Справа № 594/354/20
Суддя: Чир П. В.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 594/354/20
Провадження №2-а/594/12/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

за участі: секретаря Козій Я.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, ОСОБА_2 - поліцейського Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Германа В.В. - поліцейського Заліщицького ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області, в якому просить визнати постанову начальника СРПП №4 Заліщицького ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ст. лейтенанта поліції Германа В.В. про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серія БАА № 519222 від 07 березня 2020 року передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП незаконною та скасувати її. Вказав, що 07.03.2020 року він здійснював рух на автомобілі «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «Сантей 750-211» д.н.з. НОМЕР_2 одною із вулиць м.Заліщики та був безпідставно зупинений поліцейським, хоча порушень ПДР, які могли б стати підставою зупинки, не вчиняв. На вимогу працівника поліції надав документи, ознайомившись з якими останній звинуватив його у тому, що він не має відповідної категорії на право керування транспортним засобом, а саме категорії «ВЕ». На що він категорично заперечив та вказав, що керує легковим автомобілем з причепом до нього тому в даному випадку йому не потрібно мати категорію «ВЕ». Однак, дані пояснення поліцейським не були взяті до уваги, він розглянув на місці справу та притягнув його до адмінвідповідальності, хоча відповідно до ст.258 КУпАП повинен був скласти протокол про адмінправопорушення, так як він заперечував свою вину. Вважає, що вказана постанова є незаконною, а у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Ухвалою Борщівського районного суду від 13.03.2020, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 23.03.2020 о 11 год. 00 хв.

Позивач ОСОБА_3 в зал судового засідання не прибув, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області та відповідач Герман В.В.- поліцейський Заліщицького ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області в зал судового засідання не прибули, причини неявки суд не повідомили. Відзиву на позовну заяву не подали.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

07 березня 2020 року постановою серії БАА №519222, винесеною начальником СРПП №4 Заліщицького ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_1 07 березня 2020 року о 10 год. 05 хв. в м.Заліщики по вул.Крушельницької,13 керував транспортним засобом марки Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1 з причепом Сантей 750-211, номерний знак НОМЕР_2 , при перевірці документів встановлено, що у водія відсутнє посвідчення водія відповідної категорії на керування транспортним засобом, а саме «ВЕ», тобто не мав права керувати таким транспортним засобом, чим порушив вимоги 2.1. а ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Згідно з підпунктом а пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 транспортний засіб марки TOYOTA НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував позивач, є легковий-загальний седан-В: повна маса: 1830 кг; маса без навантаження 1338 кг.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , причіп легковий-В, державний номерний знак НОМЕР_2 , моделі сантей НОМЕР_6 , власником є ОСОБА_1 , транспортний засіб зареєстрований 04.04.2012, по типу є причіп легковий-В, повна маса якого складає 750, маса без навантаження 270.

Правила дорожнього руху України передбачають (п.2.13), що право на керування транспортними засобами особам може бути надано: автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, з 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, С1Е, СЕ).

Транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим обємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим обємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 квадро- і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С1 призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

C призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D1 призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

BE, E, CE, E, DE состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів;

T трамваї та тролейбуси.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що водіям з відкритою категорією В надано право керування автомобілями, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Слід зазначити, що з досліджених матеріалів справи вбачається, що повна маса автомобіля TOYOTA AVENSIS , реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 1830 кг; маса без навантаження 1338 кг. (що не перевищує 3500 кг.). Повна маса причепа легкового-В, державний номерний знак НОМЕР_2 , моделі сантей 750-211, складає 750 кг, без навантаження 270 кг (що не перевищує 750 кг).

Як вбачається із копії посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_7 вказане посвідчення видано на керування категоріями А1,А, В1,В, С1, СЕ.

Таким чином, оскільки у позивача наявна як категорія В так і категорія С, СЕ, то він наділений правом керування автомобілями, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), з причепом, маса якого не перевищує 750 кг.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, за які позивача було піддано адміністративному стягненню.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 р. №3353-ХІІ передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

На вимогу поліцейського відповідно до п.2.4 цих Правил водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

При цьому, статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Однак, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів правомірності зупинки працівниками поліції транспортного засобу ОСОБА_1 , внаслідок якої був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №519222 від 07 березня 2020 року слід скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч.2 ст.126 КУпАП, ст.ст.5, 9, 72, 75, 76, 77, 244-246, 262, 286, 293, 295 КАС України, п 15.5 Перехідних положень КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову серії БАА №519222 від 07 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.2 ст.126 КУпАП про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. на ОСОБА_1 , винесену начальником СРПП №4 Заліщицького ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Германом Володимиром Васильовичем - визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Головуючий Чир П.В.