Справа № 132/2133/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2020 року

Київ

справа №132/2133/17

адміністративне провадження №К/9901/16413/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2017 року (колегія суддів: Драчук Т.О., Полотнянко Ю.П., Загороднюк А.Г.) у справі №132/2133/17 за позовом ОСОБА_1 до Козятинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, третя особа Відкрите акціонерне товариство Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" Дочірнє підприємство "Вінницький облавтодор" філія "Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця", про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

В липні 2017 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Козятинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відкрите акціонерне товариство Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" дочірнє підприємство "Вінницький облавтодор" філія "Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця", про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 06 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено:

-визнано бездіяльність відповідача щодо не нарахування ОСОБА_1 пільгової пенсії неправомірною та такою, що порушує його законні права на отримання пільгової пенсії;

-визнано за позивачем право на пільгову пенсію згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення та Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці;

-зобов`язано Козятинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах як варнику бітуму, нарахувати та виплачувати пільгову пенсію з 03 березня 2017 року довічно;

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2017 року постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 06 вересня 2017 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить її скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд дійшов помилкового висновку про те, що відповідальність за несвоєчасне проведення атестації покладається на керівника підприємства. Крім того вказує, що наказом № 28 від 26.05.2010 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», наказом №58 від 26.05.2015 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» підтверджується, що ВАТ Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" ДП "Вінницький облавтодор" філії "Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця" проведено атестацію робочих місць на шкідливі умови праці та проатестовано посаду варник бітуму. Отже, вважає, що весь період роботи на посаді варника бітуму підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 2.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Справу передано до Верховного Суду.

У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 , в період з 13.06.2003 по 20.06.2016 (13 років 8 днів) працював варником бітуму АБЗ та бітум бази по 3-му розряду у філії «Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця» ДП «Вінницький облавтодор», що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

04.05.2017 позивач звернувся до Козятинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом Козятинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області №98/03-27 від 06.07.2017 позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах та вказано, що відсутні підстави зарахувати період роботи з 31.10.2006 року по 25.05.2010 року до пільгового стажу відповідно п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки актом перевірки пільгової довідки №113 від 07.06.2017 року встановлено, що посада варник бітуму не була проатестована.

Вважаючи зазначену відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача, достатнього для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що також підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 .

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що спірний період роботи у ВАТ Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" ДП "Вінницький облавтодор" філії "Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця" на посаді варник бітуму, починаючи з 31.10.2006 року по 25.05.2010, неможливо зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №2, оскільки матеріалами справи підтверджується відсутність відомостей про проведення атестації робочих місць.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списком № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

З матеріалів справи вбачається, що з 13.06.2003 по 20.06.2016 позивач працював на посаді варник бітуму АБЗ на філії "Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця", що підтверджується копією трудової книжки позивача та копією довідки ВАТ Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" дочірнє підприємство "Вінницький облавтодор" філія "Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця" від 16.03.2017 №37.

Згідно наказу Калинівської господарської розрахункової дорожньої дільниці №11п від 30.10.2001 року «Про підсумки проведення атестації робочих місць» та висновку головного експерту з умов праці Управління праці та соціального захисту населення Калинівської РДА №16 від 13.11.2001 року проведено атестацію робочих місць на шкідливі умови праці, у зв`язку з чим відповідачем зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 13.06.2003 по 30.10.2006.

Згідно п. 9 розділу ХVІІ постанови від 16 січня 2003 року N 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах 9. Виробництво виробів з пеку, бітуму та смол до Списку № 2 належить професія варник бітуму.

Наказом ВАТ Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" ДП "Вінницький облавтодор" філії "Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця" №109 від 06.08.2007 проведено атестацію робочих місць за умовами праці з 11.07.2007 по 02.08.2007. Згідно висновку державної експертизи умов праці Вінницької області №09-02-257 від 21.07.2009 за результатами експертизи якості проведення атестації робочих місць на підставі наказу №109 від 06.08.2017 проведено атестацію робочого місця за професією машиніст автогудронатора.

Наказом № 28 від 26.05.2010 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», висновком державної експертизи умов праці Вінницької області №09-02-163 від 17.06.2010, наказом №58 від 26.05.2015 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» та висновком відділу умов та державної експертизи праці Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації №09-04-208 від 17.08.2015 підтверджується, що ВАТ Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" ДП "Вінницький облавтодор" філії "Калинівська дорожня експлуатаційна дільниця" проведено атестацію робочих місць на шкідливі умови праці та проатестовано посаду варник бітуму. На підставі вказаного наказу період роботи з 26.05.2010 по 20.06.2016 відповідач зарахував до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Спірним є період роботи з 31.10.2006 року по 25.05.2010, який суд апеляційної інстанції відмовив в зарахуванні через відсутність атестації робочого місця.

Проте колегія суддів вказує наступне.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відтак, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Проте Верховний Суд України при ухваленні постанов від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 і 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15 віддав перевагу найменш сприятливому для позивачів тлумаченню законодавства України.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відтак Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Крім того, машиніст автогудронатора, посада яка в спірний період була атестована, також передбачає собою варіння та розлив бітуму.

Отже, зважаючи на вказаний правовий висновок, висновки суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача спірного періоду роботи є помилковими, а відтак постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 352 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 343, 349, 352, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2017 року скасувати.

Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 06 вересня 2017 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук