Справа № 500/2496/19
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/2496/19 пров. № А/857/2340/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року в справі №500/2496/19 (суддя Чепенюк О.В., час ухвалення 12 год. 35 хв., повний текст рішення складено 20.01.2020, м. Тернопіль) за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Галицької митниці Держмитслужби, в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA403000/2019/002062/2 від 02.10.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403010/2019/00914.

Рішенням від 13 січня 2020 року Тернопільський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю; вирішив питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Галицька митниця Держмитслужби оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митний орган встановив, що декларант не надав усіх документів, які підтверджують числові значення митної вартості товару, зокрема, документа, що підтверджує оплату транспортного засобу з посиланням на рахунок-фактуру №АUK11113 від 17.09.2019, згідно з яким повинна здійснюватися оплата. Натомість поданий банківський платіжний документ №0408004 не містить такого посилання та вказує на проведення оплати за транспортний засіб до виставлення рахунку-фактури, а саме - 03.09.2019, а тому не може вважатися належним доказом оплати за товар.

Крім того, вказує на те, що висновок про вартісні характеристики підготовлений спеціалізованою експертною організацією не може бути прийнятий до уваги; у копії митної декларації країни відправлення відсутнє посилання на дату складання інвойсу; копія митної декларації країни відправлення від 18.09.2019, проте згідно з відмітками у закордонному паспорті громадянин ОСОБА_1 в момент укладення договору купівлі-продажу за кордоном не перебував; до митного оформлення додано витяг з інтернет аукціону exleasingcar.com.ua, де покупцем зазначено ОСОБА_1 , (ID 141367), однак у фактурі продавцем вказано DOBROKAR sp. Z.o.o.

Внаслідок цього митний орган застосував резервний метод визначення митної вартості транспортного засобу, скоригувавши митну вартість на підставі даних системи управління ризиками АСАУР, в сумі 10 550 євро.

З наведених підстав відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товару прийняте в порядку, з підстав, у спосіб та в межах повноважень митного органу, які визначені чинним законодавством України.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального права та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 на аукціоні, організованому інтернет ресурсом Exleasingcar, 02.09.2019 придбав автомобіль марки "VOLKSWAGEN", модель "GOLF", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , вартістю 5300 євро (а.с.10-11). Того ж дня позивачу було виставлено попередній рахунок №6266697, згідно з яким клієнтом (покупцем) вказано ОСОБА_1 , присвоєно номер клієнту 141367, продавцем - фірму DOBROCAR Sp. z.o.o. (Республіка Польща), зазначено реквізити для оплати (отримувач: фірма DOBROCAR Sp. z.o.o.), реквізити придбаного транспортного засобу (автомобіль VOLKSWAGEN GOLF SW 1.6 TDI BVM5 CONFORTLINE BUSINESS, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , тип пального - дизель, пробіг 174518 кілометрів, об`єм двигуна 1598 см кубічних), повна вартість придбаного позивачем автомобіля з урахуванням додаткових платежів становить 6514 євро (а.с.12). Відповідно до попереднього рахунку від 02.09.2019 №6266697 вартість автомобіля повинна бути сплачена протягом 5-ти днів з моменту отримання даного рахунку Клієнтом у своєму акаунті.

Оплата вказаного вище попереднього рахунку підтверджується копією платіжного доручення в іноземній валюті від 03.09.2019 (а.с.13). Надалі, продавцем - фірмою DOBROCAR Sp. z.o.o. на придбаний позивачем автомобіль було оформлено рахунок-фактуру від 17.09.2019 № AUK11113 на аналогічну суму - 6514,00 євро (а.с.14).

26.09.2019 агентом з митного оформлення ОСОБА_4 для здійснення митного оформлення вказаного вище транспортного засобу подано до Тернопільської митниці ДФС в електронній формі митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA403010/2019/013877 на ввезений транспортний засіб (а.с.43).

Митну вартість транспортного засобу визначено за основним методом - за ціною договору (вартість операції) - 6514,00 EUR (євро), що еквівалентно 172548,06 грн (графа 45 митної декларації).

До митної декларації № UA403010/2019/013877 від 26.09.2019 декларантом долучено наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) - № AUK11113 від 17.09.2019 (а.с. 14); декларація про походження товару № 2016FD28779 від 21.11.2016; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA20903/2019/72565 від 20.09.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 21.11.2016; договір про надання послуг митного брокера № 18/09/4 від 18.09.2019; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні НОМЕР_3 від 07.04.2016; інші некласифіковані документи - квитанція № 0.0..1 від 18.09.2019; копія митної декларації країни відправлення № 19PL402010E1062314 від 18.09.2019 (а.с. 17); сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA.008.103423-19 від 23.09.2019; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України НОМЕР_4 від 12.09.2019.

Відповідно до пояснень представника відповідача та витягу з автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор" (а.с.44), під час здійснення митного контролю імпортованого товару із застосуванням системи управління ризиками за МД №UA403010/2019/013877 відбулось спрацювання профілів ризику: 103-1 "Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби"; 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товарів"; 106-2 "Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів". За результатами опрацювання згенерованих профілів ризику відповідачем встановлено, що вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел; обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення митної вартості за VIN - кодом НОМЕР_1, валюта - EUR, вартість - 10850,00.

Вважаючи, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, посадовою особою митниці в порядку процедури консультацій 26.09.2019 уповноваженій особі декларанта направлено електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі відсутності таких надати: копію митної декларації країни відправлення; висновок про вартісні характеристики підготовлений спеціалізованою експертною організацією" (а.с.46).

На вказаний запит уповноваженою особою декларанта надано відповідачу висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 420/19 від 30.09.2019, у якому вказано, що вартість VOLKSWAGEN Golf Variant 1.6 TDI BlueMotion Technology Comfortline становить 154985,70 грн (5885,25 EUR (євро)) (а.с.15-16); банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару № 0408004 від 03.09.2019 (а.с.13).; страховий поліс № KM-F/539503; рахунок-проформа (попередній рахунок) № НОМЕР_5 (а.с.12).

Листом від 30.09.2019 уповноважена особа декларанта повідомила відповідача про те, що інших документів, крім вищезазначених та тих, що подані разом із митною декларацією немає, і протягом 10 днів не надасть (а.с.48).

Відповідач за результатами розгляду поданої уповноваженою особою декларанта митної декларації №UA403010/2019/013877 від 26.09.2019 та доданих до неї документів, здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та виніс рішення про коригування митної вартості товарів № UA403000/2019/002062/2 від 02.10.2019 (а.с.20), яким визначив митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 10550,00 EUR (євро), а також оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UА403010/2019/00914 (а.с.21).

04.10.2019 декларантом позивача подано МД №UA403010/2019/014310 (а.с.49), за якою імпортований автомобіль випущено у вільний обіг у зв`язку зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України.

Не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації та коригуванням митної вартості товару, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, при цьому сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях та жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені. Суд вважав, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які не мали розбіжностей, ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості імпортованого товару, натомість відповідач не довів правомірності коригування митної вартості імпортованого позивачем автомобіля.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України. Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як визначено у частині 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Під час проведення консультацій з декларантом, митний орган зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант повинен подати: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні документи або бухгалтерські документи; страхові документи, які містять відомості про вартість страхування. У разі відсутності вищезазначених документів: копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

В рішенні про коригування митної вартості товарів №UA403000/2019/002062/2 від 02.10.2019 відповідач зазначив, що до митного оформлення транспортного засобу декларант не надав документа, який підтверджує оплату вартості транспортного засобу, та у разі, якщо транспортний засіб застраховано, страхові документи. Крім того, відповідач у рішенні зазначив, що у митній декларації країни відправлення відсутнє посилання на дату складання інвойсу. Висновок про вартісні характеристики підготовлений спеціалізованою експертною організацією не може бути взятий до уваги , оскільки обрахунок вартості КТЗ здійснюється від мінімальної ціни, хоча Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів встановлено, що вартість КТЗ та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу в країна придбання або в провідних країнах-експортерах (п.7.53 Методики).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 53 МК України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару подаються до митного оформлення товару, якщо рахунок сплачено, а інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару - за наявності.

Отже, банківські платіжні документи подаються при митному оформленні у випадку, якщо рахунок сплачено, а інші платіжні документи - при наявності, що свідчить про відсутність обов`язку декларанта при митному оформленні товару подавати платіжні документи, які підтверджують оплату вартості товару і таким чином засвідчувати митну вартість товару. Платіжні документи, на думку суду, є додатковими документами, які підтверджують митну вартість товару і надаються у разі їх наявності.

Водночас, дослідивши платіжне доручення від 03.09.2019 (а.с.13), з такого колегія суддів вбачає, що позивач здійснив оплату за придбаний транспортний засіб у сумі 6 514 євро на рахунок фірми DOBROKAR sp. Z.o.o., та зміст цього документа відповідає відомостям з попереднього рахунку від 02.09.2019 №6266697 із зазначенням відомостей про покупця і продавця, предмет поставки, та із зазначенням платіжних реквізитів продавця: банку отримувача коштів, рахунку отримувача, номера рахунку на сплату (а.с.12). Надалі, продавцем - фірмою DOBROCAR Sp. z.o.o. на придбаний позивачем автомобіль було оформлено рахунок-фактуру від 17.09.2019 № AUK11113 на аналогічну суму - 6514,00 євро (а.с.14).

Отже, сплачена позивачем сума 6 514 євро відповідає тій, що вказана в рахунку-фактурі, а платіжний документ в повній мірі дає можливість ідентифікувати об`єкт купівлі-продажу, сторони та інші необхідні реквізити.

Наявність попереднього рахунку та рахунку фактури свідчать про те, що придбання транспортного засобу відбулося по 100% передоплаті, після чого відбулася доставка транспортного засобу до місця отримання покупцем, де було виписаний кінцевий рахунок-фактуру.

Страхові документи також подаються у випадку здійснення страхування транспортного засобу.

На думку апеляційного суду, сумніви митного органу щодо заявленої декларантом митної вартості товару, не обґрунтовані з посиланням на виявлені розбіжності в поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність певних документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, і не дають митному органу права витребовувати додаткові документи у декларанта, тим більше визначати митну вартість транспортного засобу, відмінну від тієї, яку вказав декларант. Оскільки митна декларація країни відправлення може бути витребувана лише у випадку наявності розбіжностей в поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутності певних документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, то вимога відповідача про надання митної декларації країни відправлення є протиправною.

Проте така вимога була виконана і позивач подав митну декларацію країни відправлення, у якій також зазначено вартість транспортного засобу. І відсутність у такій, як зазначив митний орган, посилання на дату складання інвойсу не впливає на достовірність іншої зазначеної в ній інформації.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У рішенні про коригування митної вартості товарів №UA403000/2019/002062/2 від 02.10.2019 митний орган вказав, що у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості товару декларантом, оскільки заявлена декларантом митна вартість товару не підтверджена документально. Митна вартість визначена за допомогою системи АСАУР в сумі 10550 євро.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак, апеляційний суд встановив, що рішення про коригування митної вартості товарів не містить ні наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, ні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

В свою чергу, відсутність обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для скасування рішення про коригування митної вартості товарів, про що свідчить правова позиція Верховного Суду у справах №826/28024/15 від 18.12.2018, №815/1670/17 від 21.12.2018, №813/663/17 від 18.12.2018, №815/228/17 від 21.12.2018 і №820/1436/17 від 18.12.2018.

Відповідач, на підтвердження складових митної вартості товару, яку він визначив, скористався результатами опрацювання згенерованих профілів ризику та визначив митну вартість за VIN кодом.

При цьому, колегія суддів зазначає, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів детальніше проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.02.2019 в справі №805/2713/16-а.

До того ж, положення Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №684 від 31.07.2015, не містять будь-яких даних про можливість визначення митної вартості транспортних засобів за VIN-кодом, як було зроблено в даному випадку, а також вартості взагалі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що митний орган не взяв до уваги технічний стан транспортного засобу, який був у користуванні, що підтверджується висновком №420/19 експертного товарознавчого дослідження, складеного 30.09.2019 судовим експертом ОСОБА_5 , відповідно до якого вартість КТЗ, ввезеного на митну територію України, VOLKSWAGEN Golf Variant 1.6 TDI BlueMotion Technology Comfortline, становить 154985,70 грн (5885,25 EUR (євро)).

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Враховуючи, що вказаний висновок складено за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження, здійсненого на підставі відповідних досліджень, особою, яка має необхідні (спеціальні) знання для надання висновку з досліджуваних питань, пройшла відповідну підготовку та отримала кваліфікацію судового експерта з відповідної експертної спеціальності, відповідно такий висновок є належним та допустимим доказом обґрунтованості визначення митної вартості транспортного засобу, ввезеного позивачем.

Будь-яких доказів про врахування працівниками відповідача зазначеного стану вживаного автомобіля під час використання системи управління ризиками з метою визначення митної вартості товару, суду не подано.

Крім того, не заслуговують на увагу покликання апелянта на те, що до митного оформлення додано витяг з інтернет аукціону exleasingcar.com.ua, де покупцем зазначено ОСОБА_1 , (ID 141367), однак у фактурі продавцем вказано DOBROKAR sp. Z.o.o., що викликає у митного органу сумнів щодо законності операції купівлі-продажу. Суд зазначає, що ввезений на територію України позивачем автомобіль придбавався ним на аукціоні, організованому інтернет ресурсом Еxleasingcar, який виступає посередником, а не безпосереднім продавцем товарів. У даному випадку продавцем автомобіля Volkswagen golf виступала фірма DOBROKAR sp. Z.o.o., про що було вказано як у попередньому рахунку від 02.09.2019, так і в рахунку-фактурі №AUK11113 від 17.09.2019, і саме на рахунок вказаної фірми позивачем було здійснено платіж на суму 6514 євро.

Підсумовуючи наведене вище та норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA403000/2019/002062/2 від 02.10.2019 є необґрунтованим та прийнятим з порушенням статей 53-55 МК України, а тому його необхідно скасувати.

Наведені вище обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року в справі №500/2496/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 02.04.2020.