Справа № 360/897/20
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2020-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/897/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом адвоката Шляхтіної Анастасії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Шляхтіної Анастасії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, з такими вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області 5148/02.2-17к від 20.12.2019 про відмову у призначенні ОСОБА_1 , пенсії на його заяву, подану разом із додатками 09.12.2019;

- визнати дії Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 , пенсії на його заяву, подану разом із додатками 09.12.2019 - незаконними;

- зобов`язати Рубіжанське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком 1 періоди роботи ОСОБА_1 , з 01.01.1987 по 30.04.1991 згідно трудової книжки;

- зобов`язати Рубіжанське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Луганської області призначити пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з дати звернення з заявою про призначення пенсії, тобто з 09.12.2019.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач звернувся до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з заявою щодо визначення права на призначення пенсії 09 грудня 2019 року, про що було винесене рішення 5148/02.2-17К від 20.12.2019, де відповідач за розглядом наданих позивачем документів до листа, а саме: копії трудової книжки, копії військового квитка, копії диплому , копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 12614 від 10.02.2017, вирішив відмовити позивачу в призначенні пенсії за віком згідно з ст. 26 Закону 1058-ІV. Згідно листа відповідача №417/Б-14 від 03.01.2020 перевірено повноту та відповідність вимогам пенсійного законодавства наданих документів. Встановлено, що загальний стаж роботи складає 35 років 9 місяців 19 днів. Пільговий стаж роботи дорівнює нулю, так як пільгова довідка за період роботи на шахті «Київська» з 01.01.1987 по 30.04.1991 позивачем не надавалась. Інших періодів пільгової роботи в трудовій книжці не зазначено, у трудовій книжці за період роботи з 01.01.1987 по 30.04.1991 необхідних записів щодо характеру виконуваної роботи та періодів спеціального стажу немає. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами або особами на тимчасово окупованій території, діяльність яких вважається незаконною, є недійсним і не створює правових наслідків. З урахуванням наведеного відповідач зазначив, що надати допомогу у витребуванні довідок про пільговий стаж, на виконання Порядку 22-1, не має можливості.

Позивач вважає, рішення Рубіжанського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області про відмову в призначенні пенсії протиправним та необґрунтованим, а бездіяльність відповідача, яка виразилася у не призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах на його заяву від 09.12.2019 - незаконною.

Ухвалою суду від 04 березня 2019 року провадження у справі за даним адміністративним позовом було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 28-29).

23 березня 2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 36-41), в обґрунтування якого зазначено, що 09 гудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідач зазначив, що підставою для призначення пільгових пенсій є не тільки запис у трудовій книжці щодо роботи на підприємстві, а і довідка підприємства яка уточнює характер роботи з зазначенням періоду роботи, що зараховується до спеціального стажу; професії або посади; характеру виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, яка оцінюється управлінням Пенсійного фонду з урахуванням вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону 1788-ХІІ. Іншою необхідною умовою для зарахування стажу роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах після 21.08.1992 є проведення відповідної атестації робочого місця з метою підтвердження пільгового характеру виконуваної роботи за такою посадою.

Крім того, трудова книжка позивача заповнена не належним чином. В трудовій книжці зроблено запис 9 - 12.08.1896 прийнятий підземним електрослесарем 3 розряду в шахту "Київська", в графі 4 зазначений наказ 171 к від 01.09.86, який виданий пізніше тижневого строку, що є порушенням п. 2.3 Інструкції 162. Також, відсутній запис про звільнення у зв`язку з переведенням, що є порушенням п. 2.27 Інструкції 162. До того ж, у трудовій книжці позивача за період його роботи на шахті "Київська" з 01.01.1987 по 30.04.1991 встановлено відсутність відповідних записів, що підтверджують зайнятість позивача повний робочий днь на підземних роботах.

Отже, не має можливості зарахувати період роботи з 01.01.1987 по 30.04.1991 до пільгового стажу роботи у зв`язку з відсутністю відомостей про зайнятість повний робочий день під землею, відволікання від роботи або уточнюючої довідки підприємства підтверджуючої пільговий характер роботи та копій первинних документів, що містять відомості про безпосередню зайнятість повного робочого дня на підземних роботах, на підставі яких видається довідка.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

30 березня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 56-58), в обґрунтування якої зазначено, що 12.12.2019 позивачем було направлено лист до управління з вимогою врахувати при розгляді заяви від 09.12.2019 підземний стаж, який складає 4 роки і 4 місяці, що підтверджується записами в трудовій книжці. Таким чином, підтвердження пільгового стажу уточнюючою довідкою, у період до запровадення атестації робочих місць до 21.08.1992, є зайвим. Крім того, підземний стаж підтверджується довідкою від 06.02.2020 38 за підписами директора шахти "Шахтарська-Глибока" завідуючим архіву.

На підставі викладеного позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 09 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 44-45).

12 грудня 2019 позивачем було направлено лист до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, в якому позивач просив управління врахувати підземний стаж, який складає 4 роки і 4 місяці при розгляді заяви від 09.12.2019 про призначення пенсії (22-23).

Рішенням Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 20.12.2019 5148/02.2-17К було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В обґрунтування відмови зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років (а. с. 21).

Листом Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 03.01.2020 417/Б-14 позивачу було роз`яснено, що загальний стаж роботи складає 35 років 9 місяців 19 днів. Пільговий стаж роботи дорівнює нулю, так як пільгова довідка за період роботи на шахті "Київська" з 01.01.1987 по 30.04.1991 не надавалась. Право виходу на пенсію за віком заявник набуде після досягнення 60 років, а саме у 2023 році. Допомогу у витребування довідок про пільговий стаж, на виконання Порядку 22-1, не має можливості (а. с. 19-20).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за 1788-XII (далі Закон 1788-XII).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону 1788-XII, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника та інших випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію (частина перша та друга статті 7 Закону 1788-XII).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Згідно з пунктом 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з абзацом 2 частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Статтею 62 Закону 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року 637 (далі - Порядок 637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Пунктом 20 Порядку 637 передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд приходить до висновку, що положення Порядку 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону 1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону 1788-XII).

Таким чином, уточнюючі довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 04 березня 2020 року у справі №367/945/17.

З огляду трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 судом встановлено, що позивач у спірні періоди з 01.01.1987 по 19.08.1988 працював машиністом холодильних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею на шахті "Шахтарська - Глибока" в/о «Шахтарськантрацит» та з 19.08.1988 по 30.04.1991 працював електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею на шахті "Шахтарська - Глибока" в/о «Шахтарськантрацит» (а.с. 11-12).

При цьому, суд звертає увагу на те, що записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів його роботи містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, також містять повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт, оскільки зазначеними записами чітко визначено, що у спірні періоди позивач працював на підземних роботах з повним робочим днем під землею.

Враховуючи вищенаведене, посилання відповідача на те, що для підтвердження пільгового стажу позивач повинен був надати уточнюючі довідки підприємства є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до абз.5 п. 4.2 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього стажу.

Відповідно до пункту 4.1 розділу IV «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок 22-1) орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Відповідно до п. 1.7 розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок №22-1), днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Отже, обов`язок щодо перевірки документів необхідних для призначення пенсії покладено саме на орган, що призначає пенсію, та у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, пенсійний орган зобов`язаний повідомити заявника про те, які документи необхідно подати додатково.

Жодних доказів щодо письмового повідомлення позивача про необхідність надання додаткових документів, відповідачем не надано, а тому позивач мав всі підстави вважати, що наданих ним документів достатньо для зарахування спірних періодів його роботи до пільгового стажу.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на статті 2, 6, 9 Закону України "Про відпустки", а саме на те, що вказаними статтями визначено, що у період відпустки, в тому числі без збереження заробітної плати, цей період зараховується до загального стажу роботи, а не до пільгового є необґрунтованими з огляду на таке.

З аналізу наведених статтей Закону України "Про відпустки" вбачається, що вони регулюють такі питання, а саме щодо: права працівника на відпустку, надання щорічної основної відпустки та її тривалості, та обчислення стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку.

Отже, суд зазначає, що ані вказаними положеннями, ані взагалі Законом України "Про відпустки", не регулюється питання щодо обчислення періодів роботи, які підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Також відповідач у відзиві до позову посилався на неналежне заповнення трудової книжки позивача, а саме на те, що у трудовій книжці зроблено запис № 9 - 12.08.1986 прийнятий підземним електрослесарем 3 розряду в шахту "Київська", в графі 4 зазначений наказ №171-к від 01.09.86, який виданий пізніше тижневого строку, що є порушенням п. 2.3 Інструкції 162. Також, відсутній запис про звільнення у зв`язку з переведенням, що є порушенням п. 2.27 Інструкції 162, а також запис №11 - 01.01.1987, у графі 4 наказ не містить дату по переведення.

Щодо вказаних посилань, суд зазначає наступне.

Порядок ведення трудових книжок визначається наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 58, яким затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція 58).

Так, згідно з п.п. 2.3, 2.4 Інструкції 58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Тобто враховуючи положення п.2.3, 2.4 Інструкції №58, записи про звільнення завіряються печаткою та повинні точно відповідати тексту наказу.

Відповідно до п.п. 2.6-2.9 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

Відповідно до абз. 2 п. 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Отже, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі, порушувати право позивача на соціальний захист.

Таким чином, до пільгового стажу позивача має бути зараховано весь спірний період його роботи на шахті "Шахтарська - Глибока" в/о «Шахтарськантрацит», а саме з 01.01.1987 по 30.04.1991.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1.

Вирішуючи питання щодо наявності у ОСОБА_1 , права на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1, суд виходить з такого.

Пунктом першим частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до абз. 24 п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

З аналізу абзацу першого пункту першого частини другої статті 114 Закону №1058 вбачається, що пенсія за віком на пільгових умовах за списком №1 призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, після досягнення ними 50 років, за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Також аналізуючи положення абз. 24 п. 2 ч. 2 статті 114 Закону №1058 суд зазначає, що на пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи мають право, працівники, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини такого стажу.

За встановлених судом обставин, оскільки пільговий стаж позивача складає менше 5 років, тобто менше половини встановленого пільгового стажу встановленого абзацом першим пункту першого частини другої статті 114 Закону №1058, позивач не має права на призначення йому пенсії на пільгових умовах за списком №1.

Отже, у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1, слід відмовити.

При цьому, абзацом 2 частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що за наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Як вбачається з протоколу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області №34 від 11.12.2019 (а.с. 42), загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 35 років 9 місяців 19 днів, що є достатнім у розумінні ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії за віком.

Крім того, за встановлених судом обставин стаж позивача на підземних роботах складає більше 4 років.

Отже, з урахуванням того, що на момент звернення позивачем до відповідача з заявою про призначення пенсії, він досяг віку 56 років, за наявності у нього підземного стажу роботи більше 4 років та страхового стажу більше 35 років, позивач має право на призначення йому пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на один рік за кожний повний рік на підземних роботах, у відповідності до абзацу 2 частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, трудовою книжкою, та відповідними доказами доведено пільговий характер роботи позивача у спірний період з 01.01.1987 по 30.04.1991, що відповідає необхідним умовам для призначення пенсії за віком, на підставі абзацу 2 ч.3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на встановлені судом обставини справи, враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо документів для призначення позивачу пенсії за віком на підставі абзацу 2 ч.3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог обравши належний спосіб захисту порушених прав позивача.

Таким чином, в даному випадку належним способом захисту порушеного права буде, прийняття рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком позивача, визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу та зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 2 ч.3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дати подання відповідної заяви 09.12.2019, зарахувавши до його пільгового стажу період роботи на посадах, які надають право на призначення пенсії за списком № 1, з 01.01.1987 по 30.04.1991.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією про сплату №42581 від 27.02.2020 (а.с. 4).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, суд дійшов висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача, витрат зі сплати судового в розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 32, 77, 78, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Шляхтіної Анастасії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області №5148/02.2-17к від 20.12.2019 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (ідентифікаційний код: 41245565, місцезнаходження: 93009, Луганська обл., м. Рубіжне, вул. Студентська, 35А) призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 2 ч.3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня звернення із заявою про призначення пенсії - з 09.12.2019, зарахувавши до пільгового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 01.01.1987 по 30.04.1991 на шахті "Шахтарська - Глибока" виробничого об`єднання «Шахтарськантрацит».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (ідентифікаційний код: 41245565, місцезнаходження: 93009, Луганська обл., м. Рубіжне, вул. Студентська, 35А) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Ірметова