Справа № 657/2220/19
Суддя: Максимович І. В.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 657/2220/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2020 Каланчацький районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Максимович І. В.

при секретарі Сайшичиній В.В.

розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до інспектора роти №2 взводу №1 батальйону №4 УПП в Миколаївській області старший лейтенант поліції Маринець Руслана Олександровича, адреса місце знаходження: 54056, вул. Новозаводська, 16, м. Миколаїв, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позов, в якому просить:

-Визнати дії службової особи - інспектора роти №2 взводу №1 батальйону №4 УПП в Миколаївській області старший лейтенант поліції Маринець Руслана Олександровича з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними.

-Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ДП18 №554260 від 13 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., а справу закрити.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 13 листопада 2019 року відносно нього, ОСОБА_1 було складено постанову серія ДП18 № 554260, про притягнення його до адміністративної відповідальності. В постанові зазначено, що 13.11.2019 року о 11 год. 30 хв. на 98 км автодороги М-14 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем OPEL IHSIGHIA SPORTS д/н НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 додатку 2 ПДР України - виїхав на смугу зустрічного руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що дана постанова винесена безпідставно та підлягає скасуванню, оскільки дії працівника поліції були не законними. Зокрема, йому, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не були роз*яснені та забезпечені права, передбачені ст. 268 КУпАП, не були реалізовані вимоги ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи. Також позивач зазначив, що порушення ним швидкості руху не зафіксовано технічним засобом, який працює у автоматичному режимі і постанова за наслідками застосування фіксації, що працює у автоматичному режимі, як того вимагають ст. ст. 14-1, 258 КУпАП , - винесена незаконно.

Крім того позивач вказує, що в частині першій статті 222 за адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою 122 цього Кодексу, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання. Таким чином, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, розглядаються працівниками відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання. Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначенні статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення відповідно до статті 276 КУпАП. Отже, на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, дія положень ст.258 КУпАП не поширюється.

Ухвалою судді від 28.11.2019 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Вищевказана ухвала суду про відкриття провадження була надіслана сторонам, у якій відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Позивач ОСОБА_1 в судові засідання не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В заяві позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити в повному об`ємі.

Відповідач в судові засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Сторони викликалися до суду 16.12.2019 року; 15.01.2020 року, 29.01.2020, 24.03.20 однак не з"явилися. Відповідач причини неявки не повідомив. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

13.11.2019 року відповідачем по справі складено відносно ОСОБА_1 постанову серія ДП18 № 554260 про притягнення його до адміністративної відповідальності від 13.11.2019 року за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу в сумі 255,00 грн..

Згідно із ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Із матеріалів справи вбачається, що поліцейським при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення не були з`ясовані вказані обставини, а також не надано суду належних доказів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У розумінні ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1)письмовими, речовими і електронними доказами;

2)висновками експертів;

3)показаннями свідків.

Відповідно до ч.1ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

У статті 74 КАС України зазначено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтями 8, 9 КАС України встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи із норм викладених у ст.77 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності із ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В ході розгляду даної справи відповідачем, на якого у даному випадку покладений обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій, не доведено належними та допустимими засобами доказування, перелік яких визначений статтею 251 КУпАП, до яких також входить постанова про адміністративне правопорушення, вчинення позивачем 13.11.2019 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП.

За таких підстав, оскільки відповідачем, на якого ч. 2 ст. 71 КАС покладено обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, не доведено належними та допустимими доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП (в тому числі постановою про накладення адміністративного стягнення), факту, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а позивач оспорює допущене порушення, суд вважає за доцільне постанову про адміністративне правопорушення скасувати.

Крім того, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачене статтею 122 КУпАП уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

При подачі позову до суду позивач ОСОБА_1 в позові вказав причину звільнення його від сплати судового збору.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, підстав для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Враховуючи, що відповідач не дотримав процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та не довів його складу, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 251, 258, 268, КУпАП, ст. 71, 242-244 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до інспектора роти №2 взводу №1 батальйону №4 УПП в Миколаївській області старший лейтенант поліції Маринець Руслана Олександровича, адреса місце знаходження: 54056, вул. Новозаводська, 16, м. Миколаїв, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати дії службової особи - інспектора роти №2 взводу №1 батальйону №4 УПП в Миколаївській області старший лейтенант поліції Маринець Руслана Олександровича з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ДП18 №554260 від 13 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., а справу закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення безпосередньо до П"ятого Апеляційного Адміністративного суду в Апеляційному окрузі.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Максимович І . В .

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомо.

Відповідач: Інспектор роти №2 батальйону №1 батальйону №4 УПП в Миколаївській області старший лейтенант поліції Маринець Руслан Олександрович, адреса: 54056, вул. Новозаводська, 16 м. Миколаїв.