Справа № 750/2501/19
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/2501/19
Провадження № 2-а/750/43/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді секретар Супруна О.П., Дяченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу №750/2501/19 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про оскарження постанови про накладення штрафу,

третя особа - ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в якому просило визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 18 лютого 2019 року у виконавчому провадженні №57180197, якою на Управління накладено штраф в розмірі 5 100,00 грн. Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що накладення штрафу за невиконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова є необґрунтованим, оскільки остання виконана позивачем в повному обсязі. Крім того, вважає, що посадовими особами Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області перевищено службові повноваження, адже встановлювати спосіб виконання судового рішення, роз`яснювати його має право лише суд.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 березня 2019 року справу №750/2501/19 передано до Чернігівського окружного адміністративного суду, відповідно до вимог ст. 20 КАС України.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2019 року, відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2019 року замінено позивача у справі, а саме Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Постановою Верховного Суду від 06 лютого 2020 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2019 року у справі № 750/2501/19 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до Деснянського районного суду м. Чернігова.

Ухвалою судді від 19 лютого 2020 року справу прийнято до провадження судді Супруна О.П., призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 27.02.2020.

27.02.2020 розгляд справи відкладено на 17.03.2020, у зв`язку з неявкою представника позивача та залученням в якості третьої особи ОСОБА_1

17.03.2020 розгляд справи відкладено на 06.04.2020, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу.

Представник позивача 06.04.2020 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позов підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду оповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подав.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2017 року у справі № 750/6663/17 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 1/12 частини допомоги на оздоровлення згідно з довідкою Апеляційного суду Чернігівської області від 11 травня 2017 року № 7-12/69, починаючи з 01 січня 2017 року.

На виконання зазначеної постанови суду, позивачем проведено перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 1/12 частини матеріальної допомоги на оздоровлення, згідно з довідкою Апеляційного суду Чернігівської області від 11 травня 2017 року № 7-12/69, починаючи з 01 січня 2017 року, що підтверджується відповідним розпорядженням, протоколом та банківськими відомостями.

Відповідно до поданої стягувачем заяви від 07 серпня 2018 року Чернігівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України перераховано щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01 серпня 2018 року, з урахуванням суддівської винагороди, зазначеної у довідці Апеляційного суду Чернігівської області від 01 серпня 2018 року №7-12/28, але без врахування 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення згідно постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2017 року у справі № 750/6663/17.

10 вересня 2018 року головним державним виконавцем розглянуто заяву ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа № 750/6663/17, виданого 10 вересня 2017 року Деснянським районним судом м. Чернігова, та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57180197.

Листом від 08 жовтня 2018 року за № 24135/14 Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України повідомило виконавчу службу про добровільне виконання судового рішення в повному обсязі. Вважає, що оскільки рішення суду не зобов`язує Управління включити у розмір суддівської винагороди стягувача суму 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення згідно довідки Апеляційного суду Чернігівської області, та спір про врахування в суддівську винагороду сум матеріальної допомоги після зміни грошового утримання суддям у 2018 році не досліджувався і не вирішувався судом, вимога виконавця є незаконною.

18 лютого 2019 року стягувач звернувся до Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області із заявою, в якій просив прийняти всі заходи для виконання вищевказаної постанови Деснянського районного суду м. Чернігова, які передбачені законодавством.

18 лютого 2019 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин в сумі 5100,00 грн.

Позивач, вважаючи постанову про накладення штрафу незаконною, а свої права порушеними, звернувся до суду з позовом.

Як вбачається з доводів сторін, спірним є питання щодо виконання/невиконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 липня 2017 року у справі № 750/6663/17 в частині не проведення перерахунку та виплати стягувачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з серпня 2018 року.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон).

Статтею 1 Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону).

Частиною першою статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1, 16 частини третьої статті 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З системного аналізу викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2018 року ОСОБА_1 було подано нову заяву про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі наданої довідки від 01 серпня 2018 року № 7-12/28, а також довідки про розмір 1/12 частини допомоги на оздоровлення працюючих суддів, які не пройшли кваліфоцінювання № 7-37/57, видані Апеляційним судом Чернігівської області. Проте, довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 01 серпня 2018 року № 7-12/28 не містила у складовій грошового забезпечення, з якого обчислювався розмір щомісячного довічного грошового утримання суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Відтак, правовідносини врегульовані судовим рішенням № 750/6663/17 від 24 липня 2017 року, вичерпали свою дію, оскільки з серпня 2018 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 був здійснений з інших підстав, які не були предметом розгляду у справі № 750/6663/17.

Оскільки заява ОСОБА_1 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі наданих довідок від 01 серпня 2018 року № 7-12/28 та № 7-37/57, виданих Апеляційним судом Чернігівської області, створюють нові правовідносини щодо визначення розміру такого утримання, у відповідача не було правових підстав для винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що постанова про накладення на Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України штрафу в розмірі 5100,00 грн підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про оскарження постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабенка В.М. від 18 лютого 2019 року у виконавчому провадженні №57180197 про накладення штрафу на Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в розмірі 5 100,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вулиця П`ятницька 83-а, м. Чернігів, 14005, .

Відповідач: Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області, проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000, .

Третя особа: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Суддя