Справа № 520/5482/19
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2020-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 р. Справа № 520/5482/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Старосуда М.І. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., м. Харків, повний текст складено 06.02.20 року по справі № 520/5482/19

за позовом ОСОБА_1

до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив суд:

- ухвалити судове рішення про встановлення судового контролю та зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 № 520/5482/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень здійснити "перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і рішення Конституційного Суду України 25 квітня 2019 року № 1-р (11)/2019, з 25.04.2019 р. за визначеною Законом і Конституційним Судом України формулою розрахунку "виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01 січня відповідного року" у розмірі 20865 грн (4173х5);

- ухвалити, в порядку встановленому для подання заяв про встановлення судового контролю судове рішення та визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність вчинені суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 у справі № 520/5482/19 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі №520/5482/19 за позовом ОСОБА_1 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оспорювану ухвалу та прийняти нове рішення, яким встановити судовий контроль та зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення; визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність відповідача на виконання рішення суду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачені спеціальні норми, спрямовані на забезпечення виконання судового рішення без застосування загального судового порядку захисту прав ті інтересів стягувача, в тому числі виходячи з норми прямої дії основного Закону, однак судом першої інстанції ухвалено незаконне рішення. Встановлення судового контролю є ефективним засобом для виконання судового рішення, оскільки відповідачем рішення суду не виконується, роз`яснення, відповіді на звернення та повідомлення при здійсненні перерахунку/розрахунку пенсійної виплати, призначеної довідно також не надаються.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 у справі №520/5482/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення від 15 травня 2019 року №45 Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести з 25.04.2019 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(11)/2019, справа №3-14/2019(402/19, 1737/19). В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вказане судове рішення набрало законної сили 04.10.2019 р.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 у справі № 520/5482/19 замінено боржника у виконавчому листі у справі №520/5482/19 Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

03.01.2020 р. ОСОБА_1 на підставі отриманого виконавчого листа звернувся з заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо відкриття виконавчого провадження та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області боргу.

Постановою державного виконавця від 27.01.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 61047453 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 25.04.2019 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, справа № 3-14/2019 (402/19/1737/19).

Позивач, стверджуючи, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 відповідачем не виконується, звернувся до суду в порядку, передбаченому статтями 382 та 383 КАС України.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що встановлення судового контролю визначається при ухваленні судового рішення та дійшов висновку, що відсутні будь-які докази того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не буде здійснено перерахунок та виплату пенсії, тобто рішення суду не буде виконано.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень, є всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Аналіз вищезазначеного дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст.129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто, встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Колегія суддів зазначає, що твердження позивача, що відповідач свідомо ухиляється від виконання рішення мотивуючи це тим, що Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019 Справа № 3-14/2019(402/19, 1737/19), на підставі якого підтверджено відповідне право позивача у правовідносинах, з приводу яких подано позов, не містить в собі положень щодо порядку його виконання, не підтверджені жодними доказами.

Крім того, ст. 382 КАС України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними рішення, дії та бездіяльність, вчинену суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в порядку статті 383 КАС України, колегія суддів звертає увагу на таке.

За приписами ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

З системного аналізу вищезазначених норм права можна зробити висновок, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, заявник не надав до суду доказів протиправності рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. Зазначеними доказами можуть виступати рішення, оформлені листом, протоколом, з яких вбачається, що відповідач проігнорував висновки суду та (або) відмовився від виконання рішення суду повністю або частково.

Надані позивачем докази, що підтверджують протиправність дій відповідача у формі листа від 31.01.2020 № 53/Д-14 та копії виписки розпорядження (протоколу) про проведення перерахунку пенсії в меншому, ніж вважає правильним позивач, розмірі, не впливає на висновок колегії суддів про законність оскаржуваної ухвали, оскільки на момент розгляду справи суду першої інстанції зазначені докази надано не було.

Обґрунтування необхідності застосування судового контролю посиланням на тривале невиконання рішення суду не є підставою для висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не буде виконано рішення суду від 26.06.2019 по цій справі та не буде проведено перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019, справа №3-14/2019(402/19, 1737/19) матеріали справи не містять та заявником надано не було.

Виходячи з наведеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правомірно виходив з того, що у спірних відносинах відсутні протиправні дії відповідача щодо неналежного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 у справі № 520/5482/19 та звернення до суду за відсутності доказів протиправності дій відповідача є передчасним.

Тому, як наслідок, не може бути об`єктивною підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням вищевикладеного, заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 р. по справі № 520/5482/19 не обґрунтована та не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 по справі № 520/5482/19 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 по справі № 520/5482/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) М.І. Старосуд Я.М. Макаренко