Справа № 400/346/20
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 р. № 400/346/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001
про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.09.2019 р. № 6, № 6,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області (далі - відповідач) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 року за №6 прийняте виконуючим обов`язки начальника Головного управління державної податкової служби у Миколаївській області Прокоф`євим Д.І. про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 85,00 гри. за порушення п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 року за №6 прийняте виконуючим обов`язки начальника Головного управління державної податкової служби у Миколаївській області Прокоф`євим Д.І. про застосування штрафних санкцій у розмірі 52440,00 грн. за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Ухвалою суду від 24.01.2020 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що норми діючого законодавства, а саме норми Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», норми Податкового кодексу України (далі ПК України), Конституції України, забезпечують додержання прав та законних інтересів платника податків при здійсненні фактичної перевірки його діяльності шляхом чіткого визначення порядку оформлення результатів перевірки та їх доведення заінтересованим особам, а також прийняття податкового повідомлення-рішення не пізніше встановлених ПК України строків з урахуванням процедури розгляду заперечень на акт перевірки. Зокрема, перевіряючий після проведення фактичної перевірки зобов`язаний в разі виявлення порушень з боку платника податків скласти Акт перевірки та вручити (надіслати) його платнику податків. За місцем проведення перевірки 08.07.2019 року представнику ФОП ОСОБА_1 була вручена довідка №971/14-29-13-05-11/ НОМЕР_1 від 08.07.2019 року про відсутність порушень при використання праці найманих працівників, оформленні трудових відносин, та виплати заробітної плати.

Інші документи, в тому числі акт перевірки, що став підставою для прийняття оскаржуваних рішень, позивачу для підписання та одержання не надавались, в порядку ст. 58 Податкового кодексу України не надсилались, чим порушено право позивача на надання заперечень по акту перевірки. Крім того, на думку позивача, порушення строків та порядку вручення акту перевірки виключає можливість прийняття керівником контролюючого органу податкових повідомлень-рішень.

Відповідач заперечує проти позову, про що зазначив у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказав, що позовні вимоги є безпідставними, адже направлення на перевірку були вручені ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується підписом позивача від 26.06.2019р. на відповідних направленнях. відповідно до акту фактичної перевірки №0169/14/29/14/ НОМЕР_1 перевірка ФОП ОСОБА_1 закінчена 05.07.2019 року о 16 год.45хв., акт фактичної перевірки зареєстровано наступного робочого дня, а саме, 08.07.2019 за №0169/14/29/14/ НОМЕР_1 , як того й вимагає п.86.5 ст.86 Податкового кодексу України. З метою ознайомлення, підписання та вручення Акту фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 №0169/14/29/14/ НОМЕР_1 , 08.07.2019 року посадовими особами контролюючого органу, що здійснювали відповідну перевірку, зроблено виїзд за адресою здійснення господарської діяльності позивача: АДРЕСА_2 . По прибутті за вказаною адресою станом на 15:04 08.07.2019 року перевіряючими встановлено факт відсутності ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про що складено акт про неможливість ознайомлення, підписання та вручення акту перевірки ФОП ОСОБА_1 від 08.07.2019 року №826/14-29-14-06/ НОМЕР_1 . Про зазначений факт зроблено відповідний запис в акті фактичної перевірки №0169/14/29/14/ НОМЕР_1 від 08.07.2019. Другий примірник акту перевірки супровідним листом №3612/10/14-29-14- 06 від 09.07.2019 надісланий поштою ФОП ОСОБА_1 на податкову адресу: АДРЕСА_3 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення у встановлені законом терміни.

Зазначений лист був повернутий до ГУ ДФС у Миколаївській області 10.09.2019 з відміткою «за закінченням терміну зберігання», про що свідчить довідка Укрпошти конверті, яким зазначений вище акт перевірки був направлений позивачу. Таким чином, твердження позивача щодо порушення відповідачем строків складення та порядку вручення акту перевірки є помилковим та таким, що не відповідає дійсності. Наведені в позовній заяві доводи повністю спростовуються зазначеними вище обставинами та доказами. Відповідач вважає, що незгода позивача з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями зводиться виключно до того, що він не згоден із діями відповідача щодо порядку складення та вручення акту перевірки. В задоволені позову відповідач просив відмовити повністю.

У відповіді на відзив, представник позивача зазначив, що відповідачем до відзиву був наданий Акт перевірки від 08.07.2019р. № 0169/14/29/14/ НОМЕР_1 (далі Акт перевірки), який суперечить положенням п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України та ч. 2 п. 5 Розділу V Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року за №727(далі- Порядок), оскільки не містить дати реєстрації самого Акта в органі ДФС України за місцем здійснення підприємницької діяльності. До позовної заяви було додано копію довідки № 971/14-29-13-05- 1 1/ НОМЕР_1 про відсутність порушень при використання праці найманих працівників, оформленні трудових відносин, та виплати заробітної плати, яка зареєстрована 08,07.2019 року. Зазначена довідка містить порядковий номер 971, а наданий до суду Акт перевірки, який також начебто складений 08.07.2019 року, має порядковий номер 0169, що свідчить як вважає позивач, про неможливість його реєстрації 08.07.2019 року в єдиному журналі реєстрації актів (довідок) перевірок. Крім того, до відзиву відповідачем було додано ксерокопія зворотного повідомлення про не вручення ОСОБА_1 поштового відправлення за № 135, в якому начебто знаходився Акт перевірки, проте відповідачем не надано розрахункового документу, який підтверджував надання послуг поштового зв`язку. Отже, таке відправлення не можна вважати належним.

Ухвалою від 24.01.2020 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 26.02.2020р. суд витребував у відповідача копію зворотного повідомлення з конвертом про відправку та повернення поштового відправлення за № 135 та розрахункового документу на оплату послуг поштового зв`язку по поштовому відправленню № 135.

Відповідач 13.03.2020р. на виконання ухвали суду від 26.02.2020р. надав до суду відповідні документи.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив матеріали справи та докази, що містяться в ній, суд дійшов висновку про наступне.

Головним управлінням ДПС у Миколаївській області 26.06.2019 року, на підставі наказу від 26.06.2019 №1414, проведено фактичну перевірку господарських одиниць: кафе, бар, бар-кафе що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та належать суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_1 , з питань дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів.

В ході перевірки встановлені наступні порушення:

- ст.15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481), а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями через електронний контрольно- касовий апарат (ЕККА) не зазначений у ліцензії .

- п.11 ст. З Закону №265/95-ВР, а саме: порушення порядку використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості.

Вказані порушення зафіксовані відповідачем в Акті перевірки від 08.07.2019 № 0169/14/29/14/ НОМЕР_1 .

На підставі зазначеного вище Акту перевірки ГУ ДПС у Миколаївській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 року №6 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 85,00 грн.

- податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 року №6 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 52 440, 00 грн.

12.09.2019 року ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) отримала поштове відправлення за № 985, в якому знаходилось податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 року за №6 про застосування штрафних санкцій у розмірі 85,00грн. за порушення п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 року за №6 про застосування штрафних санкцій у розмірі 52440,00грн. за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»

Зі змісту вказаних повідомлень-рішень позивачу стало відомо, що підставою для нарахування штрафних санкцій став акт перевірки №0169/14/29/14/ НОМЕР_1 від 08.07.2019 року.

Не погодившись з отриманими податковими повідомленнями-рішеннями позивачем до Державної податкової служби України було направлено дві скарги від 26.09.2019 року, які розглянуті та по ним прийнято рішення від 26.11.2019 року за № 1078/6/99-00-08- 05-05 про відмову в задоволенні вимог про скасування податкових повідомлень-рішень від 02.09.2019 року за №6 та №6.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства, тому звернувся до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що починаючи з 26.06.2019 року Головним управлінням ДФС у Миколаївській області здійснювалась фактична перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 з питань дотримання чинного законодавства з регулювання обігу готівки, порядку здійснення

платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій на підставі наказу від 26.06.2019 року за № 1414.

Одночасно на підставі наказу від 26.06.2019 року за № 1419 проводилась фактична перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 з питань дотримання порядку використання праці найманих працівників, належного оформлення трудових відносин, та виплати заробітної плати. Обидві фактичні перевірки були завершені 05.07.2019 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктами 21.1.1, 21.1.2, 21.1.3, 21.1.4 п. 21.1. ст. 21 Податкового кодексу України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані:

- дотримуватися Конституції У країни та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами;

- забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій;

- забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень;

- не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво га обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відповідно до п. 86. ст. 86 Податкового кодексу України уразі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному п. 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку

платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Відповідно до п.86.8. ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до п. 58.3. ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Відповідно до п. 42.1 ст. 42 Податкового кодексу України Податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове

повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п. 42.2. ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 42.4 ст. 42 Податкового кодексу України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику).

При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом четвертим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Виходячи із змісту статей 42, 58, 86 Податкового кодексу України слідує, що відповідач після складання Акту про неможливість вручення Акту перевірки по місцю проведення перевірки зобов`язаний був направити його примірник через електронний кабінет платника податків, а у разі не одержання останнім квитанції, направити його рекомендованим поштовим відправленням.

Виходячи з матеріалів справи та відповідно до Витягів №1 та №2, квитанції № 2 від 11.07.2019 року з електронного кабінету платника податків ОСОБА_1 зареєстрована в електронному кабінеті та з 08.07.2019 по 11.07.2019 року не одержувала від Головного управління ДФС у Миколаївській області Акту перевірки або повідомлень про необхідність його одержання та підписання.

Крім того, доказів направлення Акту перевірки через електронний кабінет в іншій термін, відповідачем не надано.

Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 05.03.2009 року та № 270 ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено наступні терміни:

- рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лисі поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "М". які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення;

- реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку:

- розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку;

- штриховий кодовий ідентифікатор - штрихова позначка, побудована за певними правилами і призначена для автоматичної ідентифікації реєстрованих поштових відправлень;

Відповідачем на вимогу суду було надано до справи ксерокопія зворотного повідомлення про не вручення ОСОБА_1 поштового відправлення за № 135, в якому начебто знаходився Акт перевірки. Проте, судом встановлено, що згідно інформації з сервісу Укрпошти поштове відправлення з штриховим ідентифікатором за №135 не зареєстровано в системі. Крім того відповідачем не надано розрахункового документу, який підтверджував надання послуг поштового зв`язку.

Отже, наведене свідчить про те. що в установленому Податковим кодексом України порядку Акт перевірки відповідачем не надсилався до ОСОБА_6 1.1., а надані ним докази є неналежними.

Таким чином, працівники Головного управління ДФС у Миколаївській області, у разі виявлення порушень в діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , були зобов`язані скласти та зареєструвати акт перевірки не пізніше 08.07.2019 року, так як фактична перевірка була завершена 05.07.2019 року, що є останнім робочим днем тижня.

Виходячи з матеріалів справи, за місцем проведення перевірки 08.07.2019 року представнику ФОП ОСОБА_1 була вручена лише довідка №971/14-29-13-05-11/ НОМЕР_1 від 08.07.2019 року про відсутність порушень при використання праці найманих працівників, оформленні трудових відносин, та виплати заробітної плати. Інші документи, в тому числі Акт перевірки, що став підставою для прийняття оскаржуваних рішень, ФОП ОСОБА_1 , її представнику чи особі, яка здійснює розрахункові операції, для підписання та одержання не надавались, в порядку ст. 58 Податкового кодексу України не надсилались, чим порушено право позивача на надання заперечень по акту перевірки.

На наданому відповідачем доказі відправки поштового відправлення стоїть відмітка про не вручення поштового відправлення за №135 станом на 10.08.2019 року. З огляду на положення статей 42 та 58 Податкового кодексу України документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення, тобто 10.08.2019 року, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті 02.09.2019 року, тобто в будь якому разі з порушенням строку, встановленого п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України.

Крім того, порушення строків та порядку вручення акту перевірки виключає можливість прийняття керівником контролюючого органу податкових повідомлень-рішень, так як встановлений п.86.8. ст. 86 Податкового кодексу України строк на прийняття такого рішення обчислюється з дня вручення акту перевірки або закінчення процедури розгляду на нього заперечень, що надійшли від платника податків, діяльність якого підлягала фактичній перевірці.

Отже, виходячи з наведених вище норм діючого відповідач при здійсненні фактичної перевірки діяльності позивача повинен був додержуватися чіткого визначення порядку оформлення результатів перевірки та їх доведення заінтересованим особам, а також приймати

податкове повідомлення-рішення не пізніше встановлених Податковим кодексом України строків з урахуванням процедури розгляду заперечень на акт перевірки.

Таким чином, суд вважає, що прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та такими, що не відповідають податковому законодавству. Тому суд вважає такі рішення є протиправними , тому підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не довів та не обґрунтував її належним чином.

За таких обставин, позов належить задовольнити, оскільки він обґрунтований та підтверджений матеріалами справи.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємцм ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 року за №6 прийняте виконуючим обов`язки начальника Головного управління державної податкової служби у Миколаївській області Прокоф`євим Д.І. про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 85,00 гри. за порушення п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 року за №6 прийняте виконуючим обов`язки начальника Головного управління державної податкової служби у Миколаївській області Прокоф`євим Д.І. про застосування штрафних санкцій у розмірі 52440,00 грн. за порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 4204,00 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов