непридатними документи про походження товарів з наступних технічних причин: бланк наданого сертифіката не відповідає зразку бланку, наведеному у додатку III до Протоколу 1 Щодо визначення концепції Товарів, що походять з певної країни і методів адміністративного співробітництва до Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом від 27.06.2014 р. (далі Протокол 1) (істотна різниця у розмірі чи кольорі, відсутній номер сертифіката, сертифікат заповнений мовою, що не є однією з офіційних мов Сторін Угоди); водночас, як виняток із правил, графа 11 сертифіката може бути розділена на дві частини для проставлення печатки митного органу країни ЄС; не заповнено одну або декілька з обов`язкових граф сертифіката (наприклад, графа 4); відсутній відбиток печатки митниці країни ЄС (графа 11); в графах 2 та 5 сертифіката зазначено відомості про країну (групу країн), яка не є учасником Угоди; граничний термін дії сертифіката/декларації інвойс закінчився, за винятком випадку, якщо такий сертифікат/декларація інвойс був дійсним та поданий митниці на момент поміщення товарів у митний режим митний склад (стаття 24 (3) Протоколу 1.

До обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документів про походження товару належать такі випадки: проставлений в сертифікаті відбиток печатки посадової особи митниці країни ЄС відсутній у зразках відбитків печаток, доведених до митниць ДФС; сертифікат або декларацію інвойс не підписано експортером (за винятком декларацій інвойсів, складених затвердженими експортерами); структура номера авторизації затвердженого експортера не відповідає структурі номера, доведеного до митниць ДФС; у графі 11 сертифіката відсутні підпис та/або дата видачі (дата може бути проставлена окремо та/або міститися у відбитку печатки митниці країни ЄС у разі, якщо це передбачено доведеним до митниць ДФС зразком відбитка печатки); маркування на продукції/пакувальній тарі або на інших супровідних документах свідчить про інше походження товару, ніж зазначено в документі про походження товару; код товарної номенклатури (на рівні перших чотирьох знаків), зазначений у документі про походження товару або в комерційних/товаросупровідних документах, відрізняється від коду, задекларованого в митній декларації, за умови зміни правила походження до товару; дата декларування експортером відомостей про країну походження товару в графі 12 сертифіката пізніша, ніж дата видачі сертифіката, зазначена у графі 11 цього сертифіката; до сертифіката внесено виправлення/дописування, які не засвідчені відбитком печатки митниці країни ЄС (виправлення/дописування може бути засвідчено відбитком печатки митниці країни ЄС, який відрізняється від відбитка печатки, проставленого у графі 11 цього сертифіката).

Таким чином, контролюючий орган повинен у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності поданих документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, звертатися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, щодо кожного окремого випадку, із запитом про проведення перевірки поданих декларантом документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Суд звертає увагу, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження того, що ним для спростування чи підтвердження сумнівів у достовірності поданих документів, статусі походження відповідних товарів, не здійснювалось жодних перевірочних дій, не надсилалось запитів про надання відповідних доказів чи інформації щодо сертифікатів від 02.02.2018 року № ТУ0352542 та від 21.03.2018 року № ТУ0352569, на підставі яких здійснювалось ввезення товару 02.02. 2018 року та 27.03. 2018 року.

Відповідач не вжив будь-яких заходів щодо перевірки сертифікатів з перевезення товару EUR.1 від 02.02.2018 року № ТУ0352542 та від 21.03.2018 року № ТУ0352569.

Зокрема, митний орган до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей, не звертався. Натомість, у небезсумнівному та однозначному порядку вважав поданий сертифікат непридатним для підтвердження країни походження без жодної перевірочної роботи.

В свою чергу, суд зазначає, шо згідно статті 8 Протоколу 1 класифікаційною одиницею для застосування положень цього Протоколу має бути окремий товар, що вважається основною одиницею під час визначення класифікації з використанням номенклатури Гармонізованої системи. Зі вказаного витікає, що: (a) якщо товар, що складається з групи або комплекту виробів, згідно з Гармонізованою системою класифікується в одній товарній позиції, він цілком становить єдину класифікаційну одиницю; (b) якщо партія товару складається з декількох ідентичних товарів, класифікованих за Гармонізованою системою в одній товарній позиції, під час застосування положень цього Протоколу кожен із товарів має бути розглянутий окремо.

Як вбачається з висновку Регіональної палати Торгово-промислової палати Миколаївської області попередньої ідентифікації товарів (недержавної експертизи) у галузі державного експортного контролю № 160-029 від 05.03.2020 року, товар, а саме пристрої: трансформатор системи збудження NEWTON NWE PN PN 25 MVA, системи збудження CKD ELEKTROTECHNIKA, пусковий пристрій (система плавного пуску) CKD ELEKTROTECHNIKA, шафи, комутаційні пристрої, мікропроцесорний і силове електричне обладнання працюють як складові частини загальної системи життєзабезпечення гідроагрегату в цілому. Більш того, складові частини кожної з систем не можуть виконувати функції системи в цілому, якщо вони не пов`язані між собою в єдиний пристрій. Вказане свідчить про те, що товар складається з групи виробів та цілком становить єдину класифікаційну одиницю.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про відсутність одиниць виміру товару в графі 9 сертифікату, оскільки в заголовку графи № 9 чітко вказано розмірність (одиниця виміру) - кілограми (кг).

Таким чином, контролюючий орган у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності поданих документів щодо достовірності відомостей про товар міг співставити вагу товару задекларованого в експортній декларації та декладації при імпорті товару для здійснення його ідентифікації відносно наданих документів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявність у митного органу сумнівів щодо країни походження товару не є підставою для відмови у його митному оформленні, а є лише підставою для перевірки відповідних відомостей у встановленому законом порядку.

Також суд ззазначає що Митниця, окрім протиріччя між відомостями щодо країни походження товарів, зазначеними у митних деклараціях та відповідних сертифікатах з перевезення (походження) товарів, відмовляючи у застосуванні преференційного режиму до таких товарів, посилалася також на невідповідність опису товарів у сертифікатах про походження вимогам частини третьої Приміток до Додатку ІІІ до Протоколу 1, відовідно до якої товар у сертифікаті має бути описаний згідно з торгівельною практикою і достатньо детально для того, щоб його можна було однозначно ідентифікувати, а саме: невідповідність моделі товару, вказаного у графі 8 сертифіката від 2 лютого 2018 року - COMPACT CV29/1, моделі товару, заявленій у графі 31 митної декларації від 2 лютого 2018 року - COMPACT CV29; неможливість здійснити однозначну ідентифікацію товару згідно з його описом у графі 8 сертифіката від 21 березня 2018 року, враховуючи не зазначення марки товару, моделі товару, типу обладнання.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки в декларації містяться окремі графи з доповненнями, які міститять бідьш детальний опис товару, який зазначений у обов`язкових графах декларації, який дозволяє ідентифікувати товар.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для прийняття оскаржуваної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.03.2018р № UА504070/2018/00011, рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.04.2018 року №UА504070/2018/200170 та рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.10.2018 року.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень від 24.04.2018 року №UА504070/2018/200170 та від 24.10.2018р., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Миколаївську митницю ДФС застосувати (відновити) режим найбільшого сприяння, в рамках угоди про вільну торгівлю України - ЄС, до товарів, які було оформлено в режимі імпорту згідно ЕД № 504070/2018/200170 від 02.02.2018р. та ЕД 504070/2018/200607 від 27.03.2018р., суд зазначає наступне.

Так, дійсно, статтею 301 Митного кодексу України встановлено випадки повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, одним з яких є відновлення режиму найбільшого сприяння, вільної торгівлі.

Разом з тим, обрання певної ставки ввізного мита здійснюється відповідно до вимог частини 5 статті 280 МКУ, а саме: ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України , якщо інше не встановлено законом.

До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Тобто, з аналізу вищезазначено положення вбачається, що законодавством передбачено застосування два різних митних режима, які мають різне правове регулювання, а саме: преференційний митний режим, який застосовується згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, що передбачає застосовання преференційних ставок ввізного мита, встановлених Митним тарифом України, та режиму найбільшого сприяння, який застосовується за двосторонніми або регіональними угодами між Україною та державами - членами СОТ, що передбачає застосовання пільгових ставок ввізного мита, встановлених Митним тарифом України.

Відповідно до вимог частини 6 статті 36 МКУ положення МКУ застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Обрання преференційної ставки ввізного мита здійснюється декларантом на підставі частини 7 статті 36 МКУ за умови виконання умов міжнародних договорів. Для країн ЄС - Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27.06.2014 (далі - Угода ЄС), та вимог Протоколу І щодо визначення концепції походження товарів і методів адміністративного співробітництва (далі - Протокол І).

Таким чином, режим найбільшого сприяння застосовується до товарів, які походять з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння. Відповідно до вимог абзацу другого частини 5 статті 280 МКУ таких товарів, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом У країни.

Обрання пільгової ставки ввізного мита здійснюється декларантом у випадку виконання умов встановлених угодами щодо режиму найбільшого сприяння.

Відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16 вересня 2014 року, кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.

Відповідно до пункту 1 статті 16 Протоколу 1 товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу, відповідно, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можливо було ідентифікувати.

Таким чином, вимога застосування режиму оподаткування, який встановлений Угодою (застосування зменшеної ставки ввізного мита) суперечить вимозі застосування режиму найбільшого сприяння (застосовуються пільгові ставки ввізного мита).

Однак, позивач у своїх позовних вмогах просить суд зобов`язати Миколаївську митницю ДФС України застосувати (відновити) режим найбільшого сприяння, в рамках угоди про вільну торгівлю України - ЄС, до товарів, які було оформлено в режимі імпорту згідно ЕД № 504070/2018/200170 від 02.02.2018 р. та ЕД № 504070/2018/200607 від 27.03.2018 р., проте суд зазначає, що до спірних правовідносин не може бути застосований даний режим, оскільки він застосовується до товарів, які походять з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, до даних правовідносин застосовується положення Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16 вересня 2014 року, які передбачають можливість застосування преференційного митного режиму.

Щодо позовної вимоги про скасування рішення про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 27.03.2018 року № КТ - UА 504070-001-2018, суд зазначає наступне.

Судом встаовлено, що за Рішенням про визначення коду товару від 27.03.2018 року № КТ - UА 504070-001-2018 митним органом змінено код УКТ ЗЕД товару шафа регулювання та керування модель MODULEX MXJ36 з НОМЕР_1 (заявлений декларантом) на (визначений митницею).

Відповідно до п.4 ст. 69 Митного Кодексу України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари, що і було зроблено посадовими особами митного поста Первомайськ шляхом прийняття рішення щодо класифікації: KT-UA-2018 від 27.03.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, до митного оформлення за МД типу ІМ 40 ДЕ від 27.03.2018 №UA504070/2018/200600 було подано товар шафа введення та силових роз`єднувачів модель MX 139 для системи збудження генератора, розрахована на напругу до 1000 В - 1 комплект, складається з трьох з`єднаних послідовно кабельними пучками шаф. Шафа з комірками №№1,3 (силові роз`єднувачі- вимикачі А1 та A3) містить шини постійного та змінного струму, трифазні вимикачі та роз`єднувачі постійного струму. Шафа з коміркою № 2 (поле введення А2) містить перекидний вимикач, шини постійного та змінного струму, шини підключення вхідних силових кабелів, кабельні пучки, релейний захист RET543 /АВВ/ та контактний дисплей (тачскрин PC PANEL TYP AFL3- W15A-BT-J1/R/2GR11) на лицьовій поверхні шафи, який відображає параметри роботи системи збудження. Конструктивно поля (шафи, комірки) А1 і A3 містять однакові елементи, а виводи шин розташовані дзеркально ("лівий" і "правий"). Комплектація шаф згідно специфікацій 4-UT-27 340, 4-UT-27 341, 4- UT-27 342. Виробник "CKD ELEKTROTECHNIKA, A.S.", CZ. Торговельна марка "CKD ELEKTROTECHNIKA". Постачається в зібраному стані - 1 комплект за кодом (ставка мита 0%) згідно УКТ ЗЕД.

Для класифікації товарів в Україні використовується Українська класифікація товарів зовнішньоекомічної діяльності (далі УКТ ЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19 вересня 2013 року №584-VII Про митний тариф України, а саме, з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД (далі - ОПІ; Правила), відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Відповідно до пояснень до товарної позиції 8537 УКТ ЗЕД, товари цієї позиції складаються зі складання апаратури, яка перерахована в двох попередніх товарних позиціях (наприклад, перемикачі та плавкі запобіжники), на пульті, панелі, консолітлі, або змонтованої на розподільному щиті, шафі і т.п. Вони зазвичай також включають вимірювальні прилади, а іноді і допоміжну апаратуру, таку як трансформатори, електронні лампи, стабілізатори напруги, реостати або підсвічені електричні схеми.

До цієї товарної позиції також включаються, в тому числі: (1) Панелі числового керування з умонтованою машиною для автоматичного оброблення інформації, які зазвичай використовуються для керування верстатами: 8537 - панелі з числовим керуванням, до складу яких входить 10 10 00 автоматичний пристрій оброблення інформації (для напруги не більш як 1 000 В)

Визначення терміну числове програмне керування наводиться у поясненнях до товарних під позицій 8458 11 та 8458 91 УКТ ЗЕД: терміни "числове програмне керування" та "цифрове управління" можуть розглядатися як синоніми. Для віднесення до верстатів з числовим програмним керуванням функції та рухи станка, інструмента або заготовки повинні виконуватись у відповідності з запрограмованими командами. Програмування зазвичай виконується на спеціальній мові цифрового управління, наприклад, коді ISO. Програми та інші дані зберігаються таким чином, щоб бути доступними безпосередньо або послідовно. Верстати з числовим програмним керуванням завжди поєднують у одне ціле пристрій управління (окремий або вмонтований блок), який включає машину з автоматичної обробки інформації або мікропроцесор, і сервосистеми, для забезпечення необхідних рухів верстата, інструмента або заготовки.

Відповідно до специфікацій 4-UT-27 341, 4-UT-27 340, 4-UT-27 342, до складу шаф входить: вимикачі, моторні приводи, контакти, роз`єднувачі тощо. Тобто, апаратура товарної позиції 8536 УКТ ЗЕД.

Також, відповідно до специфікації 4-UT-27 341, до складу шафи МХ139, в тому числі входить PC Panel TYP AFL3-W15A-BT-J1/R/2GR11, що відповідно до мережі Інтернет (ieiworld.com) панельними ПК багатофункціональними та оснащені процесором Intel Celeron J1900. Отже, є розподільчою шафою із відповідним електричним, розподільним та вимірювальним обладнанням, до складу якої входить автоматичний пристрій оброблення інформації PC Panel TYP AFL3-W15A-BT- J1/R/2GR11, для здійснення керування системою збудження. Тобто, комплект шаф керування системи збудження, було класифіковано митним органом за кодом (ставка мита 5%), як такі, що містять у складі автоматичний пристрій оброблення інформації.

Класифікація товару шафа введення та силових роз`єднувачів модель МХ139 для системи збудження генератора відбувалась згідно 1 та 6 основних правил інтерпретації класифікації товарів (далі - ОПІ), у відповідності до найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп УКТ ЗЕД.

1 ОПІ - Назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо такі тексти назв та примітки не вимагають іншого, відповідно до таких положень;

6 ОПІ - Для юридичних цілей класифікація товарів у підпозиціях будь-якої товарної позиції проводиться відповідно до назви підпозицій і приміток, які стосуються підпозицій, а також вищезазначених Правил, за умови, що порівнювати можна лише під позиції одного рівня. У цілях цього Правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів та груп, якщо не обумовлено інше.

Таким чином, судом встановлено, що під час митного оформлення для товару шафа введення та силових роз`єднувачів модель MX 139 для системи збудження генератора, розрахована на напругу до 1000 В, декларантом визначений код УКТ ЗЕД тобто пульти, панелі, консолі, столи, розподільні щити та інші основи, обладнані двома або більше пристроями товарної позиції 8535 або 8536, для контролю або розподілу електричного струму, включаючи пристрої чи апаратуру групи 90, та цифрові апарати керування, крім комутаційних пристроїв товарної позиції 8517, для напруги не більш як 1 000 В, - інші.

Під час аналізу документів, наданих до митного оформлення та технічного опису товарів встановлено, що у шафі модель MX 139 для введення та регулювання силових роз`єднувачів використовується легкий промисловий панельний ПК PANEL ТУР AFL3-W15A-BT-J1/R/2GR11.

Тому, керуючись основними правилами інтерпретації класифікації товарів УКТ ЗЕД, мийницею прийняте рішення відповідно до якого для шафи модель MX 139 встановлений код товару, який більш конкретно описує товар - тобто - - пульти, панелі, консолі, столи, розподільні щити та інші основи, обладнані двома або більше пристроями товарної позиції 8535 або 8536, для контролю або розподілу електричного струму, включаючи пристрої чи апаратуру групи 90 та цифрові апарати керування, крім комутаційних пристроїв товарної позиції 8517, - для напруги не більш як 1 000 В, - панелі з числовим керуванням, до складу яких входить автоматичний пристрій оброблення інформації.

Позивачем не надано до суду жодного обґрунтування, в чому полягало порушення з боку відповідача при прийнятті оскаржуваного рішення шляхом визначення для шафи модель MX 139 коду товару, який більш конкретно описує товар .

В свою чергу, суд зазначає, що оскаржуване Рішення не братись до уваги при обранні режиму оподаткування товару, оскільки відповідно до вимог статті 40 МКУ або Протоколу І до Угоди ЄС зміна критеріїв походження товару здійснюється за умовою зміни товарної позиції товару (зміна коду товару на рівні перших 4 знаків, що в даному випадку за відбувалося).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 77, 78, 159, 162, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Юженергобуд" (Промислова зона а/с 62, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000, ідентифікаційний код 04630809) до Чорноморської митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, Херсонська область, 73003, ідентифікаційний код 43335608) про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.03.2018 року № UА504070/2018/00011; визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.04.2018 року №UА504070/2018/200170; визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.10.2018р; визнання протиправною відмови у відновленні режиму вільної торгівлі відповідно до митних декларацій №UА504070/2018/200170 від 02.02.2018 року та №UА504070/2018/200600 від 27.03.2018 року; зобов`язання Чорноморської митниці Держмитслужби застосувати (відновити) режим найбільшого сприяння, в рамках угоди про вільну торгівлю України - ЄС, до товарів, які було оформлено в режимі імпорту згідно ЕД № 504070/2018/200170 від 02.02.2018 року та ЕД 504070/2018/200607 від 27.03.2018 року; визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 27.03.2018 року № КТ-UA504070-001-2018 - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.03.2018 року № UА504070/2018/00011.

Визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.04.2018 року №UА504070/2018/200170.

Визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.10.2018 року.

Визнати протиправною відмову у відновленні режиму вільної торгівлі відповідно до митних декларацій №UА504070/2018/200170 від 02.02.2018 року та №UА504070/2018/200600 від 27.03.2018 року.

В частині позовних вимог про зобов`язання Чорноморської митниці Держмитслужби застосувати (відновити) режим найбільшого сприяння, в рамках угоди про вільну торгівлю України - ЄС, до товарів, які було оформлено в режимі імпорту згідно ЕД № 504070/2018/200170 від 02.02.2018 року та ЕД 504070/2018/200607 від 27.03.2018 року та визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 27.03.2018 року № КТ - UА 504070-001-2018 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби (вул. Гоголя, 13, м. Херсон, Херсонська область, 73003, ідентифікаційний код 43335608) на користь Приватного акціонерного товариства "Юженергобуд" (Промислова зона а/с 62, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000, ідентифікаційний код 04630809) судові витрати в розмірі 7048,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 31.03.2020 року.

Суддя Г. В. Лебедєва