Справа № 140/2486/20
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року ЛуцькСправа № 140/2486/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Волиньбакалія» до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранко Дмитра Вікторовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Альфа-Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» про визнання дій протиправними та скасування оцінки нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Волиньбакалія» звернулося в суд з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранко Дмитра Вікторовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Альфа-Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранко Дмитра Вікторовича по визначенню вартості (оцінці) нерухомого майна, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 Ковель, АДРЕСА_2 а та складається з: будівлі, закритий склад Г-1, загальною площею 1638,8 м кв. (2133240,00 грн.); земельної ділянки, площею 0,3871 га, цільове призначення: для розміщення виробничої бази, кадастровий номер: :31:001:0041 (1743620,00 грн.); земельної ділянки, площею 0,4386 га, цільове призначення: для розміщення та обслуговування складу-магазину, кадастровий номер: :31:001:0040 (1973120,00 грн.), яка була визначена приватним виконавцем виконавчого округy Волинської області Таранко Дмитром Вікторовичем і зазначена в повідомленні «Щодо вартості майна» від 14.02.2020 року №584 (на підставі Звіту за результатами проведення оцінки вартості майна, підготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Пpивaтнa експертна служба») та скасувати оцінку вартості комплексу нерухомого майна, що розташоване за адресою місто Ковель, вул. Грушевського, 104а.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 лютого 2020 року ПАТ «Волиньбакалія» отримало від відповідача повідомлення щодо вартості майна від 14 лютого 2020 року №584, згідно якого приватний виконавець Таранко Д.В. повідомив позивача про вартість описаного і арештованого майно товариства, а саме:

- будівля, закритий склад Г-1, загальною площею 1638,8 м кв. становить 2133240,00 грн.;

- земельна ділянка, площею 0,3871 га, цільове призначення: для розміщення виробничої бази, кадастровий номер: :31:001:0041 становить 1743620,00 грн.;

- земельної ділянки, площею 0,4386 га, цільове призначення: для розміщення та обслуговування складу-магазину, кадастровий номер: :31:001:0040 становить 1973120,00 грн.

Загальна вартість оцінки вищезгаданого нерухомого майна ПАТ «Волиньбакалія» за адресою місто Ковель, вул. Грушевського, 104а, яка визначена приватним виконавцем ОСОБА_1 на підставі Звіту за результатами проведення незалежної оцінки вартості комплексу будівель і споруд, що розташовані за адресою АДРЕСА_2 , що підготовлений ТзОВ Приватна експертна служба, становить 5849980 грн.

19 лютого 2020 року на сайті https://setam.net.ua/auction/409717 було розміщено повідомлення про проведення 20 березня 2020 року аукціону з продажу вищезгаданого нерухомого майна ПАТ «Волиньбакалія» одним лотом № 408271.

ПАТ «Волиньбакалія» не погоджується із вищевказаною оцінкою, вважає дану оцінку протиправною та такою, що порушує права та інтереси товариства, оскільки приватний виконавець зобов`язаний був визначити вартість майна боржника за ринковими цінами.

Вказує на те, що звіт про оцінку вищевказаних об`єктів нерухомості, що належать ПАТ «Волиньбакалія» та розташовані за адресою Волинська область, місто Ковель, вул. Грушевського, 104а був підготовлений 09 січня 2017 року ТзОВ «Консалтингова компанія «БІ.ЕФ.Сі». Загальна різниця у визначенні вартості нежитлових приміщень, які визначені у Звіті про оцінку ТзОВ «Консалтингова компанія «БІ.ЕФ.Сі» та в Звіті про оцінку ТзОВ «Приватна експертна служба» (на підставі якого була визначена вартість нерухомого майна виконавцем) становить 2679860 грн., що с суттєвою.

Отже, різниця між Звітами про оцінку об`єкту, які підготовлені ТзОВ «Консалтингова компанія «БІ.ЕФ.Сі» та ТзОВ «Приватна експертна служба» є суттєвими, що має велике значення для позивача, а тому з метою недопущення завдання істотних збитків стягувану - у вигляді неотриманого доходу, а боржнику - реалізації майна за суттєво нижчою від ринкової вартості ціною, позивач вбачає наявність правових підстав для задоволення даного позову.

Крім того вказує, що відповідно до іпотечного договору, який укладений між ПАТ «Волиньбакалія» та ПАТ «Укрсоцбанк» і посвідчений 06 березня 2013 року ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу за р. № 627, закритий склад Г-1, що знаходиться за адресою місто Ковель, вул. Грушевського, 104а передано в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк», вартість предмета іпотеки (розділ «Визначення») становить 4060700 грн. Отже, різниця між іпотечною вартістю нерухомого майна та вартістю, визначеною приватним виконавцем, становить 1927460 грн., що теж, на думку позивача, є суттєвою.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін суддею одноособово, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України); призначено судове засідання у справі на 09:30 18 березня 2020 року.

Відповідач у заяві від 07 квітня 2020 року позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, а також просив розгляд справи проводити без його участі.

Треті особи у встановлений судом строк не скористалися правом на подання пояснень щодо позову.

В судове засідання призначене на 10:00 07 квітня 2020 року представники сторін не прибули, при цьому, позивача подав до суду клопотання від 06 квітня 2020 року про відкладення розгляду справи, а у заяві від 07 квітня 2020 року відповідач заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно із частиною третьою статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відтак, оскільки відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, а неприбуття у судове засідання представника позивача та представника третьої особи незалежно від причин не перешкоджає розгляду справи, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи, тому судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця Таранка Д.В. від 16 грудня 2019 року ВП № 60898190 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. № 1932 від 26 жовтня 2019 року про звернення стягнення на майно, а саме:

- будівля, закритий склад Г-1, загальною площею 1638,8 м кв.;

- земельна ділянка, площею 0,3871 га, цільове призначення: для розміщення виробничої бази, кадастровий номер: :31:001:0041;

- земельної ділянки, площею 0,4386 га, цільове призначення: для розміщення та обслуговування складу-магазину, кадастровий номер: :31:001:0040.

Зазначене нерухоме майно передане в іпотеку Іпотекодавцем ПАТ «Волиньбакалія» за Договором іпотеки від 06 березня 2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Т.О. за реєстровим № 626 в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №06.1-20/002 від 11 січня 2013 року, укладеним між стягувачем Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», в подальшому правонаступником є Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» та Боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАККО ХОЛДИНГ».

За рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна частково задовольнити вимоги стягувана Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» у розмірі 88451226,90 грн.

15 січня 2020 року приватним виконавцем Таранком В.Д. винесено постанову ВП 60898190 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТзОВ «Приватна експертна служба».

Згідно з пунктом 2 даної постанови суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТзОВ «Приватна експертна служба» зобов`язано надати висновок (звіт) щодо вартості описаного та арештованого майна боржника, яке знаходиться за адресою м. Ковель, вул. Грушевського, 104а, а саме: будівля, закритий склад Г-1, загальною площею 1638,8 м кв.; земельна ділянка, площею 0,3871 га, цільове призначення: для розміщення виробничої бази, кадастровий номер: :31:001:0041; земельної ділянки, площею 0,4386 га, цільове призначення: для розміщення та обслуговування складу-магазину, кадастровий номер: :31:001:0040.

Крім того, згідно пункту 3 постанови попереджено суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання ТзОВ «Приватна експертна служба», в особі Кирилюка П.В., про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.

За результатами проведеної оцінки майна ТзОВ «Приватною експертною службою» складено звіт від 22 січня 2020 року.

Позивач, вважаючи протиправною оцінку арештованого майна, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон України №1404-VIII).

Статтею 1 Закону України №1404-VIII визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України №1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема виконавчого напису нотаріуса.

В силу вимог частини першої, абзаців 1-3 частини другої статті 56 Закону України №1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Також, відповідно до частини першої статті 20 Закону України №1404-VIII, для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Частиною третьою статті 57 Закону України №1404-VIII передбачено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Наведене в сукупності свідчить, що приватний виконавець після проведення всіх необхідних виконавчих дій, зокрема, у десятиденний строк після вчинення опису та накладення арешту на майно, зазначене у виконавчому документі, виніс постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТзОВ Приватна експертна служба.

Щодо посилання позивача на те, що вартість об`єкту оцінки нежитлового приміщення є заниженою та не ринковою, то суд зазначає наступне.

Згідно з висновку про вартість нерухомого майна проведеного суб`єктом оціночної діяльності - ТзОВ «Приватна експертна служба» від 22 січня 2020 року вбачається, що ринкова вартість об`єкта оцінки, на дату оцінки становить 5849980, в тому числі: будівля, закритий склад Г-1, загальною площею 1638,8 м кв. - 2133240,00 грн.; земельна ділянка, площею 0,3871 га, цільове призначення: для розміщення виробничої бази, кадастровий номер: :31:001:0041 - 1743620,00 грн.; земельної ділянки, площею 0,4386 га, цільове призначення: для розміщення та обслуговування складу-магазину, кадастровий номер: :31:001:0040 - 1973120,00 грн.

Частиною 5 статті 57 Закону України №1404-VIII передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

17 лютого 2020 року «Волиньбакалія» отримало від приватного виконавця Таранка В.Д. конверт (трек - номер 080), а саме повідомлення щодо вартості майна від 14 лютого 2020 року №584.

19 лютого 2020 року ПАТ «Волиньбакалія» направило приватному виконавцю Таранко Д.В. клопотання від 18 лютого 2020 року № 6 з проханням надати Звіт про оцінку вищезгаданого майна та отримало такий Звіт 28 лютого 2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до іпотечного договору, який укладений між ПАТ «Волиньбакалія» та ПАТ «Укрсоцбанк» і посвідчений 06 березня 2013 року ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу за р. № 627, закритий склад Г-1, що знаходиться за адресою місто Ковель, вул. Грушевського, 104а передано в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк», вартість предмета іпотеки (розділ «Визначення») становить 4060700 грн.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що даний іпотечний договір від 06 березня 2013 року свідчить про заниження суб`єктом оціночної діяльності вартості об`єкту, оскільки з моменту передачі майна в іпотеку протягом 7 років суттєво змінився як сам об`єкт нерухомості, так і ринкові ціни на нежитлові приміщення в країні, так і в даному регіоні.

Зі звіту про оцінку закритого складу Г-1 і першого поверху адмніспоруди А-1 підготовленого ТзОВ «Консалтингова компанія «БІ.ЕФ.СІ» 09 січня 2017 року вбачається, що вартість вказаного майна становить 4813100 грн.

Однак, доказів про те, що вищевказаний звіт 2017 року був наданий позивачем ТзОВ «Приватна експертна служба» чи приватному виконавцю, позивачем суду не надано.

Частиною третьою статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон № 2658-III) встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

Відповідно до статті 3 Закону № 2658-III оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону № 1404-VIII для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Пунктами 15, 16 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» (далі - Національний стандарт № 1) регламентовано, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, та повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз`яснення та застереження.

При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

Згідно з пунктом 59 Стандарту звіт про оцінку майна підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Документи та інші інформаційні матеріали, зібрані оцінювачами в процесі проведення оцінки майна, разом із звітом про оцінку майна зберігаються в архіві суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання не менше ніж п`ять років, якщо інше не встановлено договором на проведення оцінки майна.

Дослідивши зміст висновку про вартість майна, здійсненим ТзОВ «Приватна експертна служба» від 22 січня 2020 року, суд не вбачає підстав для висновку про недотримання у ньому суб`єктом оціночної діяльності вимог до оформлення висновку.

При цьому, ПАТ «Волиньбакалія» у позовній заяві фактично мотивує свої позовні вимоги лише незгодою з вартістю його нерухомого майна, визначеного у вказаному висновку, вважаючи таку вартість заниженою та не ринковою.

З даного приводу суд зауважує, що за приписами Закону №1404-VIII виконавець не наділений повноваженнями ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки, або ж проводити оцінку нерухомого майна на власний розсуд, а зобов`язаний лише залучати експерта до участі у виконавчому провадженні та повідомляти сторонам результати визначення вартості майна. У своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна.

Крім того, суд не бере до уваги твердження позивача, що ринкова вартість оцінених нежитлових будівель суттєво занижена, оскільки останній не вказує які саме пункти Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» порушені чи не дотримані суб`єктом оціночної діяльності.

На думку суду, у спірному випадку матеріали справи не містять жодних документальних доказів на підтвердження того, що при оцінці ТзОВ «Приватна експертна служба» від 22 січня 2020 року нежитлових будівель, що знаходяться за адресою м. Ковель, вул. Грушевського, 104а та належать ПАТ «Волиньбакалія» мало місце заниження ціни такого майна.

Суд звертає увагу не те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Наведене в сукупності свідчить про те, що встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17; застосовано у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року у справі №826/12872/18.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутнє право позивача, що підлягає судовому захисту, а сам звіт про оцінку майна за результатами проведення оцінки майна боржника лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань.

Разом з тим, суд зазначає, що пунктом 2 частини другої статті 4 Закону №2658-III передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

За замістом статті 13 Закону №2658-III рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Отже, виходячи з аналізу вказаної норми, порушення принципів, методів, методичних підходів, оціночних процедур можливо встановити лише шляхом рецензування звіту про незалежну оцінку.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів ПАТ «Волиньбакалія» таким правом не скористалося.

Водночас відповідач надав суду рецензію на звіт нерухомого майна, що знаходиться у м. Ковелі по вул. Грушевського, 104а, складену рецензентом Дяченком Я. Я., який діє на підставі свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 11.07.2005 року № 3580, з якої вбачається, що звіт відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, має незначні недоліки, які, однак, не вплинули на достовірність оцінки.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що при вчиненні виконавчих дій щодо визначення вартості описаного та арештованого майна, зокрема, під час визначення суб`єкта оціночної діяльності та повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість майна, приватний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень, у порядок та спосіб, визначені діючим законодавством України.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд дійшов висновку про те, що позивачем не підтверджено достатніми та належними доказами факту порушення його прав та охоронюваних інтересів в межах спірних правовідносин, в той час як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність його дій вчинених в рамках виконавчого провадження № 60898190, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 2102,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко