Справа № 580/4218/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань відводу

01 квітня 2020 року Справа № 580/4218/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., в порядку письмового провадження розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Бабич А.М. в адміністративній справі №580/4218/19 за її позовом до Комунального некомерційного підприємства "Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради" про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

28.02.2020 з Шостого апеляційного адміністративного суду у Черкаський окружний адміністративний суд після скасування ухвали про відмову у відкритті провадження для продовження розгляду надійшла справа за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Комунального некомерційного підприємства "Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради" (18002, м.Черкаси, вул. Кавказька, буд. 229; ) (далі - відповідач) про зобов`язання посадових осіб відповідача зняти позивача з "фейкового" обліку, оскільки в приміщенні відповідача вона ніколи не була, не оглядалася, не обстежувалась, а також визнати дії директора відповідача неправомірними.

Ухвалою суду від 28.02.2019 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) правилами спрощеного позовного провадження.

27.03.2020 від позивача надійшла заява від 26.03.2020 про відвід головуючого судді у цій справі Бабич А.М. (далі - Заява).

Заява мотивована тим, що головуючий суддя ухвалою від 02.01.2020 безпідставно відмовила у відкритті провадження у цій справі, не зважаючи на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси, у якій вказано, що спір має вирішуватись адміністративним судом.

Ухвалою від 01.04.2020 суд вирішив розгляд заяви здійснювати у порядку письмового провадження.

Оцінивши доводи Заяви, суд дійшов висновку про її обґрунтованість, з огляду на таке.

Згідно з ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Підстави для відводу судді визначені ст.36 КАС України. Так, відповідно до ч.1 вказаної статті суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Підставами відводу позивачем заявлені обставини, пов`язані з ухвалою від 02.01.2020 про відмову у відкритті провадження у справі, постановленої суддею Бабич А.М.

Перевіряючи обґрунтованість зазначених позивачем у Заяві сумнівів суд врахував частину 4 ст.36 КАС України, відповідно до якої незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Окрім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку із здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

У справі Гаусшильдта проти Королівства Данії (CASE OF HAUSCHILDT v.DENMARK) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, що можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цієї причини навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.

Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 передбачено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань у його неупередженості, повинен заявити відвід.

Європейський суд з прав людини у п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі Білуха проти України від 09.11.2006, заява № 33949/02, п. 28 рішення ЄСПЛ у справі Газета "Україна-центр" проти України від 15.07.2010, заява № 16695/04, п. 66 рішення у справі Бочан проти України від 03.05.2007, заява №7577/02 зокрема зазначив, що "безсторонність, у сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, що породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди у демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі".

У пункті 105 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Волков проти України від 09.01.2013 (заява №21722/11) суд дійшов висновку про те, що: "між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності".

В контексті доводів Заяви позивача суд врахував, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 скасовано згадану вище ухвалу, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. У мотивуючій частині постанови зазначений суд вказав, що погоджується з висновком суду першої інстанції, що спір відноситься до цивільної юрисдикції, оскільки відповідач є комунальним підприємством і не є суб`єктом владних повноважень, у межах спірних правовідносин не здійснював владних управлінських функцій, спір має приватноправовий характер, а заявлені позивачем вимоги в цій справі спрямовані на захист її особистих немайнових прав щодо здоров`я, честі та гідності людини. Водночас оскільки ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.10.2019 у справі № 712/13735/19, яка не оскаржена та набрала законної сили, у відкритті провадження їй було відмовлено та зазначено, що такий спір підсудний суду адміністративної юрисдикції, задля забезпечення позивача права на судовий захист ця конкретна справа Шостим апеляційним адміністративним судом з посиланням на практику Європейського суду з прав людини визначена для розгляду адміністративному суду.

Фактично зазначений суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу, при цьому погоджуючись із її мотивами, вказав про недотримання суддею під час розгляду конкретно цієї справи підходів ЄСПЛ. Такі обставини можуть бути підставою для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності згідно зі ст.106 Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - ЗУ №1402-VIII) та впливають на довіру позивача та інших учасників спору до складу суду першої інстанції, знижують авторитет правосуддя.

Отже, вказані обставини викликатимуть у стороннього спостерігача враження, що спір вирішується суддею необ`єктивно та упереджено.

Зокрема, правосуддя в Україні відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ №1402-VIII здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Суддя місцевого суду згідно зі ст.23 Закону здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом. Отже, розгляд справи суддею з порушенням правил предметної юрисдикції вважається грубим порушенням закону.

Згідно з ч.1 ст.8 ЗУ №1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Правосуддя в Україні відповідно до ч.1 ст.9 ЗУ №1402-VIII здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Отже, за обставин відсутності оскарження позивачем вказаної вище ухвали місцевого загального суду подальший розгляд суддею Бабич А.М. вказаної справи відповідно до здійсненого виключення для окремої справи апеляційним судом при погодженні з загальним висновком суду першої інстанції, що правовідносини сторін ні по суб`єктному складу, ні по змісту заявлених позовних вимог не є публічними, створюють у будь-якого стороннього спостерігача враження залежності та упередженості такої судді, впливають на внутрішнє переконання такої головучої судді.

Згідно з ч.1 ст.2 ЗУ №1402-VIII суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.2 ч.7 ст.56 ЗУ №1402-VIII суддя зобов`язаний дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Тому суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів Заяви позивача та наявність підстав для її задоволення.

Наслідки відводу (самовідводу) судді передбачені ст.41 КАС України. Зокрема, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.2, 31-40, 74-90, 245, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від 26.03.2020 про відвід головуючого судді Бабич А.М. в адміністративній справі №580/4218/19 за її позовом до Комунального некомерційного підприємства "Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради" про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Справу №580/4218/19 передати для визначення іншого складу суду автоматизованою системою документообігу Черкаського окружного адміністративного суду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає. Проте, заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

3. Копії ухвали направити учасникам справи.

Суддя А.М. Бабич

Ухвала постановлена, у повному обсязі складена та підписана 01.04.2020.