Справа № 520/2031/2020
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

02 квітня 2020 р. справа №520/2031/2020

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мар`єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати постанову №172155 про накладення адміністративного-господарського стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Державну службу України з безпеки на транспорті

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він не погоджується з оскаржуваною постановою №172155 про накладення адміністративного-господарського стягнення по справі про адміністративне правопорушення, вважає її необґрунтованою, посилаючись на те, що на момент зупинення позивач не надавав послуги з перевезення. Також позивач зазначив, що, оскільки, 17.01.2020 позивачу було надіслано акт разом з запрошенням на розгляд справи та постановою від 14.01.2020, позивач був позбавлений надати пояснення, заперечення при розгляді справи. Водночас, позивач наголошував на тому, що інспектором складено акт на те, що позивачем не надано документів відповідно до положень ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", не беручи до уваги вимоги наказу №340 від 07.06.2010, при цьому під час перевірки позивачем було надано протокол адаптації тахографа.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Ткаченко Л. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Також представник відповідача зазначила, що позивача було викликано належним чином для розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше

Враховуючи положення ч.11 ст.126 КАС України, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець, основним видом діяльності є вантажний автомобільний транспорт.

Судом встановлено, що керуючись положеннями Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006, на підставі Графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області у період з 25.11.2019 по 30.11.2019 та направлення на рейдову перевірку № 008048 від 25.11.2019, 29.11.2019 співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області проводилась рейдова перевірка на 394 км а/д М-03 "Київ - Харків - Довжанський".

Відповідно до п. 3, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки RENAULT модель РREMIUM, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки FREJAT модель СТ-2400, номерний знак НОМЕР_2 для перевірки.

За результатами такої перевірки зазначеного транспортного засобу складено акт, в якому визначено, що вказаний транспортний засіб належить позивачу та ним використовується. Також у вказаному акті перевірки №196632 від 29.11.2019 визначено, що у водія ОСОБА_1 під час перевірки був відсутній щоденний реєстраційний листок режиму праці та відпочинку водія (тахокарта) за 29.11.2019, який відповідно до ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", та п. 3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 повинен знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючи особам.

Згідно змісту вказаного акту, водій був ознайомлений зі змістом вказаного акту, а також у вказаному акті надав пояснення, в яких визначив, що він є ФОП та перевозить вантаж у власних потребах, що підтверджується відповідним підписом.

Відповідно до п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08 листопада 2006 року, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Оскільки позивач зареєстрований у Харківській області, акт №196632 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.11.2019 з супровідним листом №33693/33/18-19 від 12.12.2019 був направлений на розгляд до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області.

Суд зазначає, що Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області сформовано та направлено шляхом поштового зв`язку повідомлення №84851/37-1/24-19 від 27.12.2019, яким позивача було викликано на 14.01.2020 до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під., 7 пов, для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Зазначене повідомлення було отримано позивачем 20.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Судом встановлено, що Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області 14.01.2020 розглянута справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт, за результатами якої винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 172155 від 14.01.2020 за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та відповідно до ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано адміністративно- господарський штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн).

Згідно п. 29 Порядку № 1567, копію постанови № 172155 від 14.01.2020 направлено на адресу позивача, яка була отримана позивачем 20.01.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

З вказаною постановою позивач не погоджується, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до абз. 3 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті реорганізовується шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, а також підпорядкувавши службі, що утворюються Державній служб: України з безпеки на транспорті, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека).

Відповідно до п. 1 Положення, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

У відповідності до п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Харківській області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1378-р від 16.12.2015 "Питання Державної служби з безпеки на транспорті" здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання Укртрансбезпекою.

З огляду на викладене, Укртрансбезпека та її територіальні органи під час здійснення своїх повноважень діють як суб`єкти владних повноважень, яким надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про транспорт", нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, організації безпеки руху тощо, є обов`язковими для власників транспорту.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про автомобільний транспорт", з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положеннями ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено перелік обов`язкових документів на підставі яких виконуються вантажні перевезення, для водія юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Суд зазначає, що визначений положеннями ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" перелік документів не є вичерпним.

Відповідно до п. 2.5. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385, тахографи підлягають перевірці, яку здійснюють перевірочні лабораторії відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Згідно п. 2.6. Інструкції № 385, тахографи перевіряються та адаптуються до транспортного засобу пунктами сервісу тахографів періодично кожні два роки, а також в разі установлення або заміни тахографа, ремонту тахографа, зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу, якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, що може вплинути на роботу тахографа.

За результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу пункт сервісу тахографів оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу (п. 2.7. Інструкції № 385). В разі позитивних результатів перевірки та адаптації тахографа пункт сервісу тахографів маркує транспортний засіб та опломбовує тахограф і його складові чітким відбитком тавра.

Відповідно до п.п.3.3 Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

Підпунктом 3.5 Інструкції № 385 визначено, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про перевірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.

Згідно п.п. 3.6 Інструкції № 385, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:

наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;

строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

При цьому п. п.6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 року, передбачено, що водій, який керує транспортним засобом не обладнаним тахографом, веде індивідуальну контрольну книгу згідно додатку 3.

Суд зазначає, що нормами чинного законодавства передбачено виключний випадок, коли водій веде індивідуальну контрольну книгу водія - в разі якщо транспортний засіб не обладнано тахографом.

Водночас, як вбачається з акту перевірки, транспортний засіб позивача обладнаний тахографом, відповідно до чинного законодавства України, у зв`язку з чим, позивач зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію тахографу, а водій повинен мати при собі заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР.

З 20.12.2010 набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР) підписаної у Женеві 1 липня 1970 р. в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

З огляду на викладене, наявні підстави вважати, що водії мають надавати інспектору для контролю реєстраційні листки за поточний тиждень та попередні 28 календарних днів, тобто і+28 тахограм.

Згідно змісту акту перевірки, під час рейдової перевірки водій (позивач) не надавав реєстраційний листок режиму праці та відпочинку водія - тахокарту за поточний день.

Водночас, суд зауважує, що в ході судового розгляду позивачем не було надано до суду належних тахокарт на підтвердження своєї правової позиції.

Враховуючи викладене, наявні підстави вважати про наявність у водія обов`язку надати при перевірці відповідному державному органу тахокарти у визначеній кількості, а транспортного підприємства забезпечити їх наявність у такого водія. Таким чином, Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області правомірно було винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 172155 від 14.01.2020 за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та відповідно до ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" у відношенні позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700 грн).

Щодо доводів позивача про те, що на момент перевірки позивач не надавав послуг з перевезення вантажу, а перевозив вантаж для власних потреб, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки водій надав співробітникам Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області накладну №114 від 29.11.2019, відповідно до якої перевозився вантаж - трактор від "АГРОСЕРВІС" до СТОВ "ВАСИЛІВСЬКЕ".

При цьому, позивачем в ході судового розгляду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем перевозився під час перевірки вантаж для власних потреб.

Таким чином, позивачем не доведено той факт, що позивачем перевозився під час перевірки вантаж для власних потреб.

Щодо доводів позивача про позбавлення його права надати пояснення, заперечення при розгляді справи, оскільки 17.01.2020 позивачу було надіслано акт разом з запрошенням на розгляд справи та постановою від 14.01.2020, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області сформовано та направлено шляхом поштового зв`язку повідомлення №84851/37-1/24-19 від 27.12.2019, яким позивача було викликано на 14.01.2020 до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під., 7 пов, для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Зазначене повідомлення було отримано позивачем 20.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Судом встановлено, що Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області 14.01.2020 розглянута справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт, за результатами якої винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 172155 від 14.01.2020 за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та відповідно до ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано адміністративно - господарський штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн).

Зазначена постанова була направлена на адресу позивача та ним отримана 20.01.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до інформації з сайту Укрпошти щодо рекомендованого повідомлення за № 152 відповідачем направлено на адресу позивача повідомлення про час та місце розгляду справи.

Згідно вказаній інформації вказане поштове відправлення 28.12.2019 знаходилось у відділенні Укрпошти за місцем реєстрації позивача, при цьому 30.12.2019 вказане відправлення не вручено позивачу під час доставки з "інших причин".

Враховуючи викладене, позивач мав можливість отримати дане повідомлення починаючи з 28.12.2019, проте не скористався своїм правом.

Відповідно п. 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, яким передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі, Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області правомірно розглянуто справу та прийнято рішення без участі представника позивача.

Таким чином, відповідач належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справу без її участі.

Вказана правова позиція збігаються з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними в постанові від 11.02.2020 по справі №820/4624/17.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 1 ст. 77 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку те, що постанова №172155 про накладення адміністративного-господарського стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідає положенням ч.2 ст. 2 КАС України.

Отже, у задоволенні позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, належить відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови №172155 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03 квітня 2020 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.